Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

судді Драча Ю.І.,

секретаря судового засідання Івашко Т.А.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу Державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Житомирській обл. про зняття арешту з майна ,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ та просить зняти арешт накладений на підставі постанови АА №576537 від 08.12.2009 року виданої Корольовською ДВС на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2.

У листопаді 2016 року позивачу стало відомо, що квартира перебуває під арештом на підставі постанови АА №576537 від 08.12.2009 року виданої Корольовською ДВС винесеної старшим державним виконавцем Панченко І.М.

Після звернення до Корольовського ВДВС позивач отримав відповідь, відповідно до якої згідно даних ЄДРВП встановлено, що у відділі відсутнє відкрите виконавче провадження та будь-які матеріали щодо арешту, накладеного згідно постанови від 08.12.2009 року. Також повідомлено, що 10.12.2012 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження по постанові № 021221 виданої 02.08.2006 року про стягнення з позивача штрафу в розмірі 1700 грн. у звязку зі сплатою боргу. Однак, арешт знятий не був, у звязку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, вказав, що на час розгляду справи боргу за позивачем немає, виконавче провадження знищене за терміном зберігання.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 , 3 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент винесення постанови про арешт майна) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного відділу державної виконавчої служби або до суду у 10-денний строк.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

За ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_3 АА № 576537 від 08.12.2009 року накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_1 (а.с. 6, 7).

Постановою державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції ВП № 5525970 від 10.12.2012 року виконавче провадження з примусового виконання постанови № 021221 від 02.08.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави адмін..штрафу 1700 грн. закрито (а.с. 8).

З листа Корольовського ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області № 1/3-31/19803 від 13.12.2016 року вбачається, що в Корольовському ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області згідно даних ЄДРВП встановлено, що у відділі відсутнє відкрите виконавче провадження та будь-які матеріали щодо арешту, накладеного згідно постанови від 08.12.2009 року (а.с. 5).

В підтвердження сплати штрафу в розмірі 1700 грн. позивачем надано до суду оригінали квитанцій від 13.05.2011 року, 07.04.201 року, 24.07.2011 року, 19.08.2011 року та 12.09.2011 року (а.с. 26-27).

Таким чином, з огляду на сплату позивачем ОСОБА_1 штрафу за адміністративне правопорушення, наявність якого було підставою для винесення державним виконавцем постанови від 08.12.2009 року про арешт майна, суд вважає, що наявність арешту майна перешкоджає позивачу у реалізації свого права власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_4,

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, накладеного на підставі постанови Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції АА № 576537 від 08.12.2009 року.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю. І. Драч