Справа № 297/1762/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Адамчо К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегове цивільну справу за позовом Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення суми пенсії, виплачених надміру,

встановив:

Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми пенсії, виплачених надміру. Позов мотивований тим, що 12.04.2010 року управління ПФУ в Ужгородському районі відповідно до заяви ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років, як працівнику охорони здоровя. При проведені аналізу бази даних особистих рахунків одержувачів пенсій встановлено, що до пенсії за вислугу років, яку отримує ОСОБА_1, призначено щомісячну компенсацію за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Підставою цього є норми законів «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тобто право на згадану щомісячну компенсацію мають непрацездатні члени сімї годувальника, які були на його утриманні.

Оскільки за даними особового рахунку відповідачка ОСОБА_1 пенсійного віку не досягла, відомості про встановлення інвалідності відсутні, тому, на думку позивача, права на встановлення та виплату щомісячної компенсації відсутні.

Посилаючись на ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пункт 4 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійним до стягнення, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачені суми пенсії по віку у розмірі 6321,51 гривень.

Представник позивач в судове засіданні не зявився, надіслав клопотання, де позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі (а.с. 19).

Відповідачка ОСОБА_1 також в судове засідання не зявилась, надіслала відзив на позов, згідно якого просила відмовити у позовних вимогах. Вона зазначила, що вказані позивачем приписи закону обумовлюють стягнення з пенсіонерів надмірно сплачених сум пенсій виключно при наявністі зловживань з боку пенсіонерів. Крім того, позивачем не надано доказів, що вона звертаючись за призначенням пенсії надала документи з неправильними відомостями, не подала відомостей про зміни у складі членів сімї або допустила інші зловживання, які призвели до надмірних виплат. Тобто, підстав, передбачених Законом «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.ст.1166, 1215 ЦК України немає (а.с. 24-26).

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Як вбачається із копії протоколу 3113 від 22.04.2010 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років як працівнику охорони здоровя, а також щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (ст.52) 57,30 грн. (а.с. 14).

З листа управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі від 18.08.2015 року вбачається, що позивач виявив та цим листом запропонував позивачу відшкодувати передплату пенсії, яка виникла за період з 12.04.2010 року по 31.08.2015 року в загальній сумі 6321,15 грн., так як вона не досягла пенсійного віку та не є інвалідом і право на таку компенсацію не має (а.с. 5-6).

Також протоколом від 12.08.15р. №364 прийнято рішення про утримання сум пенсій, надміру виплачений пенсіонерам внаслідок зловживань з їх сторони, підтверджено сума передплати (а.с. 7).

Відповідно до ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобовязані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обовязку і одержання у звязку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до частин 1 і 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно відзиву відповідачка ОСОБА_1 не заперечує той факт, що на призначення та одержання щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи не має право та суму переплати пенсії не оспорює. Однак вважає, що законних підстав стягнути з неї вказаної суми немає, оскільки зловживань при призначення та отримання цієї компенсації не було. Шкода завдана не з її вини.

Відповідноч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Та згідно ч.3 цієї статті доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено вина ОСОБА_1 у надміру виплаченої їй суми пенсії. Констатація цього факту у протоколі 3113 від 22.04.2010 року не є достатнім доказом. В самій позовній заяви управлінням Пенсійного фонд виявлено неправильність призначеної пенсії ОСОБА_1 при аналізу баз даних пенсіонерів, її вина або зловживання з її боку управлінням Пенсійного фонду України не встановлено.

Інша підстава позовних вимог Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області є ст.1215 ЦК України згідно якої не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача також не доведено належними доказами. Необхідно наявність обох даних умов, тобто, не доведено факти відсутності рахункової помилки позивача і наявності недобросовісності відповідача.

За таких обставинах позовні вимоги не доведені та у позові слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.1, 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України,

рішив:

В задоволені позовної заяви Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення суми пенсії, виплачених надміру відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_2.