Справа № 748/1572/16-ц Провадження № 22-ц/795/1925/2017 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Кухта В. О.
У Х В А Л А

02 жовтня 2017 року м. Чернігів

Суддя апеляційного суду Чернігівської області Бечко Є.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні, примусове виселення, стягнення шкоди,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Банк «Богуслав»,

встановив :

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року задоволено частково позов ОСОБА_2

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 26 вересня 2017 року звернулася з апеляційною скаргою.

Проте, апеляційне провадження по даній справі не може бути відкрите, оскільки особою, що подає апеляційну скаргу не сплачений судовий збір.

Відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при подачі апеляційної скарги на рішення суду сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви іншої заяви і скарги.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 вбачається спір майнового та немайнового характеру.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тобто, ОСОБА_1 належить сплатити 732 грн. 60 коп. (ставка, що підлягала сплаті в суді першої інстанції за вимоги майнового характеру) + 4960 грн. 80 коп. (ставка, що підлягала сплаті в суді першої інстанції за 9 вимог немайнового характеру) х 110% = 6262 грн. 74 коп. судового збору.

Заявник при поданні апеляційної скарги судовий збір не сплатила.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно усунути вказаний недолік, надати апеляційному суду у п'ятиденний строк оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору протягом п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Крім того, ч.1 ст.294 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення, особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ОСОБА_1 просить поновити строки на подання апеляційної скарги, зазначає, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 07 вересня 2017 року її апеляційну скаргу на додаткове рішення Чернігівського районного суду задоволено частково, скасовано додаткове рішення від 20 квітня 2017 року, а рішення Чернігівського районного суду від 21 лютого 2017 року, яке було оскаржено ОСОБА_3 - залишено без змін, тому ОСОБА_1 вважає, що подано дану апеляційну скаргу у встановлений ст.294 ЦПК України 10-денний строк з моменту проголошення саме рішення апеляційного суду.

Заявник зазначає, що повний текст рішення апеляційного суду Чернігівської області від 07 вересня 2017 року отримала рекомендованим листом 14 вересня 2017 року та вважає останньою датою подання апеляційної скарги 25 вересня 2017 року. Саме з причин наявності в рішенні Чернігівського районного суду від 21 лютого 2017 року суттєвих порушень, які потребували усунення судом його недоліків, ОСОБА_1 була позбавлена можливості своєчасно подати цю апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його оголошення.

Також заявник посилається на ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на рішення Європейського суду з прав людини, а саме на справу «Мірагаль Есколандо та інші проти Іспанії» де зазначено, що сторони повинні мати можливість скористатися правом на вчинення позову чи подання апеляції з того моменту, коли вони ознайомилися із судовим рішенням, що покладають на них обов'язки або можуть порушувати їхні законні права чи інтереси.

Вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року не підлягає задоволенню з наступних підстав

З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваного рішення заявник отримала особисто 17 березня 2017 року (а.с.205 т.1), її представник - ОСОБА_5 отримала копію рішення 15 березня 2017 року (а.с.209 т.1), а відтак, за правилами ч.1 ст.294 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження рішення суду закінчився ще 27 березня 2017 року.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року було переглянуто апеляційним судом Чернігівської області за апеляційною скаргою ОСОБА_3 За результатами перегляду рішення суду першої інстанції 07 вересня 2017 року було проголошено рішення, яким апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення - без змін.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в даному випадку не буде відповідати принципу юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який, в свою чергу, передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Закон не передбачає, як підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження - строк протягом якого апеляційним судом розглядається апеляційна скарга на додаткове рішення у даній справі.

Європейський суд постановив, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Вважаю, що ОСОБА_1 в своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не зазначила особливих і непереборних обставин, які унеможливили їй подання апеляційної скарги в межах строку, визначеного законом. У ОСОБА_1 було достатньо часу для підготовки та подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, оскільки з моменту отримання та ознайомлення з його повним текстом пройшло пів року. Крім того, в тому ж рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мірагаль Есколандо та інші проти Іспанії», на яке посилається заявник, зазначено, що сторони повинні мати можливість скористатися правом на вчинення позову чи подання апеляції з того моменту, коли вони ознайомилися із судовим рішенням, що покладають на них обов'язки або можуть порушувати їхні законні права чи інтереси. Тобто, заявник не скористалася своїм правом на подання апеляції у визначені законом строки за наявності у неї для цього достатнього часу.

За таких обставин, на підставі положень ч.3 ст.297 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху, запропонувати заявнику протягом тридцяти днів з моменту отримання копії даної ухвали подати клопотання де вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року.

Керуючись ст.ст. 121, 295, 297 ЦПК України, суддя

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні, примусове виселення, стягнення шкоди, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Банк «Богуслав», залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 виправити зазначені в ухвалі недоліки, сплатити судовий збір у сумі 6262 грн. 74 коп. на розрахунковий рахунок №0002, отримувач УК у м.Чернігові (м.Чернігів) 22030101, , банк ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592 із зазначенням відомостей про те, за яку саме дію сплачується судовий збір, протягом п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали, надати оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору до канцелярії апеляційного суду Чернігівської області.

Запропонувати ОСОБА_1 протягом 30 днів з дня отримання копії даної ухвали звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду із зазначенням поважних причин пропуску такого строку.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 та її представнику - ОСОБА_5, роз'яснивши, що в разі несплати судового збору, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута, а в разі неподання у встановлений в ухвалі строк заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду або якщо вказані в заяві підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою буде відмовлено.

СуддяЄ. М. Бечко