УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Попович О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про відновлення втраченого провадження, за касаційною скаргоюОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2016 року продовжено розгляд заяви ОСОБА_3 в частині:

- відновлення постанови Президіуму Одеського обласного суду від 26 квітня 1989 року, якою зобов'язано Київський районний суд вирішити питання про прийняття до провадження позову до ІМТП від 21 травня 1988 року про визнання заявника таким, що знаходиться з 13 травня 1989 року в стані вимушеного прогулу, оплаті вимушеного прогулу та стягнення заробітної плати;

- відновлення ухвали Київського районного суду від 14 грудня 2006 року про прийняття до провадження вимог позову до ІМТП від 20 листопада 2006 року, пред'явленого у відповідності до ч. 3 ст. 406 ЦПК України та про об'єднання їх для сумісного розгляду з вимогами позову від 21 травня 1981 року;

- відновлення журналу судових засідань від 14 грудня 2006 року, який знаходився в 2 томі на листі 156;

- виключення зі справи підробленої ухвали про об'єднання в одне провадження справи № 2-390/06 за позовом громадянина ОСОБА_4 та громадянки ОСОБА_5 про розподіл майна та справу № 2-4804/06 за заявою про відновлення втраченого провадження за позовом від 21 травня 1988 року;

- розділення у порядку відновлення втраченого провадження, провадження у справі № 2-4804/06 (2-390/07) та справі № 2-3837/04 (2-2298/06), незаконно об'єднаних при наявності ухвали судді ОСОБА_6 від 17 серпня 2006 року, якою заборонено таке об'єднання.

Раніше заявлені вимоги при поданні ОСОБА_3 заяви про відновлення втраченого провадження залишено без розгляду.

Закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_3 про відновлення втраченого провадження в частині призначення досудового слідства за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 357, 358, 366, 375 та 382 КК України.

Витребувано із архіву Київського районного суду м. Одеси матеріали цивільної справи № 2-390/07.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 09 листопада 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано тридцятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 09 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, встановлених ч. 5 ст. 121, ст. 297 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 звернувся із касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її заявнику, суддя апеляційного суду виходив з того, що заявник у наданий йому строк не усунув недоліків апеляційної скарги, які зазначені в ухвалі від 09 листопада 2016 року.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суддею апеляційного суду установлено, що апеляційна скарга була подана з пропущенням строку на апеляційне оскарження та не відповідала вимогам ч. 2 ст. 295 ЦПК України, а тому ухвалою від 09 листопада 2016 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано тридцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.

Положення ст. 121 ЦПК України щодо повернення заяви (апеляційної скарги) застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

За змістом наведених норм закону, повернення заяви (апеляційної скарги) з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог ухвали від 09 листопада 2016 року заявник направив до суду заяву від 17 листопада 2016 року, отже від виконання її вимог ОСОБА_3 не ухилявся, а тому посилання судді апеляційного суду на те, що він не виконав вимоги ухвали, є передчасними.

Крім того, відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в установленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, враховуючи норми ст. ст. 27, 31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Суд зобов'язаний розглядати справу в межах заявлених позовних вимог і відмова у прийнятті позову через необґрунтованість позовної заяви, а відтак і через необґрунтованість апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за результатами розгляду такого позову або заяви, фактично є відмовою в судовому захисті та порушенням вимог ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод щодо доступу до правосуддя.

Разом з тим, повертаючи апеляційну скаргу заявнику, апеляційний суд посилався на те, що ним не наведено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість судового рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); а також вказав на відсутність посилання заявником на норми Цивільно-процесуального кодексу України, незазначення ним нових обставин, що підлягають встановленню, доказів, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду Одеської області від 09 грудня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М. Коротун

Л.М.Мазур

О.В. Попович