Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції Київській області, ОСОБА_7 про визнання недійсними наказу та договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди землі за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 13 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що згідно попередніх договорів від 21 червня 2012 року, 08 червня 2013 року та 26 березня 2014 року у його користуванні перебувала земельна ділянка сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 44,6 га (рілля), яка розташована за межами населеного пункту села Ємчиха Миронівського району Київської області. Користуючись земельною ділянкою, він належно сплачував орендні платежі.

28 серпня 2014 року він звернувся до Головного управління Держземагентства у Київській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства. Наказом Головного управління Держземагентства у Київській області № 10-9523/15-14-сг від 29 вересня 2014 року йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. На виконання прийнятого рішення ним було замовлено та виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, який затверджено наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 30 грудня 2014 року № 10-15820/15-14-сг, та технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка була затверджена рішенням Миронівської районної ради від 27 травня 2015 року № 375-37-У1. Начальником відділу Держземагентства у Миронівському районі Київської області був підготовлений договір оренди земельної ділянки. 15 вересня 2015 року він звернувся з заявою до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області про проведення реєстрації оренди земельної ділянки. Рішенням державного реєстратора від 18 вересня 2015 року № 24567046 йому відмовлено у реєстрації оренди земельної ділянки з підстав, що заявлене право вже зареєстроване.

З'ясувалося, що Головним управлінням Держземагентства у Київській області 17 жовтня 2014 року видано наказ № 10-8607/15-14-сг «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_7 на території Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області та передано в оренду земельну ділянку загальною площею 44,6957 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 21 рік, розташовану на території Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області. 17 листопада 2014 року між Головним управлінням Держземагентства у Київській області та ОСОБА_7 укладено договір оренди земельної ділянки площею 44,6957 га (кадастровий номер НОМЕР_1). Тобто відповідачу передано в оренду ту ж земельну ділянку, що і йому: земельну ділянку площею 44,6957 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області.

Оскільки спірна земельна ділянка згідно попередніх договорів за 2012, 2013, 2014 роки перебувала у його користуванні, то згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі» він мав переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Крім того, договір оренди землі між Головним управлінням Держземагентства у Київській області та ОСОБА_7 укладено без затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а тому він є недійсним.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_6 просив визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Київській області 17 жовтня 2014 року № 10-8607/15-14-сг «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки»; визнати незаконним та скасувати договір оренди землі від 17 листопада 2014 року, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Київській області та ОСОБА_7; скасувати державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки за ОСОБА_7

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 16 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 13 вересня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Скасовано наказ Головного управління Держземагентства у Київській області 17 жовтня 2014 року № 10-8607/15- 14-сг «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_7 на території Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області та передано в оренду земельну ділянку загальною площею 44,6957 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 21 рік, розташовану на території Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області. Визнано недійсним договір оренди землі від 17 листопада 2014 року, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Київській області та ОСОБА_7 В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів у частині задоволення позову ОСОБА_6 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні його позову.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються та згідно ст. 335 ЦПК України судом касаційної інстанції не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 28 серпня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до Головного управління Держземагентства у Київській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 44,6 га (рілля), яка розташована за межами населеного пункту села Ємчиха Миронівського району Київської області, в оренду для ведення фермерського господарства.

Наказом Головного управління Держземагентства у Київській області № 10-9523/15-14-сг від 29 вересня 2014 року йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. На виконання прийнятого рішення ним було замовлено та виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, який затверджено наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 30 грудня 2014 року № 10-15820/15-14-сг, та технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка була затверджена рішенням Миронівської районної ради від 27 травня 2015 року № 375-37-У1.

15 вересня 2015 року він звернувся з заявою до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області про проведення реєстрації оренди земельної ділянки. Рішенням державного реєстратора від 18 вересня 2015 року № 24567046 йому відмовлено у реєстрації оренди земельної ділянки з підстав, що заявлене право вже зареєстроване за ОСОБА_7

ОСОБА_7 із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 44,6957 га для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області, звернувся до Головного управління Держземагентства у Київській області 19 серпня 2014 року.

Головним управлінням Держземагентства у Київській області наказом № 10-4842/15-14-сг від 21 серпня 2014 року ОСОБА_7 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, розташованої на території Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області, з орієнтовним розміром 44,6557 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

Головним управлінням Держземагентства у Київській області 17 жовтня 2014 року видано наказ № 10-8607/15-14-сг «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_7 на території Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області та передано в оренду земельну ділянку загальною площею 44,6957 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 21 рік, розташовану на території Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області.

17 листопада 2014 року між Головним управлінням Держземагентства у Київській області та ОСОБА_7 укладено договір оренди земельної ділянки площею 44,6957 га (кадастровий номер НОМЕР_1).

Визнаючи недійсними та скасовуючи наказ Головного управління Держземагентства у Київській області 17 жовтня 2014 року № 10-8607/15- 14-сг «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» та договір оренди землі від 17 листопада 2014 року, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Київській області та ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив із того, що наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки позивачу від 22 вересня 2014 року передував оскаржуваному позивачем наказу від 17 жовтня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», виданому в інтересах ОСОБА_7, що порушує права позивача на отримання земельної ділянки у користування. Пунктом 4 оспорюваного наказу від 17 жовтня 2014 року передбачено, що договір оренди земельної ділянки укладається при умові затвердження нормативної грошової оцінки відповідно до вимог чинного законодавства. Проте рішенням Миронівської районної ради Київської області 36 сесії 6 скликання відповідачу відмовлено у затвердженні технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що надається в оренду для ведення фермерського господарства на території Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області. Оскільки орендну плату у договорі оренди землі встановлено без проведення нормативної грошової оцінки, то договір оренди, укладений відповідачами, підлягає визнанню недійсним у зв'язку із недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законом порядку.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції, апеляційний суд також зазначав, що позивач мав переважне права на поновлення договору оренди як орендар, який належним чином виконував обов'язки відповідно до умов договорів, і відсутні підстави для попереднього вилучення земельної ділянки з його користування, і як наслідок, він мав переважне право на отримання ним в оренду спірної земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Головне управління Держземагентства у Київській області, видаючи накази про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7, та накази про затвердження проектів землеустрою, виготовлених двома вказаними особами, фактично прийняв рішення про надання однієї земельної ділянки в оренду двом різним особам, що є неможливим в сфері регулювання земельних правовідносин, і чим порушив принцип забезпечення єдності державної політики, відкритості та прозорості та зокрема порушив право позивача.

Погодитися із такими висновками судів не можна.

Згідно ч. 4 ст. 122 ЗК України у редакції, чинній на момент звернення сторін із заявами про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції, чинній на момент звернення сторін із заявами про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства), для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону.

Таким чином, порядок надання земельних ділянок для ведення фермерського господарства не передбачає його проведення спочатку у разі, якщо на одну й ту ж саму земельну ділянку претендують кілька осіб-заявників, але щодо однієї з них, яка звернулася раніше й на момент звернення не мала конкурентів, вже прийнято рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки.

На момент звернення 28 серпня 2014 року ОСОБА_6 із заявою про надання йому спірної земельної ділянки для ведення фермерського господарства вже було прийнято рішення (21 серпня 2014 року) про надання дозволу ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки; розгляд заяв про надання такого дозволу іншим заявникам після прийняття рішення відносно особи-заявника, яка звернулася раніше за відсутності інших претендентів, законом не передбачено.

Враховуючи те, що заяву ОСОБА_7 про надання земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства було розглянуто і задоволено із наданням згоди на підготовку землевпорядною організацією проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки до звернення ОСОБА_6 із заявою про надання йому спірної земельної ділянки, не можна погодитися із висновками судів про порушення прав позивача передачею спірної земельної ділянки в оренду ОСОБА_7

Крім того, апеляційний суд, погодившись із вирішенням справи судом першої інстанції, дійшов протилежного суду висновку щодо переважного права ОСОБА_6 на поновлення договору оренди землі на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Згідно попередніх договорів від 21 червня 2012 року, 08 червня 2013 року та 26 березня 2014 року Миронівською районною державною адміністрацією надавалася ОСОБА_6 у користування земельна ділянка сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 44,6 га (рілля), яка розташована за межами населеного пункту села Ємчиха Миронівського району Київської області.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що попередні договори від 21 червня 2012 року, 08 червня 2013 року та 26 березня 2014 року не пройшли державної реєстрації, відповідно не створюють юридичних наслідків, зокрема не призводять до виникнення у ОСОБА_6 переважного права на поновлення договору оренди землі на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

З огляду на зміст імперативних положень ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі» колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Апеляційний суд у цій частині дійшов висновків щодо переважного права ОСОБА_6 на поновлення договору оренди землі внаслідок порушенням норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвалені судові рішення підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції за ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 13 вересня 2016 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції Київській області, ОСОБА_7 про визнання недійсними наказу та договору оренди землі, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик