№ 336/3497/17
пр. № 2/336/1980/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_4, вказавши, що з відповідачем перебували у шлюбі з 05.09.2009 року та сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням суду від 22.03.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Неповнолітній ОСОБА_4 залишився проживати із матірю, однак, відповідач не сплачує добровільно аліменти на утримання сина, у звязку з чи ОСОБА_1 просить стягнути на свою користь на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 аліменти у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Позивач з представником в судовому засіданні на позові наполягала. Позивач додатково пояснила, що вона працює неофіційно візажистом, в середньому заробляє приблизно 4000-5000 гривень на місяць, інших джерел доходу не має. Після розірвання стосунків між подружжям відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Неповнолітній ОСОБА_5 мешкає у батька з пятниці по неділю кожного тижня, однак, останнім часом стосунки між сторонами значно погіршились, тож спілкування обмежено.

Відповідач та його представник позовні вимоги визнали, вказавши, що обставини, зазначені позивачем в позовній заяві та висловлені під час судового засідання не в повній мірі відповідають дійсності, оскільки відповідач брав участь в утриманні сина після розірвання шлюбу, оскільки дитина значний період часу мешкала із ним, він ніс витрати на придбання одягу, взуття, техніки, лікування сина, а також сплачував витрати за відвідування дитячого закладу. Водночас представник відповідача в судовому засіданні 25.09.2017 року підтвердив, що саме позовні вимог в тій редакції, в якій вони визначені у прохальній частині позовної заяви, позивач визнає.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

З 05.09.2009 року по 04.04.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 22.03.2017 року, яке набрало законної сили 04.94.2017 року.

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із матірю, а також певний час мешкає разом із батьком, що визнали сторони в судовому засіданні.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтями 10, 60 ЦПК України обовязок доведення обставин, які є підставою вимог або заперечень, покладений на сторону, яка на них посилається.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вказує ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як батько ОСОБА_5 зобовязаний брати участь в утриманні сина у рівній мірі з матірю дитини позивачем у справі ОСОБА_1

Таким чином, враховуючи визнання відповідачем заявлених позовних вимог, суд вбачає підстави для задоволення позову повністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 червня 2017 року до досягнення повноліття ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк