Справа №461/4346/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який було зареєстровано 11 листопада 2011 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №3379.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що фактично у шлюбі сторони проживали однією сімєю та вели спільне господарство, починаючи з 2004 року, а у 2011 році офіційно зареєстрували шлюб. У шлюбі у сторін не має дітей. Позивач зазначає, що відповідач її зрадив, після чого вони припинили підтримувати подружні стосунки, тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства, їх шлюб має формальних характер. Вважає, що подальше збереження сімї неможливе та суперечить її інтересам. Просить позов задоволити.

Представник відповідача надав суду заяву, в якій просив зупинити провадження у справі та надати подружжю строк для примирення.

Ухвалою суду від 11.08.2017 року клопотання представника відповідача було задоволено частково та у відповідності до вимог ч.5 ст. 191 ЦПК України, подружжю було надано час для примирення строком на один місяць, провадження у справі було зупинено.

Після закінчення вказаного строку судом було відновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні, в якому позивач та її представник заявлений позов підтримали, просили шлюб розірвати. Позивач пояснила, що примирення між подружжям не відбулося, відповідач жодного разу за місяць не намагався налагодити стосунки, вважає збереження шлюбу неможливим.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив, подав письмові заперечення, в яких зазначив, що відповідач вважає необґрунтованими твердження про подружню зраду та заперечує проти доводів позивача в частині формальності шлюбу. Вказує, що протягом тривалого часу його відносини з дружиною ґрунтувалися на взаємній повазі та почуттях один до одного. ОСОБА_5 утримував сімю, зокрема вони регулярно їздили на відпочинок за кордон, сина позивача від першого шлюбу прийняв як рідного. Відповідач вважає, що розірвання шлюбу негативно вплине на сина, який за роки спільного життя привязався до нього. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши думку учасників процесу, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.1 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 11 листопада 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №3379, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №175703 від 11.11.2011 року /а.с.5/.

У даному шлюбі у сторін не має спільних дітей.

Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось, вони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, відтак подальше спільне життя, збереження сімї та шлюбу між ними неможливе.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що має намір створити сімю з позивачкою, однак ще не розлучився з першою дружиною, а також зазначив, що має неповнолітню дитину.

Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що сторонам було надано строк на примирення, однак такі не примирилися та позивач і надалі наполягає на розірванні шлюбу, подружніх відносин з відповідачем не підтримує, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку, що зареєстрований шлюб необхідно розірвати.

Окрім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

На підставі ст.ст.105, 110-115 СК України та керуючись ст.ст.10, 58, 59, 60, 88, 197, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, який 11 листопада 2011 року зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №3379.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.