АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7525/17 Справа № 199/3761/17 Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник О. Г. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, про зобов'язання надати достовірну інформацію, стягнення пені та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ним та КП «Дніпроводоканал» ДМР існують договірні правовід сини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 16 Договору про надання послуг, позивач зобов'язаний своєчасно сплачувати за надані відповідачем комунальні послуги, а відповідач зобов'язаний надавати ці послуги відповідно до умов договору. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року №630 форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Позивач зробив свій вибір з оплати послуг відповідача готівкою, у зв'язку з чим 21 березня 2017 року подав до КП «Дніпроводоканал» ДМР запит про надання йому інформації стосовно розташування каси підприємства з прийому платежів готівкою від населення, в які дні та часи вона працює. Крім того, ОСОБА_2 звернувся до КП «Дніпроводоканал» ДМР з проханням надати йому копії договорів, укладених між УДППЗ «Укрпошта», ПАТ «Державний Ощадний банк України» і КП «Дніпроводоканал» ДМР, як виконавцем комунальних послуг, проте відповідач запитувану інформацію не надав, посилаючись на її конфіденційність.

У зв'язку з чим, ОСОБА_2 просив суд зобов'язати КП «Дніпроводоканал» ДМР надати позивачу повну і достовірну інформацію, яку він запитував від 21 березня 2017 року за вх.. №П-168, зокрема: копії договорів, укладених між УДППЗ «Укрпошта», ПАТ «Державний Ощадний банк України» і КП «Дніпроводоканал» ДМР - як виконавцем комунальних послуг, предметом договору з якими є приймання платежів від мешканців Дніпра, у тому числі позивача за надані йому комунальні послуги цим виконавцем комунальних послуг, яку платники зазначають при здійсненні платежів у відділеннях зв'язку УДППЗ «Укрпошта» та відділеннях ПАТ «Державний Ощадний Банк України»; зобов'язати відповідача вчинити необхідні дії з організації прийому платежів готівкою від позивача через касу КП «Дніпроводоканал» ДМР та надати у письмовому вигляді інформацію про те, в якому місці розташована така каса підприємства з прийому платежів готівкою через від населення, у тому числі від ОСОБА_2; зобов'язати відповідача сплатити позивачу пеню у розмірі трьох відсотків від вартості послуги за травень 2017 року за кожний день прострочення виконання зобов'язання згідно з договором №1; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 1000, заподіяної відповідачем неправомірними діями заступника директора ОСОБА_4 при розгляді скарги від 22 травня 2017 року за вх.. №П-234.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін, з таких підстав.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Судом встановлено, що 26 червня 2015 року між КП «Дніпроводоканал» ДМР та ОСОБА_2 був укладений договір про надання житлово-комунальних послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов'язувався своєчасно і безперебійно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Постановою правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за №40/10320 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Відповідно до п. 2.3. Положення, підприємства (підприємці) мають право здійснювати розрахунки готівкою між собою та/або з фізичними особами протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами в межах граничних сум розрахунків готівкою, установлених відповідною постановою Правління Національного банку України. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через банки або небанківські фінансові установи, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку чи небанківської фінансової установи для подальшого їх перерахування на поточні рахунки в банку. Кількість підприємств (підприємців) та фізичних осіб, з якими здійснюються розрахунки, протягом дня не обмежується.

Статтею 94 ЦК України встановлено, що юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації таємницю кореспонденції , на інформацію та інші особисті немайнові права , які можуть їй належати.

Згідно ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація, таємна інформація, службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався вищевказаними нормами діючого законодавства та виходив із того, що позивач не надав доказів про порушення своїх прав та законних інтересів відповідачем, оскільки, по-перше, проведення розрахунків готівкою із фізичними особами через касу є правом підприємства, а не обов'язком, тож вимоги про зобов'язання відповідача вчинити необхідні дії з організації прийому платежів готівкою від позивача через касу підприємства «Дніпроводоканал» та надати у письмовому вигляді інформацію про те, в якому місці розташована така каса підприємства з прийому платежів готівкою через від населення, у тому числі від ОСОБА_2, зобов'язати відповідача сплатити позивачу пеню у розмірі трьох відсотків від вартості послуги за травень 2017 року за кожний день прострочення виконання зобов'язання згідно з договором №1 задоволенню не підлягають, а, по-друге, ОСОБА_2 не є учасником господарських правовідносин, які виникли між суб'єктами господарювання, а саме: УДППЗ «Укрпошта», ПАТ «Державний Ощадний банк України» і «Дніпроводоканалом», у зв'язку з чим, надання копії договорів, укладених між УДППЗ «Укрпошта», ПАТ «Державний Ощадний банк України» і КП «Дніпроводоканал» ДМР - як виконавцем комунальних послуг може привести до порушення прав та інтересів господарюючих суб'єктів.

Водночас, доводи та обставини, на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова