Справа № 349/2015/17
Провадження № 2/349/1087/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 грудня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Могили Р.Г.

з участю секретаря судового засідання Матасової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №349/2015/17 за позовом ОСОБА_1 до Виспянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виспянської сільської ради Рогатинського району, Рогатинської районної державної адміністрації про визнання про визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН №300049, виданого 28 серпня 2000 року Рогатинською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області на імя ОСОБА_2 та визнання за нею права власності на земельну частку (пай) розміром 24,64 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Виспянської сільської ради Рогатинського району, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 08 серпня 1995 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 набув право власності на середню земельну частку (пай) у спілці власників селянських господарств «Виспа», згідно сертифікату серії РН №300049. 08 серпня 1995 року ОСОБА_2 помер. У звязку із його смертю відкрилась спадщина на належне йому майно. Оскільки за життя він заповіту не склав, позивач по справі є спадкоємцем, що має право у першу чергу спадкувати майно свого чоловіка ОСОБА_2 Позивач спадщину прийняла оскільки вступила в управління та володіння майном. Однак юридично свої спадкові права не може оформити з тих підстав, що сертифікат на право на земельну частку ( пай) було видано після смерті спадкодавця ОСОБА_2 Просила позов задовольнити.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності.

Представник Виспянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області сільський голова ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради.

Представник Рогатинської районної державної адміністрації, головний спеціаліст юридичного сектору ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

За ст.43 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі.

Розгляд справи здійснено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Сертифіката на право на земельну частку ( пай) серії РН №300049від 28 серпня 2000року ОСОБА_2 є власником земельної частки ( паю) розміром 24,64 умовних кадастрових гектарів у спілці власників селянських господарств «Виспа» на підставі рішення Рогатинської районної державної адміністрації № 267 від 23 серпня 2000 року.

Згідно нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, виданої 22 червня 2017 року відділом Держгеокадастру у Рогатинському районі Івано-Франківської області, вартість земельної частки (паю) становить 9 370,71 грн.

08 серпня 1995 року ОСОБА_2 помер , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія ІІ-НМ №286207 виданим 10 серпня 1995 року Виспянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області.

Відповідно до довідки №408 від 06 листопада 2017 року, виданої виконавчим комітетом Виспянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався. На день смерті з ОСОБА_2 проживала його дружина ОСОБА_1

Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, а тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року.

Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що спадкоємець за законом ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Постановою державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 жовтня 2017 року вбачається, що окрім ОСОБА_1 інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає. Однак даною постановою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в спілці власників селянських господарств «Виспа» в с.Виспа Рогатинського району, оскільки сертифікат на право на земельну частку ( пай) виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_2

За змістом ст.25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обовязки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обовязків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю.

Встановлено, що Сертифікат на право на земельну частку ( пай) видано 28 серпня 2000 року на підставі рішення Рогатинської районної державної адміністрації від 23 серпня 2000 року №267, тобто після смерті ОСОБА_2, що суперечить вимогам ст. 25 ЦК України 2003 року.

Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України.

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного субєктивного земельного права, субєктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціального визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 12,13,259,263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати недійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) серія РН №300049, виданий 28 серпня 2000 року на підставі рішення Рогатинської районної державної адміністрації від 23 серпня 2000 року № 267 на ім`я ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, індентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 08 серпня 1995 року право власності на земельну частку (пай) в розмірі 24,64 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Виспянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення.

Суддя: Р.Г. Могила