АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/767/17 Справа № 175/1147/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 47
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Єлізаренко І.А.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом Дніпропетровського міжрайонного екологічного прокурора в інтересах держави в особі Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2, треті особи: Державна інспекція сільськогосподарського господарства у Дніпропетровській області, СТ «Геотехнік» - про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційних скаргах Прокурор, Кіровська селищна рада, СТ «Геотехнік» ставлять питання про скасування рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, невідповідність висновків суду наданим доказам, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення незаконним, таким, що повинне бути скасоване з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням XXII сесії IV скликання Кіровської селищної ради Дніпропетровського району та області від 23 березня 2005 року «Про приватизацію земельних ділянок» громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 були надані у власність земельні ділянки прибережно-захисної смуги річки Дніпро для будівництва та обслуговування житлового будинку; площею відповідно 0,1229 га, 0,1228 га, 0,1228 га, 0,1228га, 0,1228га по вул. Дніпровській, 1, 2, 3, 4, 5 Дніпропетровського району з видачею кожному Державного акту за номерами відповідно- ЯА № 178258, ЯА № 178259, ЯА № 178261, ЯА № 178262, ЯА № 178263.

Рішенням Дніпропетровського суду Дніпропетровської області від 18.09.2015., залишеним без змін Апеляційним судом 02.02.2016., вказане рішення ради визнано незаконним.

В результаті неодноразового продажу даних ділянок та на підставі останніх договорів купівлі-продажу від 07 серпня 2007 року - ОСОБА_2 набув право власності на всі п*ять земельних ділянок та отримав Державні акти серії ЯЕ №474631, кадастровий номер 020080131; ЯЕ №474634, кадастровий номер 020080134; ЯЕ №474632, кадастровий номер 020080132; ЯЕ №474633, кадастровий номер 020080133; ЯЕ №474635, кадастровий номер- 020080135.

Відмовляючи у вимогах прокурора в інтересах держави в особі Кіровської селищної ради про визнання недійсними Державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих ОСОБА_2, з обов*язком повернути їх у власність держави, райсуд вважав, що права прокурора у судовому процесі є похідними, оскільки він має процесуальні права та обов*язки особи, інтереси якої він представляє ( в даному випадку- Кіровської селищної ради), - а тому передбачений ст.261 ЦКУ перебіг строку позовної давності розпочинається з моменту, коли про порушення прав та інтересів Держави дізналася саме ця особа, а не прокурор. А оскільки, за висновком суду, прокурором та радою не надано доказів пропуску строку з поважних причин, - суд вважав необхідним залишити позов без задоволення в зв*язку зі спливом терміну позовної давності.

Такий висновок зроблений в результаті порушення вимог матеріального та процесуального законів в зв*язку з неповним з*ясуванням, дослідженням, оцінкою обставин справи та за відсутності висновків щодо суті даного спору.

Так, скасовуючи попереднє судове рішення, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй Ухвалі від 13.04.2016. зазначив про необхідність з*ясування судом моменту, коли про порушення прав та інтересів держави дізналася особа, яку представляє прокурор.

Однак, як вбачається із рішення райсуду, останнім взагалі не були досліджені доводи прокуратури щодо часу та підстав, коли слід вважати права порушеними, їм не дана належна оцінка і мотиви суду по ним у рішенні відсутні, чим порушені вимоги ст.ст.179, 185, 212 ЦПКУ.

Крім того, суд може відмовити у позові за пропуском строку позовної давності у разі, якщо вимоги по суті спору є обґрунтованими.

Судом же вимоги по суті, права та обов*язки сторін не були розглянуті і висновки по ним у рішенні не наведені, а тому вважати, що справа розглянута повно та всебічно і що таке рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-214 ЦПКУ не можна. Воно за наведених обставин підлягає скасуванню.

Переглядаючи законність рішення у повному обсязі, апеляційний суд враховує наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, є встановленою та обставина, що рішеннями Дніпропетровського районного суду від 20 квітня 2011 (23.03.2015) року визнано недійсними Державні акти серії ЯА № 178258, ЯА № 178261, ЯА № 178262, ЯА № 178263, визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1228 га, укладений 12 лютого 2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 і ці рішення набрали чинності. Тобто первинні правовстановлюючі документи визнані незаконними.

Крім того, Дніпропетовською міжрайонною природоохоронною прокуратурою проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства Кіровською селищною радою при наданні у власність у 2005 році спірних земельних ділянок та встановлено, що наведене вище рішення прийнято всупереч вимогам ст.19 Конституції України, ст.ст.60, 61, 118 ЗК України. Такий висновок слід вважати обґрунтованим, враховуючи наступні вимоги закону, факти та докази..

Відповідно до ст. 60 ЗК України та ст. 88 Водного кодексу України з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережно-захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води шириною для великих річок - 100 метрів.

Згідно з вимог ст. 61 ЗК України та ст. 89 Водного кодексу України передбачені обмеження господарської діяльності, згідно яких забороняється будівництво будь-яких споруд, садівництво та городництво у прибережних захисних смугах. Об'єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується встановлений режим використання, а непридатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг. Окрім того, землі зайняті водними об'єктами та прибережними захисними смугами відповідно до ст. 58 Земельного кодексу України віднесені до земель водного фонду.

При цьому ст. 84 ЗК України передбачено, що землі водного фонду не можуть передаватись у приватну власність.

Землі, що надавались Кіровською селищною радою у приватну власність, були надані для житлового будівництва. Між тим, за статею 38 ЗКУ - до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об*єктів загального користування. У даному випадку матеріалами справи доведено, що спірні землі знаходяться за межами населеного пункту, а тому надання їх у приватну власність фізичних осіб для будівництва житлового будинку є грубим порушенням вимог закону.

Згідно Указу Президента України від 13 квітня 2011 року №459/2011, Державна інспекція сільського господарства є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

01 лютого 2013 року головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель - державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області проведено позапланову перевірку та складено ОСОБА_9 перевірки від 01 лютого 2013 року щодо додержання вимог земельного законодавства ОСОБА_2, яким встановлено, що вказані земельні ділянки перебувають в межах прибережно-захисної смуги, тобто згідно ст. 58 ЗК України належать до земель водного фонду. ОСОБА_9 перевірки Державної інспекції сільського господарства від 01 квітня 2015 року встановлено, що спірні земельні ділянки знаходиться від водного об'єкту на відстані від 12.57м до 21,32м. Ділянки вільні від забудови, факти їх використання - не встановлені.

Згідно з наявною інформацією межі водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги на запитуваній території на час надання у власність земель не були встановлені, проекти водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги не розроблялися, однак, враховуючи наведені вимоги закону, правовий висновок Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-14цс14 відповідно до положень ст. 88 Водного кодексу України, Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.11.2004 року №434, постанови Кабінету Міністрів України від 08 травня 1996 року №486 «Про затвердження порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них» - відсутність проекту водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги не спростовує фактичного існування прибережної смуги річки Дніпро-100м, яка мала враховуватися при розгляді матеріалів щодо надання земельних ділянок.

Доказом того, що п*ять спірних земельних ділянок повністю розташовані на землях водного фонду, а ріка Дніпро є міждержавним водним об*єктом є також пояснення та надані на їх підтвердження письмові докази ( як-то Кадастрова карта, план Регіонального земельного центру) Садового товариства «Геотехнік», яке розташоване за межами смт.Кіровське та Генеральний план якого розроблений, погоджений і затверджений у 1988році та містить дані про територію товариства, розташування від берега ріки Дніпро на відстані прибережної захисної смуги, зовнішня межа якої проходить вздовж огорожі території садового товариства.

Технічна документація ж, надана ОСОБА_2, розроблена відносно земельних ділянок, розташованих у межах смт.Кіровське вул..Дніпровська, 1-5, в той час як письмові дані підтверджують, що такої вулиці в смт Кіровське не існує (а.с.190 т.3).

З огляду на викладені обставини є підстави вважати доведеними твердження позивача про незаконне надання ОСОБА_7 у власність спірних ділянок.

Частиною 1 ст. 228 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він спрямований на порушення конституційних прав і свобод громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Статею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону.

У випадку, що розглядається, доведено, що право власності було набуто за наявності законодавчої заборони.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», встановлено, що недійсними є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами тощо.

Зважаючи на те, що зазначені правочини щодо продажу спірних земельних ділянок спрямовані на відчуження об'єктів права Українського народу - земель водного фонду та частково акваторії річки Дніпро, а також ураховуючи, що спірні землі передано у приватну власність, що суперечить вимогам законодавства, зазначені правочини є такими, що порушують публічний порядок, тобто нікчемними.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

У відповідності до встановленого та наведених норм закону, позов в частині визнання недійсними Державних актів на право власності на земельні ділянки на ім.*я ОСОБА_2 є обґрунтованим.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 набув право власності на вищевказані земельні ділянки на підставі нікчемних правочинів, поновлення права держави як законного власника полягає у витребуванні спірного нерухомого майна та поверненні його до державної власності, - підлягають задоволенню як законні вимоги щодо зобов*язання ОСОБА_2 повернути землі.

Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, в зв'язку з чим органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Кіровська селищна рада Дніпропетровського району, в інтересах якої і було подано даний позов.

Статтею 257 Цивільного кодексу України загальна тривалість позовної давності встановлена у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 цього Кодексу перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права.

Вирішуючи питання щодо додержання позивачем строку позовної давності, апеляційний суд вважає, що не може залишатись без уваги той факт, що саме керівництвом Кіровської селищної ради у незаконний спосіб надавались земельні ділянки, а тому саме у даній конкретній справі не може бути прийнятним та взятим до уваги при вирішенні питання поважності пропуску строку факт порушення прав ради та визначення часу коли це право було порушено, а тому не можуть визнаватись безпідставними обґрунтування прокурора щодо поважності причин пропуску саме ним строку позовної давності.

З огляду на викладене, підстав для відмови у позові з причин пропуску без поважної причини строку позовної давності - немає.

На підставі встановленого, вимог матеріального та процесуального законів, керуючись ст.309 п.1- 4 ЦПКУ,- рішення повинне бути скасованим з ухваленням нового рішення про повне задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПКУ з відповідача на користь апелянтів підлягають стягненню судові витрати в сумі по 606,32 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309ч.1 пп1- 4 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційні скарги Прокуратури Дніпропетровської області, Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, СТ «Геотехнік» задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги Дніпропетровського міжрайонного екологічного прокурора в інтересах держави в особі Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про визнання недійсними державних актів на право власності на землю та повернення земельних ділянок задовольнити.

Визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ №474631, ЯЕ №474632, ЯЕ №474633, ЯЕ №474634, ЯЕ №474635, видані ОСОБА_2 та зареєстровані Державним земельним кадастром 01 жовтня 2007 року за №34, №33, №31, №32, № 35.

Зобовязати ОСОБА_2 повернути у власність держави в особі Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області:

земельну ділянку площею 0,1229 га, розташовану по вул.. Дніпровська, 1, у смт. Кіровське, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий № ;

земельну ділянку площею 0,1228 га, розташовану по вул.. Дніпровська, 2, у смт. Кіровське, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий №;

земельну ділянку площею 0,1228 га, розташовану по вул.. Дніпровська, 3, у смт. Кіровське, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий № ;

земельну ділянку площею 0,1228 га, розташовану по вул.. Дніпровська, 4, у смт. Кіровське, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий № ;

земельну ділянку площею 0,1228 га, розташовану по вул.. Дніпровська, 5, у смт. Кіровське, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий № .

Стягнути з ОСОБА_10 на користь Прокуратури Дніпропетровської області, Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, СТ «Геотехнік» судовий збір у розмірі по 606,32 грн. на кожного.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_11