АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 760/20473/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3257/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Кицюк В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

13 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів -Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №003-28101-101212 від 10 грудня 2012 року в сумі 8393 грн. 96 коп.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд рішення скасувати, справу призначити до розгляду в загальному порядку, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не піддягає.

Судом встановлено, що у вересні 2014 року позивач до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 10 грудня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 003-28101-101212, відповідно до якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок та встановив ліміт кредитної лінії в розмірі 5 400 грн.

Зазначив, що ОСОБА_3, скориставшись наданою кредитною лінією, не виконує належним чином свої зобов'язання за договором, не здійснює необхідні платежі щодо погашення заборгованості, у зв'язку з чим станом на 5 червня 2014 року виникла заборгованість в сумі 8393 грн. 96 коп., яка складається із: тіла кредиту в сумі 2362 грн. 58 коп., простроченого тіла кредиту в сумі 3001 грн. 25 коп., заборгованості за відсоткам в сумі 3030 грн. 13 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості.

У зв'язку із викладеним, просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ «ДельтаБанк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 8393 грн. 96 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 грудня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 003-28101-101212, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та встановив ліміт кредитної лінії в розмірі 5 400 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач скориставшись наданою кредитною лінією, не виконує належним чином свої зобов'язання за договором, а саме не здійснює необхідні платежі щодо погашення заборгованості, у зв'язку з чим станом на 5 червня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 8393 грн. 96 коп., яка складається із: тіла кредиту в сумі 2362 грн. 58 коп., простроченого тіла кредиту в сумі 3001 грн. 25 коп., заборгованості за відсоткам в сумі 3030 грн. 13 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того,що відповідачем не виконано взятих на себе зобов'язань у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь Банку.

В апеляційній скарзі апелянт не зазначає жодного доводу на спростування наданого представником позивача розрахунку заборгованості та не зазначає підстав не виконання умов кредитного договору.

Колегія суддів не може прийняти до уваги посилання ОСОБА_3, що невиконання нею боргових зобов'язань сталося у зв'язку із сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді