Провадження № 22-ц/780/5286/17 Доповідач у 2 інстанції Олійник
Категорія 33 19.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лівінського С.В.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року у справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 12 березня 2015 року на автодорозі Київ-Одеса 13 км.+800 м., сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ауді (державний номерний знак НОМЕР_1), яким керував ОСОБА_3, і в якому знаходилась пасажирка ОСОБА_4 (батьки позивача ОСОБА_2О.), та автомобіля «Тойота Камрі» (державний номерний знак НОМЕР_2), яким керував ОСОБА_1.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3. «б» та п.13.1. Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка ОСОБА_4 отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя, а йому (власнику автомобіля ОСОБА_2О.) було завдано матеріальної шкоди.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України транспортний засіб позивача у справі ОСОБА_2 було пошкоджено. Власником автомобіля «Ауді» (номерний знак НОМЕР_1) є ОСОБА_2 і він належить йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 11 жовтня 2011 року, серії ААС844510, виданого ВРЕР-5 УДАІ м. Києва. Право користування автомобілем належить ОСОБА_3, який і знаходився за кермом автомобіля.

На час дорожньо-транспортної пригоди за кермом транспортного засобу «Тойота Камрі» перебував ОСОБА_1, який здійснював управління транспортним засобом.

З метою визначення розміру шкоди, заподіяної ОСОБА_2, як власнику транспортного засобу «Ауді», ОСОБА_2 звернувся з відповідною заявою до субєкта оціночної діяльності ПП «ГАЛавтоекспертиза» з метою проведення незалежної оцінки визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу.

Відповідно до Звіту субєкта оціночної діяльності №14/С/06/15 від 09 червня 2915 року про оцінку вартості матеріальної шкоди, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ауді» (номерний знак НОМЕР_1) в результаті пошкодження при ДТП склала 163 852 грн. 46 коп.

Також зазначав, що відшкодуванню підлягають витрати на оплату здійснення товарознавчого дослідження, що підтверджується квитанцією №14/06 від 03 червня 2015 року на суму 800 грн.

Крім цього, у звязку з пошкодженням транспортного засобу автомобіль було доставлено на стоянку та залишено на зберігання. Плата за послуги перевезення та стоянки становить 1490 грн. (850 грн. +640 грн.). Дані послуги безпосередньо повязані з дорожньо-транспортною пригодою.

Внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди його мати ОСОБА_4, яка на момент ДТП перебувала в автомобілі, отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. У звязку з отриманими ушкодженнями здоровя, ОСОБА_2, поніс витрати на лікування матері, так як купував їй ліки на суму 488 грн. 92 коп.

Крім цього, у звязку з дорожньо-транспортною пригодою його батьку ОСОБА_3 було завдано травм та встановлено діагноз «забій мяких тканин голови, поперекового відділу хребта. Закрита травма грудей: забій грудної клітини», що призвело до тимчасової втрати працездатності.

Також йому (позивачу) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідачем було завдано моральної шкоди.

Внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої неправомірними діями відповідача, його батькам було заподіяно ушкодження здоровя та пошкоджено їх майно, що в цілому призвело до завдання йому моральної шкоди.

Позивач стверджував, що неправомірними діями ОСОБА_1 йому завдано моральної шкоди, яка виразилася в ушкодженні здоровя, членів його сімї, а також негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження його майна, неможливості нормального користування ним, тимчасової відірваності від суспільства, порушенні звичайного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Загальний розмір відшкодування моральної шкоди, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характер немайнових втрат, позивачем ОСОБА_2 оцінений в сумі 15 000 грн.

Добровільно відповідач ОСОБА_1 відшкодувати завдані збитки відмовився.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 163 852 грн. 46 коп. завданої ним матеріальної шкоди, 488 грн. 92 коп. понесених витрат на лікування та придбання ліків, 800 грн. понесених витрат на проведення товарознавчої експертизи з метою визначення розміру матеріальної шкоди, 1490 грн. понесених витрат на послуги евакуатора та зберігання автомобіля і 15 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 163 852 грн. 46 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 800 грн. понесених витрат на проведення товарознавчої експертизи, 1490 грн. понесених витрат на надані послуги евакуатора і зберігання автомобіля, 1500 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2О, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 816 грн. 31 коп., та стягнути з ОСОБА_1 332 грн. 31 коп. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким стягнути з нього (ОСОБА_1О.) на користь ОСОБА_2 11522 грн. 09 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди за №14/С/06/1556/15 від 9 червня 2015 року спеціалістом ОСОБА_5 ПП «ГАЛавтоекспертиза», матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Ауді А6 (державний номерний знак НОМЕР_3, його пошкодження склали суму 163 852 грн. 46 коп. яка підлягала до стягнення з відповідача, а згідно наявних у справі копій квитанцій позивач ОСОБА_2 поніс витрати в розмірі 850 грн. і 640 грн. у звязку з доставкою автомобіля на стоянку та його зберіганням, що повязано з даною дорожньо-транспортною пригодою, і в загальному становить 1 490 грн. і позивачу заподіяну моральну шкоду, яку суд оцінив в 15000 грн., відмовивши при цьому у задоволенні решти суми в цій частині позовних вимог.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За правилами ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вірно вказав суд першої інстанції, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №596931 від 31 травня 2015 року водій ОСОБА_1 12 березня 2015 року близько о 14 годині 45 хвилин на автодорозі Київ-Одеса 13 км+800 м., керуючи автомобілем Тойота Камрі (державний номерний знак НОМЕР_4) не був достатньо уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не зумівши дотриматися безпечної дистанції, та допустив зіткнення з автомобілем Ауді А6 (держаний номерний знак 6521КТ), який рухався в попутному напрямку.

Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.3. «б» та 13.1. Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. в дохід держави.

Як вбачається зі Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ №14/С/06/1556/15, складеного 09 червня 2015 року спеціалістом ОСОБА_6 ПП «ГАЛавтоекспертиза», матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Ауді А6 (державний номерний знак №АА6521КТ), внаслідок його пошкодження, склала 163 852 грн. 46 коп., і які суд першої інстанції вірно вважав необхідним стягнути з відповідача на користь позивача.

Згідно з Висновком експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи від 22 серпня 2017 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу Ауді А6 (державний номерний знак НОМЕР_5), що належить ОСОБА_2 на дату оцінки 28 березня 2017 року, склала 61522 грн. 09 коп.

У запереченнях представник відповідача зазначав, що згідно комісійної судової автотоварознавчої експертизи від 22 серпня 2017 року шкода, заподіяна майну позивача ОСОБА_2, становить 61 522 грн. 09 коп., а тому різниця між фактичним розміром шкоди, заподіяної позивачу ОСОБА_2 відповідачем ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 61522 грн. 09 коп. -50 000 грн.=11522 грн. 09 коп.

Проте, суд першої інстанції вірно не погодився з даними доводами представника відповідача із-за того, що за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 було призначено судом автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання про ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу Ауді А6 (державний номерний знак НОМЕР_3), що належить ОСОБА_2, і відповідач та його представник помилково вважали, що ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу Ауді А6 (державний номерний знак НОМЕР_3), що належить ОСОБА_2, і буде вважатись завданою матеріальною шкодою, заподіяною відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Витрати за надані послуги ПП «ГАЛавтоекспертиза» при складанні даного звіту склали 800 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №14/06 від 03 червня 2015 року.

Відповідно до копій квитанцій позивач ОСОБА_2 поніс витрати в розмірі 850 грн. і 640 грн. у звязку з доставкою автомобіля на стоянку та його зберіганням, що повязано з даною дорожньо-транспортною пригодою, і в загальному становить 1 490 грн. Зазначені понесені витрати позивача суд вірно вирішив стягнути відповідача.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд вважає доведеним факт заподіяння ОСОБА_2, як власнику автомобіля Ауді А6 (державний номерний знак 6521КТ) моральної шкоди, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав душевні хвилювання, порушився його звичний спосіб життя, протягом тривалого часу він не міг користуватися транспортним засобом, в результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди позбавлений права ним розпоряджатися на власний розсуд.

З урахуванням зазначених моральних страждань, ступеня їх тяжкості та тривалості суд вірно визначив розмір заподіяної моральної шкоди позивачу ОСОБА_2 в розмірі 1500 грн. та при цьому відмовив у задоволенні решти вимог про відшкодування моральної шкоди за їх необгрунтованістю.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.І. Олійник

Судді: Р.В. Березовенко

ОСОБА_7