Ухвала

іменем україни

6 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа - публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», про визнання незаконними та скасування постанов, стягнення недоплачених страхових виплат, у зв'язку з ушкодженням здоров'я, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 5 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що він працював гірником 3-го розряду дільниці № 4 шахті «Гвардійська» публічного акціонерного товариства «Кривбасзалізрудком» (далі - ПАТ «Кривбасзалізрудком»). 1 листопада 2014 року при виконанні змінного наряду з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму. За результатами розслідування був складений акт № 48а-23 від 10 грудня 2014 року за формою Н-1 та акт за формою Н-5 від 10 грудня 2014 року, тобто комісія визнала, що нещасний випадок, який з ним стався, пов'язаний з виробництвом. Згідно довідки Жовтневої МСЕК серії 12ААА № 005214 від 4 березня 2015 року йому було встановлено 5 % втрати професійної працездатності. За його зверненням до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - Фонд) 7 травня 2015 року винесено постанови про призначення одноразової допомоги в сумі 983 грн 53 коп. та про призначення щомісячних страхових виплат в розмірі 549 грн 06 коп. Позивач вважає, що Фонд не мав підстав для застосування норм неконституційного Закону України «Про обов'язкове державне соціальне страхування», оскільки нещасний випадок стався до 1 січня 2015 року, а тому страхові виплати мають призначатися на підставі ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків і професійних захворювань».

Уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати незаконними та скасувати зазначені постанови Фонду від 7 травня 2015 року, стягнути з відповідача недоплачені щомісячні страхові виплати в сумі 79 грн 72 коп. та недоплачену суму одноразової допомоги в сумі 55 912 грн 50 коп.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 5 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», дійшли до правильного висновку про те, що право на отримання одноразової допомоги у позивача виникло з 4 березня 2015 року, у зв'язку з чим Фонд правомірно здійснив нарахування відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» № 77VIII від 28 грудня 2014 року.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 5 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

С.П. Штелик