У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

20 листопада 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Компанії «Гленмарк Фармасьютикалз Лімітед» в особі представництва «Гленмарк Фармасьютикалз Лімітед» в Україні, третя особа: Державне підприємство «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» (надалі ДП «ГДОІП) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Подільського районного суду м.Києва суду з позовом, в якому просить поновити його на посаді голови представництва «ГленмаркФармасьютикалзЛімітед» в Україні, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 260 000,0 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.12.2016 р.(суддя Трегубенко Л.О.) відкрито провадження у справі.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 13.10.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Подільського районного суду м.Києва Ларіоновій Н.М.

Ухвалою від 17.10.2017 р. вказана справа прийнята до провадження суддею Ларіоновою Н.М.

17.11.2017 р. позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти в межах суми заборгованості 2 593 044,0 грн., з якої: 2 333 044,0 грн. - борг за несплату заробітної плати, та 260 000,0 грн. - моральна шкода, які знаходяться на рахунках відповідача відкритих в АТ «Укрексімбанк», ПАТ «Сітібанк» та в ПАТ «Креді Агріколь Банк». Заява мотивна тим, що в представництва «Гленмарк Фармасьютикалз Лімітед» в Україні зменшилася чисельність працівників та фактичного припинилася діяльність даного представництва.Вважає, що відсутність коштівна рахунках відповідача в подальшому може призвести до невиконання рішення судув частині сплати заборгованості по заробітній платі.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суддяприходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 151 ч. 3, 153 ч. 1 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження без повідомлення відповідача та осіб, які беруть участь у справі, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивач не зазначає розмір суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який він просить стягнути (п.2), та на підтвердження не надано і такого розрахунку, та просить стягнути моральну шкоду в розмірі 260 000,0 грн., який є оціночним поняттям. Однак в заяві про забезпечення позову, позивач вказує суму стягнення - 2 593 044,0 грн. з якої: 2 333 044,0 грн. - борг за несплату заробітної плати, та 260 000,0 грн. - моральна шкода.

Вказаний розмір є спірним та підлягає перевірці судом. Тому, забезпечення позову, шляхом арешту на грошові кошти відповідача, на вказану суму є не співмірним та може призвести до порушення порядку фінансово-господарчоюї діяльності відповідача.

Крім того,позивачем не надано достовірних доказів того, що саме рахунок № 4768, відкритий в АТ «Укрексімбанк»; рахунок №5018, відкритий в ПАТ «Сітібанк», та рахунок № 0792, відкритий в ПАТ «Креді Агріколь Банк», належать саме відповідача - Компанії «Гленмарк Фармасьютикалз Лімітед» в особі представництва «Гленмарк Фармасьютикалз Лімітед» в Україні.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, викладені підстави для забезпечення позову, а саме твердження, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, є неналежно обґрунтованими, мають характер формальних посилань, не підтверджені жодними належними і допустимим доказами, відтак можуть бути оцінені лише як припущення, які не можуть бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не обґрунтовано належним чином необхідність забезпечення позову, не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку винесення його на користь позивача, то суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Відмова позивачу в задоволенні вказаної заяви не позбавляє його права, при необхідності, подати нову заяву про забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_3 до Компанії «Гленмарк Фармасьютикалз Лімітед» в особі представництва «Гленмарк Фармасьютикалз Лімітед» в Україні, третя особа: Державне підприємство «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова