__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6484/17
Провадження № 2/520/7823/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго»

про захист прав споживачів, зобовязання вчинити певні дії,

відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 06.06.2017року звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ПАТ ЕК Одесаобленерго про захист прав споживачів, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, в якому просить суд: зобовязати відповідача - ПАТ ЕК Одесаобленерго видати йому ОСОБА_1, як споживачу електроенергії, проживаючому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний особовий рахунок для оплати за спожиту електроенергію; зобовязати відповідача - ПАТ ЕК Одесаобленерго повідомити йому - ОСОБА_1 про розмір пільгового споживання електроенергії з 2007року по теперішній час та його тарифи як ветерана Збройних сил України; а також просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду, яка полягає у погіршенні його здоровя через знущання відповідача, які потребують тривалого лікування, що підтверджується довідками та чеками про сплату за ліки на суму 1339,44грн., а також транспортними витратами, у звязку з необхідністю чисельних поїздок до офісу відповідача на суму 1168,00грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилається на те, що він неодноразово звертався до ПАТ ЕК Одесаобленерго через Південний РЕС з приводу отримання індивідуального особового рахунку за електроенергію, з приводу чого 05.09.2005року та 24.03.2017року він надав усі необхідні документи.

Однак, позивач зазначає, що 03.05.2017року йому було надано відповідь про відмову в отриманні індивідуального особового рахунку за електроенергію, оскільки ним не було надано необхідних документів.

Разом з тим, позивач не погоджується з зазначеною відмовою, оскільки на його думку, документи ним були надані усі необхідні документи, зокрема вказана дозволена потужність до 8 кВт, яка є додатком до його листа від 24.04.2015року, надано проект внутрішньо-будинкових схем на його будинок, який є додатком до його заяви від 24.04.2017року. Більш того, вказані дані є у відповідача з 05.09.2005року.

Позивач вказує, що 18.05.2017року він повторно звернувся до відповідача з письмовою вимогою видати йому індивідуальний особовий рахунок та надати йому письмову відповідь у триденний строк відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», повідомив відповідача про те, що у разі повторної незаконної відмови він буде вимушений звернутися до суду, а також повідомив відповідача, що існує судова практика, яка підтверджує юридичну неспроможність відмови відповідача, в тому числі, виконане рішення Вищого Спеціалізованого суду України за його позовною заявою до ПАТ «Одесагаз» за порушення діючого законодавства зі стягненням на його користь спричинену шкоду у розмірі 171356,00грн., а також рішення Верховного Суду України за його позовом до ТОВ «Смелаенергоінвест» від 01.03.2017року.

Однак, позивач зазначає, що йому було відмовлено у врахуванні пільг ветерана Збройних Сил України, без зазначення будь-яких підстав.

З урахуванням викладеного, з посиланням на ст.ст. 19, 21, 25, 28 Закону України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні 09.10.2017року позивач наполягав на задоволенні позову, а також повідомив суду, що його заявлена вимога у позові про зобовязання відповідача - ПАТ ЕК Одесаобленерго видати йому ОСОБА_1 як споживачу електроенергії, проживаючому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний особовий рахунок для оплати за спожиту електроенергію, є синонімом укладення з ним окремого договору, а тому за своєю суттю є вимогою про зобовязання укласти договір на постачання електричної енергії.

Представник відповідача у судове засідання 09.10.2017року зявився, позов не визнав у повному обсязі. У наданих суду письмових запереченнях вказував на те, що між ПАТ «Одесаобленерго» та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельним товариством «Морське» укладено договір про постачання електричною енергією № 452 від 20.05.2017 року.

Згідно умов Договору № 452 від 20.05.2017 року ПАТ «Одесаобленерго» постачає електричну енергію на територію ОК ЖБТ «Морське» (на якій за твердженням позивача знаходиться його будинок), а ОК ЖБТ «Морське» оплачує спожиту електричну енергію.

Представник відповідача вказує, що позивачем не враховано, що споживання електричної енергії між фізичною особою та енергопостачальною компанією здійснюється на підставі відповідного договору про користування електричною енергією, а вимоги щодо зобов'язання відповідача видати індивідуальний особовий рахунок для сплати за спожиту електричну енергію є такими, що суперечать положенням ПКЕЕН.

Представник відповідача зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач виконав вимоги п. 3 ПКЕЕН та надав усі необхідні документи для вирішення питання можливості укласти з ним договір про користування електричною енергією.

Крім того, представник відповідача вважає, що позивачем не враховано, що електропостачальник, що здійснює постачання електричної енергії на закріпленій території, не має права відмовити побутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на такій території, в укладенні договору за умови, що нова електроустановка побутового споживача приєднана або потужність для діючої електроустановки побутового споживача збільшена в установленому законодавством порядку (п. 3 ПКЕЕН).

Проте, як вказує представник відповідача, електроустановки останнього знаходяться на території ОК ЖБТ «Морське» та на пряму до електричних мереж ПАТ «Одесаобленерго» не підключені.

Позивачем також не взято до уваги положень розділу 12 ПКЕЕ «Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів», який регулює правовідносини споживачів, електроустановки яких безпосередньо не приєднані до мереж енергопостачальника, а приєднані до технологічних мереж юридичної особи, яка об'єднує електроустановки населення на визначеній території.

Відповідно до положень пункту 1.2 ПКЕЕ, населений пункт - це юридична особа - споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), об'єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту; споживачі населеного пункту - це населення, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту та яке розраховується за використану електричну енергію з населеним пунктом.

Таким чином, на думку представника відповідача, ОК ЖБТ «Морське» в розумінні ПКЕЕ є населеним пунктом, а його мешканці (зокрема і позивач) є споживачами населеного пункту.

Пунктом 12.5 ПКЕЕ передбачено, що у разі виходу із складу населеного пункту або прийняття відповідного рішення органом управління населеного пункту споживач населеного пункту або фізична особа, електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту (далі - споживач на території населеного пункту), для користування електричною енергією має право: змінити у встановленому порядку схему електропостачання та приєднати належну йому електроустановку до електричних мереж електропередавальної організації; укласти тристоронній договір про користування електричною енергією на території населеного пункту з постачальником електричної енергії та населеним пунктом на основі типового договору (додаток 5) та договір про користування електричною енергією відповідно до ПКЕЕН.

Відповідно до пункту 12.6 ПКЕЕ: «Договір про користування електричною енергією на території населеного пункту може бути укладений у разі виконання таких умов: особа, яка має намір набути статус споживача на території населеного пункту, та населений пункт не мають боргів за електричну енергію перед населеним пунктом та постачальником електричної енергії відповідно; технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка особи, яка має намір набути статусу споживача на території населеного пункту, відповідає вимогам нормативно-технічних документів; особою, яка має намір набути статус споживача на території населеного пункту, створені технічні можливості щодо забезпечення безперешкодного доступу представників постачальника електричної енергії, підприємства, що здійснює передачу електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку.

Втім, представник відповідача вважає, що позивачем належними доказами не доведено, що останній, як особа, яка мас намір набути статус споживача та ОК ЖБТ «Морське», яке має статус населеного пункту, в розумінні ПКЕЕ, виконали вимоги п.п. 12.5 та 12.6 ПКЕЕ.

Також представник відповідача зазначає, що позивач не конкретизує яке саме право позивача було порушене, оскільки ОСОБА_1 не вжито жодних заходів, передбачених ПКЕЕН та ПКЕЕ, для укладання договору про користування, а тому у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду.

На думку представника відповідача, фактично позивач самоусунувся від виконання покладених на нього обов'язків та намагається за допомогою суду зобов'язати відповідача вчинити дії, які суперечать діючому законодавству.

З урахуванням викладеного, вважаючи, що позивач не навів жодного доказу на підтвердження наявності ознак неправомірності в діях відповідача, представник ПАТ ЕК Одесаобленерго просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Морехідний провулок, 26/2, перебуває на балансі Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельного товариства «Морське», членом кооперативу якого є позивач ОСОБА_1

Даний факт сторонами не заперечувався, не оскаржував ся, а тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України, додатковому доказуванню не підлягає.

Крім того, у судовому засіданні представник відповідача пояснив та вказав у письмових запереченнях на позов, що між ПАТ «Одесаобленерго» та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельним товариством «Морське» укладено договір про постачання електричною енергією № 452 від 20.05.2017 року.

Згідно умов Договору № 452 від 20.05.2017 року ПАТ «Одесаобленерго» постачає електричну енергію на територію ОК ЖБТ «Морське», а ОК ЖБТ «Морське» оплачує спожиту електричну енергію.

21.04.2017року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ ЕК Одесаобленерго з заявою щодо розяснення пільг, які повинні враховуватися для ветеранів Збройних сил України при оплаті за електроенергію, яка йому надається через Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельного товариства «Морське» (а.с.4).

24.04.2017року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ ЕК Одесаобленерго з заявою, в якій просив видати йому індивідуальний особовий рахунок для оплати за електроенергію, яка йому надається через Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельного товариства «Морське» (а.с.14).

На вказані заяви, ПАТ ЕК Одесаобленерго надало відповідь зі змісту якої вбачається, що між ПАТ «Одесаобленерго» Південним РЕМ та ЖСТ «Морське» укладено договір постачання електричної енергії на об'єкт, який знаходиться за адресою: м.Одеса, Морехідний провулок, будинок № 26/2. Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» (далі - Закон) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. На теперішній час електропостачання об'єкту, розташованого за адресою: м. Одеса, Морехідний провулок, будинок №21, здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії (далі - ДПЕЕ) на об'єкт, укладеного між ПАТ «Одесаобленерго» Південним РЕМ та ЖСТ «Морське» відповідно до Правил користування електричною енергією (долі - ПКЕЕ), затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996р. №28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 р. №417/1442 (із внесеними змінами). Для остаточного рішення, ПАТ ЕК Одесаобленерго просило позивача надати технічні умови на електропостачання його будинку де буде вказана дозволена потужність, а також надати проект внутрішньо-будинкових мереж на його будинок, Морехідний провулок, будинок №26/2, вирішування питання щодо можливого надання окремого рахунку та після укладання договору можливе оформлення пільги (а.с.12).

18.05.2017року ОСОБА_1 знову звернувся до ПАТ ЕК Одесаобленерго з претензією №00353, в якій просив повідомити йому про розмір пільгового постачання електроенергії з 2014року по теперішній час та його тарифах, а також повідомив ПАТ ЕК Одесаобленерго про те, що усі необхідні документи для отримання індивідуального особового рахунку для оплати за електроенергію він надав, зокрема вказав дозволену потужність до 8 кВт, та надав проект внутрішньо-будинкових схем на будинок (а.с.13).

25.05.2017року ПАТ ЕК Одесаобленерго надало відповідь на звернення за №130/03-492, в якій зазначило, що ОСОБА_1 не виконанні умови передбачені Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року та Правил користування електричною енергією, що затверджені постановою НКРЕ від 31.07.1996 р. № 28 (а.с.16).

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України Про електроенергетику, Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357.

Відповідно до п. 1 ПКЕЕН, ці Правила регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками.

Побутовий споживач - фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником (п.2 ПКЕЕН).

Відповідно до п. 3 зазначених Правил, які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальником, передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

У п. 3 Правил також зазначено, що для укладення договору побутовий споживач звертається до електропостачальника з письмовою заявою та предявляє оригінали таких документів:

- паспорта;

- реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, - паспорта з відміткою відповідного контролюючого органу);

- документа, що підтверджує право власності чи користування на обєкт споживача або права власності чи користування на земельну ділянку (на період будівництва обєкта споживача).

Крім цього, ст. 26 Закону України Про електроенергетику передбачає, що споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно п. 7 Правил, для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт споживача до електропостачання.

Крім того, відповідно до п. 3 ПКЕЕН електропостачальник, що здійснює постачання електричної енергії на закріпленій території, не має права відмовити побутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на такій території, в укладенні договору за умови, що нова електроустановка побутового споживача приєднана або потужність для діючої електроустановки побутового споживача збільшена в установленому законодавством порядку.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, електроустановки останнього знаходяться на території ОК ЖБТ «Морське» та на пряму до електричних мереж ПАТ «Одесаобленерго» не підключені.

Зазначене підтверджується і актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін № 1223 від 28.11.2002 року, укладеного між ПАТ «Одесаобленерго» та ОК ЖБТ «Морське», яким передбачено, що межа відповідальності за стан та обслуговування електромереж та електроустановок встановлюється на наконечниках кабельних вводів в ТП-2648 к ТП-4722 (а.с.40-41).

Відповідно до п. 1.3 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, електропередавальна організація не має права відмовити в приєднанні до її мереж електроустановки замовника за умови дотримання ним вимог Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених Постановою НКРЕ № 32 від 17.01.2013 р.

Відповідно до п. 1.2 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, замовник фізична або юридична особа, яка письмово повідомила електропередавальній організації про намір приєднати до електричних мереж новозбудовані електроустановки або змінити технічні параметри діючих електроустановок внаслідок реконструкції чи технічного переоснащення.

Даною постановою НКРЕ встановлено, що споживач для підключення до електричних мереж нових електроустановок повинен звернутися до енергопостачальника з заявою про приєднання та видачу технічних умов з наданням необхідних для цього документів; отримати технічні умови та виконати останні у відповідності до розробленого та узгодженого проекту зовнішнього електропостачання об'єкту; отримати відповідні висновки щодо виконання технічних умов, акт-допуску на підключення електроустановок.

Поняття технічних умов, порядок їх видачі для підключення нових електроустановок замовника регламентуються в Постанові НКРЕ № 32 від 17.01.2013 р. Про затвердження Правил приєднання електроустановок до електричних мереж.

Так, в п. 1.2 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, визначено поняття технічних умов на приєднання до мереж (об'єктів) електроенергетики це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта замовника електричною енергією, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо електропостачання, та є невід'ємним додатком до договору про приєднання (далі - технічні умови).

Таким чином, договір про користування електричною енергією буде можливо укласти тільки після виконання ОСОБА_1 технічних умов у відповідності до розробленого та узгодженого проекту зовнішнього електропостачання об'єкту, отримання відповідного висновку щодо виконання технічних умов та отримання акту-допуску на підключення електроустановок і подальше підключення електроустановок споживача після виконання всіх вищеперелічених дій.

У п. 2.1.4 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, передбачено, що електропередавальна організація надає замовнику підписаний договір про користування електричною енергією або договір про постачання електричної енергії не пізніше 5 днів після введення в експлуатацію електроустановок зовнішнього електрозабезпечення.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В порушення вимог вказаної вище ст. 60 ЦПК України позивач не надав суду належних доказів виконання ним технічних умов та подання відповідачу необхідних документів для укладання з ним договору на постачання електроенергії.

В матеріалах справи наявні тільки заяви до ПАТ ЕК Одесаобленерго про надання йому індивідуального особового рахунку для оплати за електроенергію, в яких зазначено додатки документи на 7-ми листах, однак вони не перераховані, та визначити, які саме документи були надані ОСОБА_1 до ПАТ ЕК Одесаобленерго не вбачається можливим.

Позивач зазначає, що ним було надано до ПАТ ЕК Одесаобленерго дозволену потужність до 8 кВт, та надано проект внутрішньо-будинкових схем на будинок, однак ніяких доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

В матеріалах справи наявна довідка ОК ЖБТ «Морське» від 30.03.2017року за вих. №14, в якій правління ОК ЖБТ «Морське» не заперечує проти відкриття індивідуального особового рахунку члену кооперативу ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, переключивши його будинок к дообліковим мережам ТП-4722 кооперативу, дозволена потужність до 5кВт. Станом на 5 березня 2017року заборгованість за спожиту електроенергію відсутня (а.с.7). Також наявна специфікація та план-схема (а.с. 8-11).

Однак вказані документи не свідчать про виконання позивачем технічних умов та подання відповідачу необхідних документів для укладання з ним договору на постачання електроенергії.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не виконав всіх дій передбачених вказаними Правилами для приєднання його обєкту до електричної мережі ПАТ Одесаобленерго.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до розділу 12 ПКЕЕ «Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів», який регулює правовідносини споживачів електроустановки яких безпосередньо не приєднані до мереж енергопостачальника, а приєднані до технологічних мереж юридичної особи, яка об'єднує електроустановки населення на визначеній території.

Відповідно до положень пункту 1.2 ПКЕЕ, населений пункт - це юридична особа - споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), об'єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту; споживачі населеного пункту - це населення, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту та яке розраховується за використану електричну енергію з населеним пунктом.

Таким чином ОК ЖБТ «Морське» в розумінні ПКЕЕ є населеним пунктом, а його мешканці, зокрема і позивач, є споживачами населеного пункту.

Пунктом 12.5 ПКЕЕ передбачено, що у разі виходу із складу населеного пункту або прийняття відповідного рішення органом управління населеного пункту споживач населеного пункту або фізична особа, електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту (далі - споживач на території населеного пункту), для користування електричною енергією має право:

- змінити у встановленому порядку схему електропостачання та приєднати належну йому електроустановку до електричних мереж електропередавальної організації;

- укласти тристоронній договір про користування електричною енергією на території населеного пункту з постачальником електричної енергії та населеним пунктом на основі типового договору (додаток 5) та договір про користування електричною енергією відповідно до ПКЕЕН.

Відповідно до пункту 12.6 ПКЕЕ договір про користування електричною енергією на території населеного пункту може бути укладений у разі виконання таких умов:

- особа, яка має намір набути статус споживача на території населеного пункту, та населений пункт не мають боргів за електричну енергію перед населеним пунктом та постачальником електричної енергії відповідно;

- технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка особи, яка має намір набути статусу споживача на території населеного пункту, відповідає вимогам нормативно-технічних документів;

- особою, яка має намір набути статус споживача на території населеного пункту, створені технічні можливості щодо забезпечення безперешкодного доступу представників постачальника електричної енергії, підприємства, що здійснює передачу електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку.

Однак, позивачем не надано доказів, що він, як особа, яка має намір набути статус споживача та ОК ЖБТ «Морське», яке має статус населеного пункту, в розумінні ПКЕЕ, виконали вимоги п.п. 12.5 та 12.6 ПКЕЕ.

Також позивачем під час розгляду справи не було надано суду доказів того, що він є власником або користувачем житлового будинку, за адресою: м. Одеса, пров. Морехідний, 26/2.

Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ПАТ ЕК Одесаобленерго у своєму листі було правомірно відмовлено позивачу в укладенні договору про користування електричною енергією, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, недоведеними перед судом та задоволенню не підлягають.

Щодо вимог ОСОБА_1 про зобовязання відповідача - ПАТ ЕК Одесаобленерго повідомити йому - ОСОБА_1 про розмір пільгового споживання електроенергії з 2007року по теперішній час та його тарифи як ветерана Збройних сил України, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, ОСОБА_1 є ветераном військової служби, що підтверджується копією посвідчення, виданого 14 грудня 2009року Київським РВК м. Одеси (а.с. 5).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 як ветеран військової служби користується пільгами на житлово-комунальні послуги, встановленими Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» та постановою КМУ № 879 від 01 серпня 1996 року.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999р. N1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку.

Згідно п. 20 Правил користування електричною енергією розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно з п.п. 31, 31-1 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357, побутовий споживач, який має право на встановлені законодавством пільги з оплати спожитої електричної енергії, повідомляє у письмовій заяві енергопостачальника про своє право на пільгу з посиланням на відповідний законодавчий акт. Пільгова оплата електричної енергії здійснюється з дня подання побутовим споживачем заяви. У разі отримання житлової субсидії на оплату електричної енергії побутовий споживач повідомляє енергопостачальника про своє право на зменшення розміру плати за спожиту електричну енергію відповідно до порядку призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

18.05.2017року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ ЕК Одесаобленерго з претензією №00353, в якій просив повідомити йому про розмір пільгового постачання електроенергії з 2014року по теперішній час та його тарифах.

Однак до теперішнього часу ОСОБА_1 відповідну інформацію не отримав, що в свою чергу також не спростовувалось представником відповідача у судовому засіданні, яким не було надано до суду жодного доказу на підтвердження надання відповіді на вказане звернення позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1996 р. N 879 «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати» встановлено норми користування житлово-комунальними послугами, в межах яких надаються передбачені чинним законодавством пільги на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно з п.6 ч.1 ст.6 Закону України«Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України надаються такі пільги, зокрема 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги), користування квартирним телефоном ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України і членами їх сімей, які проживають разом з ними, в жилих будинках усіх форм власності в межах норм, передбачених законодавством, або 50-відсоткова знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.

Такі пільги встановлені в Україні у зв'язку з особливим соціальним статусом такої категорії населення як ветерани війни, військової служби, інваліди. Ці пільги за соціальним статусом надаються особі, яка зазнала особливих соціальних ризиків як державна соціальна допомога.

Крім того, відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

З метою реалізації зазначеної статті Конституції України, 2 жовтня 1996 року було прийнято відповідний Закон України «Про звернення громадян» (далі Закон). Саме цей нормативно-правовий акт передбачає основні положення щодо звернень громадян, у тому числі, види звернень, порядок оформлення та направлення звернень, строки розгляду, тощо.

Як зазначається в статті 3 Закону, під зверненням громадян слід розуміти викладені в письмовій або в усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Громадяни України можуть подавати свої звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків. За формою, звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) та письмовим (надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства).

Відповідно до статті 5 Закону, текст звернень, а також рішень і відповідей на них складається українською або іншою мовою, прийнятною для сторін, у зверненні обов'язково має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. Також до звернень можуть додаватися різні довідкові матеріали в оригіналах або копіях.

Відповідно до положень ст.20 Закону звернення розглядаються і вирішуються, в термін не більше одного місяця від дня їх реєстрації, враховуючи вихідні, святкові та неробочі дні. Звернення, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, розглядаються невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо ж в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, строк розгляду звернення можу бути подовжено, про що повідомляється особі, яка подала звернення. Разом з тим, загальний термін розгляду звернення, не може перевищувати сорока п'яти днів від часу його отримання.

Термін розгляду звернень (пропозицій, заяв, скарг) обчислюється з дня надходження звернення та його реєстрації в органі чи установі юстиції. Якщо ж останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, визначений відповідно до закону, днем закінчення строку є перший після нього робочий день.

Приймаючи до уваги, що позивач як ветеран військової служби користується пільгами, встановленими, зокрема Законом України«Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», та звернувся до відповідача з відповідною заявою, доказів про надання відповіді на яку до суду не надано, суд вважає, що ПАТ ЕК Одесаобленерго не має право свідомо відмовляти у наданні інформації про розмір пільг та встановлених тарифів для ветеранів військової служби.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині повідомлення розміру пільг та встановлених тарифів для ветеранів військової служби, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про повідомлення розміру пільг та встановлених тарифів для ветеранів військової служби за період з 2007року по теперішній час, оскільки ОСОБА_1 звертався до відповідача з відповідною претензією та просив повідомити про розмір пільг та тарифів за період з 2014року по теперішній час, тобто на момент звернення 18.05.2017року, а тому суд вважає за необхідне задовольнити саме цей період з 2014рік по травень 2017року включно, оскільки щодо іншого періоду доказів про порушення прав позивача до суду не надано.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Постанова Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995року передбачає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки, на думку суду, відмова відповідача в укладенні договору про користування електричною енергією та відмова у наданні розміру пільгового споживання електроенергії та тарифів як ветерану Збройних сил України, не є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог в цій частині, не доведено та не надано суду доказів спричинення йому такої шкоди.

Крім того, позивачем взагалі не визначено розмір моральної шкоди, яку він просить стягнути з відповідача.

Посилання позивача на консультативний висновок Університетської клініки ОНМУ від 26.05.2017року, без відповідної печатки, довідку окуліста від 29.05.2017року та фіскальний чек на покупку ліків (а.с. 17-19), не є доказами спричинення моральної шкоди, внаслідок дій відповідача.

Розрахунок вартості проїздів до ПАТ ЕК Одесаобленерго як доказ спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди (а.с. 20), взагалі судом до уваги не приймається, оскільки до вказаного розрахунку не додано будь-яких чеків або квитанцій, які б підтверджували вартість та маршрут таких проїздів.

З урахуванням викладеного, у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення з ПАТ ЕК Одесаобленерго моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При вищевикладених обставинах та керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 5, 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 292, 294 ЦПК, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» про захист прав споживачів, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» повідомити ОСОБА_1, як споживачу послуг електроенергії за адресою: м. Одеса, Морехідний провулок, буд. 26/2, про розмір пільг та встановлених тарифів для ветеранів військової служби за період з 2014року по травень 2017 року включно.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» (адреса: 65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28-Б, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Калініченко Л. В.