Справа № 199/4572/17
РІШЕННЯ

Іменем України

03.10.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання договору поруки припиненим. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 05.10.2006 року між ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», був укладений кредитний договір № 09.2/330-6, за яким банк надав ОСОБА_2 40 000,00 доларів СІП А зі сплатою 13,0 % відсотків річних за його користування шляхом внесення платежів в порядку й на умовах визначених договором з кінцевим терміном повернення 04.10.2021 року. Також Договором зобов'язано ОСОБА_2 повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати згідно встановленого графіку платежів.

На забезпечення вищезазначеного договору 05.10.2006 року між позимачем, ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» було укладено договір поруки.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки від 05.10.2006 року поручитель зобов'язується перед Кредитором за виконання Позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому.

22.06.2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 09.2/330-6 від 05.10.2006 року, яким п. 1.1. договору кредиту змінили та виклали в новій редакції, а саме: «Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпечності, повернення, строковосгі, платності та цільового характеру використання в сумі не більше 40 000,00 долл.СІІІА, з якої фізична заборгованість становить 32 121,89 долл.США, а сумма наданих коштів на потреби становнть1978,11 долл.СІІІА, зі сплатою 15 % відсотків річних, починаючи з 20.10.2008 року, надалі за текстом «Кредит» та з кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 04 листопада 2021 року (включно), на умовах визначених цим договором.»

Позивач зазначає, що вищевказаний договір укладено без його повідомлення та ним не було надано згоди на продовження договору поруки на нових умовах, пов'язаних зі збільшенням відповідальності поручителя.

Оскільки публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» було підвищено процентну ставку, таким чином було збільшено обсяг зобов'язання за кредитом по основному договору, та позивач вважає, що обсяг його відповідальності, як поручителя згідно кредитного до договору та договору поруки значно збільшився. У звязку з чим просить суд визнати договір поруки від 05.10.2006 року, укладений між ним, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Акціоперно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») припиненим з 22.06.2009 року.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ«УКРСОЦБАНК» у судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки вважає, що спірний договір поруки є чинним, та укладеним відповідно до норм діючого законодавства, зазначив, що рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська стягнуто заборгованість з позивача як з поручителя, та відповідно до зазначеного рішення заборгованість за процентною ставкою нараховувалась в розмірі 13%, крім того зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності .

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти позову.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.10.2006 року між ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», був укладений кредитний договір № 09.2/330-6, за яким банк надав ОСОБА_2 40 000,00 доларів СІП А зі сплатою 13,0 % відсотків річних за його користування шляхом внесення платежів в порядку й на умовах визначених договором з кінцевим терміном повернення 04.10.2021 року. Також Договором зобов'язано ОСОБА_2 повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати згідно встановленого графіку платежів.

На забезпечення вищезазначеного договору 05.10.2006 року між позивачем та публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» було укладено договір поруки.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2015 року по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_3 1412438 гри. 10коп. Заборгованості за кредитом, процентами та штрафних санкцій, а також вирішено питання судових витрат по справі. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 21 серпня 2015 року.

Відповідно до статті 14 ЦПК України судові рішення є обов'язковими для виконання на всій території України.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (частина друга статті 223 ЦПК України).

Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень частини четвертої статті 559 ЦК України немає. Тому є всі підстави для відмови в задоволенні позову про визнання поруки припиненою за наявності рішення суду про стягнення боргу з поручителя.

До аналогічного висновку приходить Верховний Суд України у своїй правовії позиції, викладеній у постанові від 06 липня 2016 року по справі № 6-1199цс16.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України у зв'язку з тим, що факти встановлені рішенням суду не потребують доказування в інших справах.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, а тому суд не вбачає підстав для визнання договору поруки, укладеного між АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та позивачем 05 жовтня 2006 року припиненим.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по справі віднести за рахунок позивача .

Керуючись ст.ст.10, 60, 130, 214, 215, 81, 88 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позовних вимогах ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,-відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: