Справа № 444/1229/17
Провадження № 2/444/702/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

28 вересня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

секретар судового засідання Луців І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району, 3-тя особа : Приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 .

Свої позовні вимоги, які позивач підтримав в судовому засіданні, мотивує тим, що 15 листопада 2005 року померла її бабця, ОСОБА_5 .

Після смерті бабці позивачки залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок №23 а по вул.І.Франка в с. Зарудці Жовківського району Львівської області.

ОСОБА_5 23.07.1998 року склала в користь позивачки заповіт, який посвідчено в ОСОБА_2 сільській раді та зареєстровано за № 34.

Позивачка своє прізвище з «Мацько» змінила на «Бубняк» у зв»язку з одруженням. Бабця позивачки не була заміжня.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради від 17.02.2017 року № 3214 домогосподарство за особовим рахунком № 601 за адресою с.Зарудці вул.І.Франка,23а належало ОСОБА_5. Дана обставина додатково стверджується записом в будинковій книзі де вказано , що ОСОБА_5 є відповідальною особою за ведення будинкової книги.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради від 17.02.2017 року № 213 я проживала разом з своєю бабцею до дати її смерті, і вели спільне господарство.

За життя моя бабця, ОСОБА_5, права власності на житловий будинок належним чином не оформила, що стверджується довідкою ОКП «БТІ та ЕО» від 24.02.2017р. № 1/2467. Просить задоволити позов.

Позивач в судове засідання не прибув , однак на адресу суду подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив суд справу розглядати за її відсутності.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не прибули, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені.

Однак, відповідачем ОСОБА_2 сільською радою та третьою особою приватним нотаріусом надіслано до суду листи про відсутність заперечень проти позовних вимог позивачки та розгляд справи у відсутності їх представників.

А тому, оглянувши матеріали справи та заяви сторін по справі , суд приходить до висновку що справу слід розглядати за відсутності сторін та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, оглянувши копію матеріалів спадкової справи №11/2017 року суд приходить до наступних висновків .

Статтями 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 035117 від 16.11.2005 року вбачається, що ОСОБА_5 померла 15.11.2005 року.

Із копії заповіту вбачається, що ОСОБА_5 23.07.1998 року склала в користь позивачки заповіт, який посвідчено в ОСОБА_2 сільській раді та зареєстровано за № 34. З даного заповіту вбачається, що все майно заповідач ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_6

Своє прізвище з «Мацько» змінила на «Бубняк» у зв»язку з одруженням , що стверджується свідоцтвом про шлюб СГ № 009933 від 04.06.2005р.

З пояснень Позивача вбачається, що після смерті ОСОБА_5 залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок № 23 а по вул.Ів.Франка в с.Зарудці Жовківського району Львівської області, та залишилася одна спадкоємиця, ОСОБА_1.

За життя ОСОБА_5 права власності на житловий будинок належним чином не оформила.

Довідкою ОСОБА_2 сільської ради від 17.02.2017р. № 213 стверджується, ОСОБА_1 проживала разом з своєю бабцею ОСОБА_5 до дати її смерті і вели спільне господарство.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради від 17.02.2017 року № 3214 домогосподарство за особовим рахунком № 601 за адресою с. Зарудці вул. І.Франка,23а належав ОСОБА_5. Дана обставина додатково стверджується записом в будинковій книзі де вказано , що ОСОБА_5 є відповідальною особою за ведення будинкової книги.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради від 17.02.2017 року № 213 позивач проживав разом з своєю бабцею до дати її смерті, і вели спільне господарство.

За життя бабця позивачки, ОСОБА_5, права власності на житловий будинок належним чином не оформила, що стверджується довідкою ОКП «БТІ та ЕО» від 24.02.2017 р. № 1/2467

Будинковолодіння числиться в погосподарських книгах ОСОБА_2 сільської ради.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Незважаючи на внесення записів у по господарські книги , більшість громадян своє право власності в БТІ не оформили.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки бабця позивачки такого права належним чином не зареєструвала.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз»яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог п.1 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.3,5,6,10,57,58,60,208-209,212-215,223,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити .

Визнати право власності за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 15.11.2005 року на житловий будинок , який знаходиться за адресою : с.Зарудці, вул.І.Франка, 23 а, Жовківського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Мартинишин Я. М.