Провадження № 2/537/1103/2017
Справа № 537/3758/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2017 р. м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про виділ у натурі в окрему одиницю частки із майна, що є у спільній частковій власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області з позовом до ОСОБА_4, третя особа Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про виділ у натурі в окрему одиницю частки із майна, що є у спільній частковій власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за договором дарування, посвідченим 28 листопада 2003 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, він набув у власність 3/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Трьох Космонавтів, 43 в місті Кременчуці, що в цілому складався з житлового будинку літ. «А,а,а1,а2,ал,ал1,а3», житловою площею 54,40 кв.м., загальною площею 117,90 кв.м., сараю літ. «Б», вбиральні літ. «Г», гаража літ. «Ж», огорожі № 1. Рішенням Крюківської районної ради від 18.09.2008 року в його особисту власність було передано земельну ділянку по вулиці Трьох Космонавтів, 43 в місті Кременчуці площею 428 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 185716 виданий управлінням Держкомзему у місті Кременчуці Полтавської області 12 червня 2009 року. Державну реєстрацію земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено 03.07.2017 року, номер запису про право власності 2126323; індексний номер 36018000 від 06.07.2017.

Вказав, що співвласником 4/7 частин житлового будинку є ОСОБА_4. Належні ОСОБА_3 3/7 частини будинку становили квартиру № 2, яка складалася з кімнат та приміщень : 2-1, 2-2, 2-3, ІІІ, IV, V; житловою площею 20,0 кв.м., загальною площею 54,0 кв.м. Належні ОСОБА_4 4/7 частину будинку становили квартиру № 1, яка складалася з кімнат та приміщень: 1-1,1-2, 1-3, 1-4, ІІ, І; житловою площею 34,4 кв.м., загальною площею 63,9 кв.м. Всього по будинку житлова площа складала 54,40 кв.м., загальна площа складала 117,90 кв.м.

Також вказав, що в 2009 році відповідач демонтував належні йому 4/7 частини будинку, а саме: квартиру № 1, яка складалася з кімнат та приміщень: 1-1,1-2, 1-3, 1-4, ІІ, І; житловою площею 34,4 кв.м., загальною площею 63,9 кв.м., що по вулиці Трьох Космонавтів, 43 в місті Кременчуці, та збудував на переданій у його власність земельній ділянці за цією ж адресою новий житловий будинок літ. Л з господарськими будівлями та спорудами. В 2011 році відповідач оформив право власності на такий, збудований ним окремо житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. На підставі розпорядження Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Управління містобудування та архітектури № 326-Р від 23.06.2011 р. цьому збудованому відповідачем житловому будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами було присвоєно окрему поштову адресу: м.Кременчук, вул. Трьох Космонавтів, 43-А. В такий спосіб відповідач фактично припинив володіння колись спільним будинком або спільним майном. В той же час, належні ОСОБА_3 3/7 частини будинку юридично залишається лічитися в спільній частковій власності, як цілого домоволодіння, при фактичному припиненні такого права у майні внаслідок знищення відповідачем належної йому частини в майні. Відповідне перешкоджає йому вільно володіти належним йому на праві власності майном.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд - виділити в натурі із майна, що лічиться у спільній частковій власності, в окрему одиницю, в його особисту приватну власність - належні йому 3/7 частини в садибному індивідуальному житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Трьох Космонавтів, 43 в місті Кременчуці, що складаються з : житлового будинку літ. «А,а1,а2,ап» загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м., сараю літ. Д, б, гаражу літ. З, убиральні літ. Г, колодязю літ. К, частини огорожі №1 по периметру переданої у його власність земельної ділянки, воріт; припинити його право спільної часткової власності на таке, виділене в натурі, майно із набуттям права особистої приватної власності на таке.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_2, позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач до суду не прибув. Подав до суду заяву, за змістом якої проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа - Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судове засідання представника не направило. Про час та місце слухання справи було повідомлено належним чином. Від такого до суду надійшов лист про розгляд справи за відсутності його представника. В прийнятті рішення поклалися на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії.

Судом встановлено, що згідно договору дарування, посвідченого 28 листопада 2003 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, - ОСОБА_3 набув у власність 3/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Трьох Космонавтів, 43 в місті Кременчуці, що в цілому складався з житлового будинку літ. «А,а,а1,а2,ал,ал1,а3», житловою площею 54,40 кв.м., загальною площею 117,90 кв.м., сараю літ. «Б», вбиральні літ. «Г», гаража літ. «Ж», огорожі № 1.

Згідно рішення Крюківської районної ради від 18.09.2008 року в його особисту власність передано земельну ділянку по вулиці Трьох Космонавтів, 43 в місті Кременчуці площею 428 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в звязку з чим 12 червня 2009 року управлінням Держкомзему у місті Кременчуці Полтавської області йому видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 185716 виданий. Державна реєстрація земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснена 03.07.2017 року, номер запису про право власності 2126323; індексний номер 36018000 від 06.07.2017.

Зі змісту наданих суду технічних паспортів на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлених за станом на 03.06.2003 року та за станом на 29.03.2011 року вбачається, що співвласником 4/7 частин житлового будинку є ОСОБА_4.

Згідно цих же технічних паспортів на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, що належні позивачу 3/7 частини будинку становлять квартиру № 2, яка складається з кімнат та приміщень : 2-1, 2-2, 2-3, ІІІ, IV, V; житловою площею 20,0 кв.м., загальною площею 54,0 кв.м. Належні ОСОБА_4 4/7 частину будинку становили квартиру № 1, яка складалася з кімнат та приміщень: 1-1,1-2, 1-3, 1-4, ІІ, І; житловою площею 34,4 кв.м., загальною площею 63,9 кв.м. Всього по будинку житлова площа складала 54,40 кв.м., загальна площа складала 117,90 кв.м. В 2009 році відповідач демонтував належні йому 4/7 частини будинку, а саме: квартиру № 1, яка складалася з кімнат та приміщень: 1-1,1-2, 1-3, 1-4, ІІ, І; житловою площею 34,4 кв.м., загальною площею 63,9 кв.м., що по вулиці Трьох Космонавтів, 43 в місті Кременчуці, і збудував на відведеній (переданій) у його власність земельній ділянці за цією ж адресою новий житловий будинок літ. Л з господарськими будівлями та спорудами.

З рішення виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області від 05.08.2011 року вбачається, що відповідач оформив право власності на такий, збудований ним окремо житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами.

За розпорядженням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Управління містобудування та архітектури № 326-Р від 23.06.2011 р. цьому збудованому відповідачем житловому будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами присвоєно окрему поштову адресу: м.Кременчук, вул. Трьох Космонавтів, 43-А. Або, в такий спосіб відповідач фактично припинив володіння колись спільним будинком (спільним майном).

В той же час, належні ОСОБА_3 3/7 частини будинку юридично залишаються лічитися в спільній частковій власності, як цілого домоволодіння, при фактичному припиненні такого права у майні внаслідок знищення відповідачем належної йому частини в майні.

За приписами статті 349 ЦК України - право власності на майно припиняється в разі його знищення; у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Зміст вимог статті 364 ЦК гарантують співвласнику майна право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності із припиненням права спільної часткової власності на таке, виділене в натурі, майно. Зі змісту частин 1, 3 цієї статті - співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності; у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється; така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Правові гарантії статті 364 ЦК кореспондуються із приписами в ч.3 статті 358 ЦК, згідно якої кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. А також статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 183 ЦК - подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, що закріплено у статті 317 ЦК України.

Суб'єктивне право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стаття 316 Цивільного кодексу України). Це означає, що суб'єктивне право власності є абсолютним. Суб'єктивне право власності це також забезпечена законом міра можливої поведінки фізичної і юридичної особи щодо володіння користування та розпорядження належним особі майном. Правомочність володіння це юридично забезпечена можливість власника бути в безпосередньому фактичному зв'язку з річчю. Володіння треба розуміти як постійну можливість матеріального зв'язку власника з річчю. При наявності юридичних підстав володіння називають титульним. Воно пов'язане з волевиявленням власника.

За приписами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Або, він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 321 ЦК право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зі змісту Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений обєкт нерухомого майна, обєкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з обєкта нерухомого майна або обєднання обєктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера обєкту нерухомого майна, обєкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства (п.20); у разі коли відкриття розділу у Державному реєстрі прав здійснюється у результаті поділу, виділу частки з обєкта нерухомого майна або обєднання обєктів нерухомого майна, державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про субєктів цих прав щодо обєкта нерухомого майна, який поділяється, частка з якого виділяється, або щодо обєктів нерухомого майна, які обєднуються, до відповідних розділів, відкритих на кожний з новостворених обєктів нерухомого майна (абз.3 п.20); державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого обєкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше обєктів, або обєднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або обєднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного обєкта цивільних правовідносин. Для державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або обєднання, подаються: документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна до його поділу або обєднання (крім випадків, коли право власності на такий обєкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта (крім випадків, коли обєкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або обєднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); технічний паспорт на новостворений обєкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або обєднання таких обєктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо). Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, обовязково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі ( п.54). Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки. У разі коли в результаті виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, у співвласників, які не здійснювали виділ в натурі частки, змінюється розмір часток у праві спільної власності, подається також письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно. Під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що залишається у спільній власності після виділу в натурі частки одного із співвласників, державний реєстратор зазначає рівні частки у праві спільної часткової власності на таке майно, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту, або якщо інше не встановлено законом (п. 56).

Зміст таких норм закріплює за позивачем право на виділ у натурі, в окрему одиницю, його частки із належного йому майна, або в садибному індивідуальному житловому будинку по вулиці Трьох Космонавтів, 43 в місті Кременчуці, яка, згідно його правовстановлюючого документу, продовжує лічитися у спільній частковій власності; із припиненням його права спільної часткової власності на таке, виділене йому в натурі, майно.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів осіб.

За правилами статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.15, 16, 183, 317,319, 321,349,364, 358 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 213-215ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про виділ у натурі в окрему одиницю частки із майна, що є у спільній частковій власності, - задовольнити.

Виділити в натурі із майна, що лічиться у спільній частковій власності, в окрему одиницю та в особисту приватну власність ОСОБА_3 - належні йому 3/7 частини в садибному індивідуальному житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Трьох Космонавтів, 43 в місті Кременчуці, що складаються з : житлового будинку літ. «А,а1,а2,ап» загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м., сараю літ. Д, б, гаражу літ. З, убиральні літ. Г, колодязю літ. К, частини огорожі №1, воріт; припинити його право спільної часткової власності на таке, виділене йому в натурі в окрему одиницю, майно із набуттям права особистої власності на таке.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня складання рішення в повному обсязі. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Маханьков