АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2046/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: житлові правовідносини
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді: Піддубного Р.М.

суддів: Пилипчук Н.П., Пономаренко Ю.А.

за участю секретаря: Пашнєвої Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3, яка також діє в інтересах ОСОБА_4, до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою,-

встановила:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, мотивуючи який зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 липня 2007 року йому, його неповнолітньому брату ОСОБА_4 та відповідачці ОСОБА_1 належить квартира № 147 в будинку № 11 корпус № 3 по вул. Кірова в м. Харкові. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 перешкоджає йому користуватися житловим приміщенням, його звернення до правоохоронних органів позитивних результатів не дали, позивач просив усунути перешкоди у користування квартирою шляхом його вселення.

У лютому 2016 року ОСОБА_1, яка діяла також в інтересах малолітнього ОСОБА_4, звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визначити порядок користування квартирою № 147 в будинку № 11 корпус № 3 по вул. Кірова в м. Харкові та виділити в користування ОСОБА_1, ОСОБА_4 кімнату № 4 площею 20,1 кв. м., в користування ОСОБА_2 - кімнату № 5 площею 12,7 кв. м., інші приміщення залишити у загальному користуванні.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2017 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Усунено перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення ОСОБА_2 до квартири № 147 у будинку № 11, корпус № 3 по вул. Кірова у м. Харкові. Визначено порядок користування квартирою № 147 у будинку № 11, корп. 3 по вул. Кірова у м. Харкові та виділено в користування ОСОБА_1, ОСОБА_4 кімнату № 4 площею 20,1кв. м.; в користування ОСОБА_2 - кімнату № 5 площею 12,7 кв. м., в спільному користуванні співвласників залишено: кухню № 3 площею 8,3 кв. м.; ванну кімнату № 6 площею 2,7 кв. м.; вбиральню № 7 площею 1,2 кв. м.; коридор № 1 площею 8,3 кв. м., вбудовану шафу № 2 площею 0,8 кв.м., балкон площею 5,0 кв.м., лоджію площею 5,5 кв.м.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення змінити, виділити балкон площею 5,0 кв.м. в користуванні ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_4, посилаючись на те, що вхід до балкону можливий лише з кімнати № 4, яку рішенням виділено їй у користування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що сторони по справі , які є співвласниками квартири № 147 у будинку № 11, корп. 3 по вул. Кірова у м. Харкові, не дійшли згоди про порядок володіння та користування спільним майном, а тому такий порядок має бути визначений судом шляхом виділення у користування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 кімнати № 4, в користування ОСОБА_2 - кімнати № 5, із залишенням інших приміщень у загальному користуванні співвласників.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна з наступних підстав.

Судовим розглядом установлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 липня 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_4 є співвласниками квартира № 147 в будинку № 11 корпус № 3 по вул. Кірова в м. Харкові.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 370, ч. 1 ст. 372 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (ст. 358 ЦК)

Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду від 25 грудня 1995 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998) №15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною часткою власності, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Як убачається із матеріалів справиАДРЕСА_1 в будинку № 11 корпус № 3 по вул. Кірова в м. Харкові складається з двох житлових кімнат: № 4 площею 20,1кв. м., № 5 - площею 12,7 кв. м., кухні № 3 площею 8,3 кв. м.; ванної кімнати № 6 площею 2,7 кв. м.; вбиральні № 7 площею 1,2 кв. м.; коридору № 1 площею 8,3 кв. м., вбудованої шафиу № 2 площею 0,8 кв.м., балкону площею 5,0 кв.м., лоджії площею 5,5 кв.м.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 9053/11163 від 23.11.2016 року запропоновано один варіант користування квартирою з відступом від ідеальних часток співвласників, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виділяється в індивідуальне користування житлова кімната 4 площею 20,1 кв.м. та балкон площею 1,5 кв.м., ОСОБА_4 ҐО.Г. виділяється кімната 5 площею 12,7 кв.м., що на 2,571 кв.м. менше, ніж покладено. Грошову компенсацію у розмірі 39 118 грн. повинен сплатити ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Позовних вимог щодо стягнення грошової компенсації ОСОБА_1 не заявлено.

Враховуючи, що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9053/11163 від 23.11.2016 року балкон, вхід до якого можливий лише з кімнати № 4, також запропоновано виділити у користування ОСОБА_1 та ОСОБА_4, з метою остаточного вирішення цивільно-правового спору, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду змінити, доповнивши його висновками про виділення балкону у користування позивачів за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2017 року змінити.

Доповнити абзац четвертий резолютивної частини рішення після слів «виділити в користування ОСОБА_1, ОСОБА_4 кімнату № 4 площею 20,1кв. м.» словами «та балкон».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді