Справа № 307/1169/17
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Фазикош Г.В., Готра Т.Ю.,

секретарі: Чучка Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Тячівського районного суду від 01 серпня 2017 року за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника РВ ДВС Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_3,

В С ТА Н О В И Л А:

У травні 2017 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи тим, що 16.07.2010 року Тячівським районним судом ухвалено рішення про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОТП Банк" 718 114,37 грн. за кредитним договором і на підставі цього рішення було видано виконавчі листи за № 2-1647/09 від 19.10.2011 року та за № 2-145/10 від 27.07.2010 року та в подальшому державним виконавцем відкрито виконавчі провадження №46562716 і №46542714.

ПАТ "ОТП Банк" відступило право вимоги ТОВ "ОТП Факторинг Україна", який подав у Тячівський ДВС заяву про оплату боргу.

20.04.2017 року заступником начальника Тячівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", а саме, фактичне добровільне виконання судового рішення боржником.

Однак, при винесенні постанови державний виконавець не вирішив питання щодо заходів забезпечення виконавчого рішення суду.

Посилаючись на вказані обставини просив задовольнити скаргу.

Ухвалою Тячівського районного суду від 01 серпня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у задоволенні скарги відсутні.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодекцу, порушено їх право чи свободи.

Встановлено, що у провадженні Тячівського РВ ДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Тячівським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «ОТП Банк».

У звязку з укладенням договору про відступлення права вимоги стягувача ПАТ «ОТП Банк» було замінено правонаступником ТзОВ «ОТП Факторинг Україна».

Постановою від 20 квітня 2017 року виконавче провадження №46562716 з примусового виконання виконавчого листа №2-1647/09 від 19 жовтня 2011 року було закінчено з підстав передбачених ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, фактичне добровільне виконання судового рішення боржником по заяві стягувача про оплату боргу.

Також, постановою від 20 квітня 2017 року виконавче провадження №46542714 з примусового виконання виконавчого листа №2-145/10від 27 липня 2010 року було закінчено з підстав передбачених ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, фактичне добровільне виконання судового рішення боржником по заяві стягувача про оплату боргу.

У відповідності до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 24.02.2015 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та сторонам.

Оскільки, постанови про закінчення виконавчого провадження були закінчені з підстав передбачених пунктом 9 частини першої статті 39 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» і при їх прийнятті державний виконавець не вирішив питання чинності заходів забезпечення виконання. При фактично наявній підставі для припинення обтяження речового права, яке і надалі діє, оскільки державний виконавець не вчинив дій для їх припинення, а тому висновок суду, що дії державного виконавця при закінченні виконавчого провадження повязані із не зняттям арешту на майно (кошти) боржника не суперечить Закону, не ґрунтується на вимогах ст.ст. 39, 40 вищезазначеного Закону.

За таких обставин, ухвала суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, із постановленням ухвали з цього питання про задоволення скарги ОСОБА_1 із вищезазначених підстав.

Керуючись статтями 307, 313-315, 383, 387 ЦПК України, ст.ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 01 серпня 2017 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати бездіяльність заступника начальника районного відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_6 з примусового виконання виконавчого листа №2-1647/09 від 19 жовтня 2011 року та з примусового виконання виконавчого листа №2-145/10 від 27 липня 2010 року про стягнення солідарно на користь ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» щодо не вирішення питання про скасування заходів забезпечення виконання у порядку ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» щодо боржника ОСОБА_1, код НОМЕР_1 протиправною.

Зобовязати заступника начальника районного відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_6 в межах виконавчого провадження №46562716 з примусового виконання виконавчого листа №2-1647/09 від 19 жовтня 2011 року та в межах виконавчого провадження №46542714 з примусового виконання виконавчого листа №2-145/10 від 27 липня 2010 року вчинити дії передбачені ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, арешт, накладений на майно (кошти) боржника зняти відомості про боржника і виключити з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення (розшук майна, арешт майна тощо), а також провести необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження, відносно боржника ОСОБА_1, код НОМЕР_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_7