У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 05 квітня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання протиправними дій, визнання видачі охоронного свідоцтва незаконним, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 22 липня 2015 року, в с т а н о в и л а: У січні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що його мати ОСОБА_7 є громадянкою Російської Федерації та постійно там проживає. 25 вересня 2009 року виконавчим комітетом Київської районної у м. Полтаві ради їй видано охоронне свідоцтво (бронь) на квартиру АДРЕСА_1 на строк до 06 листопада 2012 року. Посилаючись на те, що вказане свідоцтво видане на підставі трудового договору, укладеного з Углегірським лісхозом, який на час укладення був ліквідований, у зв'язку з чим вважає, що відповідач видав охоронне свідоцтво, не перевіривши належним чином чинність трудового договору, просив визнати дії виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради протиправними, а видачу охоронного свідоцтва за НОМЕР_1 від 25 вересня 2009 року - незаконною. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 22 липня 2015 року змінено рішення суду першої інстанції в частині підстав відмови у задоволенні позову. В іншій частині рішення суду залишено без змін. У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 73 ЖК України жилі приміщення, що їх займають наймачі та члени їх сімей, бронюються при направлені на роботу за кордон - на весь час перебування за кордоном, при виїзді на роботу в райони Крайньої Півночі і в прирівняні до них місцевості - на весь час дії трудового договору, а у випадках, передбачених законодавством Союзу РСР, - на весь час перебування в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях. Відповідно до ст. 76 ЖК України якщо наймач та члени його сім'ї не повернулись у заброньоване жиле приміщення протягом шести місяців після закінчення строку дії броні, договір найму жилого приміщення за позовом наймодавця може бути розірвано в судовому порядку. Судом встановлено, що ОСОБА_7 проживала та була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів від 24 січня 1997 року № 44-р «Про бронювання та придбання жилих приміщень для осіб, які мають право на громадянство при поверненні в Україну» центральним та місцевим органам виконавчої влади, виконавчим органам місцевих рад забезпечити в установленому порядку бронювання жилих приміщень, а також можливість будівництва квартир (будинків) в житлово-будівельних кооперативах та/або придбання жилих приміщень (квартир, будинків) для осіб, що постійно проживали в Україні, а нині проживають і працюють в районах Крайньої півночі Російської Федерації і в прирівняних до них місцевостях, які мають право на громадянство України при поверненні в Україну. У зв'язку з направленням на роботу в Сахалінську область, що прирівнюється до районів Крайньої Півночі, за нею була заброньована житлова площа 4,35 кв.м в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 (охоронне свідоцтво (броня) від 08 грудня 1984 року). В період з 08 грудня 1984 року по 06 листопада 2012 року вказана житлова площа на підставі бронювання зберігалась за ОСОБА_7 За час дії броні квартиронаймачами за договором найму були батьки ОСОБА_7 та вона. Строк дії броні закінчився 06 листопада 2012 року. Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 577 від 13 листопада 2012 року ОСОБА_7 відмовлено в продовженні охоронного свідоцтва. Після повернення до України ОСОБА_7. вчиняла дії щодо відновлення права користування квартирою. Крім того, судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 44 від 12 лютого 2013 року квартиронаймачем став позивач. 25 березня 2013 року на підставі розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради відділу обліку, розподілу та приватизації житла № 96 позивачу видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру. 24 січня 2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. На час проведення приватизації ОСОБА_7 була тимчасово відсутнім членом сім'ї наймача, за якими зберігається право на житло, у зв'язку з чим передача спірної квартири у власність повинна була проводитись за її письмовою згодою, рішенням апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2014 року визнано протиправним та скасовано розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради, відділу обліку, розподілу та приватизації житла № 96 від 25 березня 2013 року, визнано незаконним рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 44 від 11 лютого 2013 року про переоформлення особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1, визнано за ОСОБА_7 право на користування квартирою із зобов'язанням ОСОБА_6 передати їй ключі від квартири. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення до суду позивач не був власником спірної квартири, у зв'язку з чим видача охоронного свідоцтва ОСОБА_7 не порушує його прав та інтересів. Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині підстав відмови у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що на підставі розпорядження адміністрації Сахалінської області від 09 листопада 2007 року № 656-ра «Про ліквідацію обласних державних підприємств, підвідомчих департаменту лісів і особливо охоронюваних природних територій Сахалінської області» ліквідовано Обласне державне підприємство «Углегорський лісхоз». Розпорядженням адміністрації Сахалінської області від 08 жовтня 2007 року № 563-ра «Про створення обласного державного підприємства «Сахалінські лісництва» створено ОДП «Сахалінське лісництво» з переданням функцій державного управління, контролю і надзору в сфері лісового господарства. До складу ОДП «Сахалінське лісництво» увійшли філіали підприємства (лісництва), у числі яких і Углегірське лісництво, яке на базі ОДП «Углегорський лісхоз». 22 вересня 2009 року ОСОБА_7. звернулася до виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради із нотаріально посвідченою заявою щодо продовження строку дії охоронного свідоцтва та доданими копією трудового договору, клопотанням роботодавця, а також попереднім охоронним свідоцтвом. Встановивши, що трудовий договір, укладений 01 листопада 2009 року між ОСОБА_7 та Углегірським лісхозом, на підставі якого видане охоронне свідоцтво є дійсним, факт російського громадянства ОСОБА_7 не являється підставою для втрати охоронним свідоцтвом чинності і не позбавляє її права користування заброньованим житловим приміщенням, оскільки остання не була визнана такою, що втратила право користування житлом на підставі ст. 107 ЖК УРСР, апеляційний суд правомірно погодився з висновком про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги. Оскільки доводи касаційнихскарг не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судамидопущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційніскарги. Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - відхилити. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 березня 2015 року в частині, залишеній без змін рішенням апеляційного суду Полтавської області від 22 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 22 липня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Т.О. Писана О.В. Попович І.М. Завгородня В.І. Мартинюк