Справа № 464/3759/17 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/6583/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 13 вересня 2017 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа, -

в с т а н о в и л а:

30.05.2017 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернулося до суду зі скаргою, в якій просило визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Сихівського відділу ДВС щодо ненаправлення на адресу ПАТ «Львівгаз» постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.10.2015 року, визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення цієї постанови, скасувати постанову та зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження на підставі судового наказу № 464/10568/14-ц.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу Сихівського районного суду м. Львова за заявою ПАТ «Львівгаз» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ, а також судового збору. В подальшому, 29.10.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Проте, постанова стягувачу не надходила та про таку стало відомо лише у травні 2017 року з відповіді на відповідний запит. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу слугувало те, що у боржника відсутнє майно. ПАТ «Львівгаз» вважає таку постанову безпідставною, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутній акт державного виконавця про перевірку майнового стану боржника, опис майна боржника не проводився, не було відповідного звернення державного виконавця для обмеження боржнику права виїзду за кордон. Тому ПАТ «Львівгаз» вважає, що державним виконавцем не вжито всіх заходів щодо виконання судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на постанову державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 29 жовтня 2015 року про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні ВП № 46665209 відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз».

Вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не враховано, що державним виконавцем не надано доказів надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, чим порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 р.), положеннями якого встановлено обов»язок державного виконавця надіслати сторонам виконавчого провадження копію вказаної постанови рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Крім того, зазначає, що державним виконавцем не виконано вимоги ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 р.), згідно якої державним виконавцем проводиться перевірка майнового стану боржника кожні два тижні щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на бездіяльність державного виконавця та прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу на дії державного виконавця задовольнити.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, а тому розгляд справи апеляційним судом проведено відповідно до вимог ч. 2 ст. 197, ч. 2 ст. 305 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу технічними засобоми.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Встановлено, що 27.10.2014 року Сихівським районним судом м. Львова видано судовий наказ № 464/10568/14-ц, яким з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Львівгаз» стягнуто заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 2285 грн. 51 коп., а також судовий збір.

26.02.2015 року постановою державного виконавця Сихівського відділу ДВС відкрито виконавче провадження ВП № 46665209 та боржнику надано строк для добровільного виконання судового рішення.

Державним виконавцем зроблено запити до Територіального сервісного центру МВС у Львівській області, Управління земельних ресурсів, начальника ОСОБА_3 України у Львівській області, Державної інспекції сільського господарства, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку з метою зясування наявності у боржників відповідного майна.

17.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

При виході 17.03.2015 року за місцем проживання боржника ліквідного майна не виявлено.

29.10.2015 року державним виконавцем винесено ухвалу про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 1.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 43/5 від 20.05.2003 року (чинного на час вчинення оскаржуваних дій), Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - це компютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії.

В п. 5.1 Положення зазначено, що право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь. Указаний доступ до інформації Єдиного реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру. З метою забезпечення доступу до інформації даного реєстру сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження розяснюється таке право, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

З наведених мотивів, колегія суддів погоджується з висновком районного суду щодо того, що доводи ПАТ «Львівгаз» про те, що державним виконавцем не було направлено оскаржувану постанову на адресу стягувача, не заслуговують на увагу, оскільки постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу своєчасно внесена до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, з яким стягувач мав змогу ознайомитись в будь-який час. ПАТ «Львівгаз» мало можливість бути обізнаним про хід виконавчого провадження шляхом пошукових запитів у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, проте не виявило зацікавленості в цьому протягом близько двох років місяців. Крім того, суду не було надано доказів того, що копія оскаржуваної постанови в період з жовтня 2015 по травень 2017 роки ПАТ«Львівгаз» не надсилалась.

Судом вірно враховано рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine, 18986/06, 16.02.2017), яким не встановлено порушення права доступу до суду, у звязку з тим, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді справи протягом одного року та восьми місяців.

Доводи апеляційної скарги вірних висновків суду не спростовують, підстав для задоволенняч скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, 307, 312., 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_3