Провадження № 22-ц/780/928/17 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 47 13.04.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Топольського В,О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні дитини, визначення способів участі у вихованні дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення способів участі у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року, із внесеними виправленнями описки згідно ухвали цього ж суду від 01 листопада 2016 року, первісний позов ОСОБА_3 і зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визначено способи участі ОСОБА_3 у вихованні і спілкуванні дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і встановлено дні та години участі його, батька - ОСОБА_3, у спілкуванні та у вихованні сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: у вихідні дні - перша, третя субота та друга, четверта неділя, та у день народження дитини - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного року - з 09 години до 12 години, в присутності матері дитини - ОСОБА_2, а також зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні в зазначені в рішенні суду дні.

У решті позову ОСОБА_3 і зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, суд першої інстанції зазначив, що ним враховуються положення ст.ст. 141, 153, 159 СК України, доводи ОСОБА_2 в зустрічному позові, про те, що дитина дуже рано встає і за режимом з 12 годин 30 хвилин у нього денний сон, а тому суд встановлює години участі батька ОСОБА_3, у спілкуванні та у вихованні сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 09 години до 12 години.

При цьому, судом зазначено, що мати дитини - ОСОБА_2 не повинна чинити перешкод батьку дитини ОСОБА_5 у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зазначені в рішенні суду дні і години, оскільки відповідно до вимог ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, і тому слід зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні в зазначені в рішенні суду дні.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи при його ухваленні.

Просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення способу участі ОСОБА_3 у вихованні і спілкуванні з дитиною - ОСОБА_4 і ухвалити нове, яким визначити ОСОБА_3 способи участі у вихованні дитини у наступному порядку: перша субота та перша неділя, остання субота та остання неділя з 09 години до 12 години за місцем проживання, перебування дитини в присутності матері, враховуючи стан здоров'я дитини та за попередньою домовленістю.

Суд, закінчивши з'ясування обставин і перевірку їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявлених апеляційних вимог, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, у ОСОБА_3 і ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 2014 року від фактичних шлюбних стосунків народився син - ОСОБА_4 ( а.с. 5 ).

З травня 2015 року сторони разом не проживають ( а.с. 2, 66 ).

При цьому, ОСОБА_6 10 листопада 2015 року і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, і їй присвоєно прізвище "ОСОБА_6" ( а.с. 71 ).

Зареєстрована і проживає ОСОБА_2 із сином - ОСОБА_4, відповідно до довідки №225 Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт Сервіс» від 29 лютого 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 65 ).

Сторони не досягли домовленості щодо способів участі ОСОБА_3, який мешкає в іншому місці, у вихованні дитини, унаслідок чого той 27 листопада 2015 року звернувся до суду із первісним позовом ( а.с. 2-4 ).

При цьому, ОСОБА_2 14 березня 2016 року подала до суду зустрічні вимоги, де зазначила інші способи участі батька у вихованні дитини ( а.с. 65-68 ).

Відповідно до наданого суду висновку органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 30 грудня 2015 року щодо встановлення участі батька ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації від 17 грудня 2015 року № 3 ( протокол №23 ) орган опіки та піклування ( Києво-Святошинська районна державна адміністрація ) вважає за доцільне встановити дні та години участі батька ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вихідні дні: перша, третя субота та друга, четверта неділя з 10 години до 13 години в присутності матері ОСОБА_6 ( а.с. 46-47 ).

Аналогічний висновок надано Апеляційному суду Київської області і за зустрічним позовом ( а.с. 102, 103-105 ).

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції правомірно виходив із інтересів дитини і визначив способи участі батька у вихованні сина, на переконання апеляційного суду, найбільш прийнятні для сторін, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, в т.ч. з метою дотримання режиму сну ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що має істотне значення.

Таке спілкування батька з дитиною, на переконання апеляційного суду, не тільки не перешкоджає, але й сприяє нормальному розвитку сина сторін - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин, суд першої інстанції, правильно встановив обставини, визначив відповідно до них правовідносини, прийшов до висновку про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів і, з додержанням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 141, 157, 159 СК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 213-215 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване рішення по справі.

При цьому, дав відповідну оцінку належних і допустимих доказів у справі згідно положень ст.ст. 58-59, 212 ЦПК України.

А тому, доводи ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи при його ухваленні, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді другої інстанції і повністю спростовуються зазначеними доказами по справі, зокрема, висновками органу опіки та піклування.

Інші доводи, викладені в апеляції, зокрема, про те, що робота апелянта пов'язана з відрядженнями та її чоловік працює і проживає на території Польщі, у ОСОБА_3 є двоє дітей від іншого шлюбу, на переконання апеляційного суду, у даному випадку, правового значення для правильного вирішення справи не мають та не спростовують висновки суду першої інстанції про визначення способів участі батька у вихованні сина саме у названому порядку і не є підставою, у даному випадку, для задоволення апеляційних вимог.

Зазначена апелянтом обставина про те, що суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано зобов'язав її не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, чим вийшов за межі позовних вимог, з точки зору суду другої інстанції, не відповідає дійсності та спростовується заявленими позовними вимогами за первісним позовом ( а.с. 2-4 ).

Окрім цього, доводи первісного позову підтверджуються висновком Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області від 16 листопада 2015 року за результатами перевірки повідомлення ОСОБА_3 та ОСОБА_6, згідно якого 09 листопада 2015 року до Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що колишня співмешканка не дозволяє бачитись з дитиною, а ОСОБА_6 - повідомила про те, що колишній співмешканець вчинив з нею сварку.

16 листопада 2015 року Києво-Святошинським відділом поліції ГУНП в Київській області заявникам рекомендовано звернутись до Києво-Святошинського районного суду для вирішення питання по суті ( а.с. 50 ).

Згідно відповіді №139 міського центру дитини Служби у справах дітей виконавчого органу Київської міської ради від 16 грудня 2015 року та 23 лютого 2016 року ОСОБА_3, на його звернення, повідомлено про вжиття заходів щодо побачення з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 54, 55 ).

Твердження ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 не приймає участі в утриманні дитини, не відповідають дійсності, враховуючи наявні в матеріалах справи копії квитанцій та розписок ( а.с. 6, 7, 8, 9, 56, 57 ) та не спростовують, у силу викладеного, висновків суду першої інстанції.

Не є підставою, у силу викладеного та на переконання апеляційного суду, для задоволення апеляційних вимог і надані суду довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Аюга ЛТД» від 25 листопада 2015 року та 15 лютого 2016 року про те, що ОСОБА_6 у зв'язку із зайнятою посадою змушена часто виїздити за межі країни ( а.с. 70, 101 ).

Таким же чином суд другої інстанції розцінює і факт народження у шлюбі із ОСОБА_1 17 лютого 2017 року доньки Регіни, який, окрім іншого, правового значення для вирішення спору не має, а докази надані лише суду другої інстанції ( а.с. 107 ).

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене із додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні дитини, визначення способів участі у вихованні дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення способів участі у вихованні дитини залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий А.С.Сержанюк

Судді: С.О. Журба

О.П. Коцюрба