Єдиний унікальний номер 236/1733/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1990/2017
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Дундар І.О., Корчистої О.І.

за участю секретарів: Ситнік Д.Л., Марченко Я.О.,

з участю представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області у залі № 4 цивільну справу № 236/1733/16-ц за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 3 жовтня 2017 року (суддя Бікезіна О.В.), -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року позивач ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 395 164 грн. 73 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Свої вимоги обґрунтував тим, що 14 лютого 2008 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (первинний кредитор) та ОСОБА_5 уклали Кредитний договір № 80/50 на споживчі цілі. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов'язався надати ОСОБА_5 кредит у сумі 425 000 грн., а ОСОБА_5 зобов'язався повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком платежів.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладено Договір відступлення прав вимоги, згідно якого банком було відступлено право грошової вимоги за кредитним Договором № 80/50 від 14 лютого 2008 року ТОВ «Кредитні Ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали.

Первинний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_5 кредит у сумі 425 000 грн., проте останній неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 24 серпня 2016 pоку, має прострочену заборгованість: за кредитом - 256 855 грн. 55 коп., по відсотках - 138 309 грн. 18 коп.

На забезпечення умов виконання кредитного договору № 80/50 від 14 лютого 2008 року з ОСОБА_6 було укладено договір поруки № 150/50-в від 14 лютого 2008 року. Відповідно до умов даного договору поруки, ОСОБА_6 поручилася за виконання ОСОБА_5 умов кредитного договору власними коштами.

З огляду на викладене позивач просив стягнути солідарно з відповідачів, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі - 395 164 грн. 73 коп., а саме: за тілом кредиту - 256 855 грн. 55 коп.; по відсотках 138 309 грн. 18 коп.; витрати по сплаті судового збору у сумі - 5 927грн. 47 коп.

5 вересня 2016 року ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області провадження у цивільній справі за позовом ТОВ "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито в частині вимог до ОСОБА_6, яка померла 26 серпня 2008 року (т.1 а.с.84-86).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 3 жовтня 2017 року частково задоволені позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи». Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором у розмірі 165 555 грн. 55 коп., вирішено питання про розподіл судових витрат.

З вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_5 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити ТОВ «Кредитні ініціативи» у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим. Задовольняючи частково позовні вимоги суд вдався до простої арифметичної дії не беручи до уваги висновки проведеної у справі комісійної бухгалтерської експертизи, відповідно до яких розрахунок заборгованості в частині нарахування відсотків, а також в частині вирахування залишку заборгованості є документально необґрунтованим, їх вирахування не видається за можливе. Суд відрахував від сум, стягнутої рішенням Краснолиманського міського суду від 28 лютого 2012 року на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в розмірі 405 855 грн. 55 коп. документально підтверджені суми погашення відповідачем заборгованості. Поза увагою суду залишилось те, що відповідно результатів проведеної комісійної судово-економічної експертизи Київського НДІСЕ № 185000/18501/16-45 від 31 травня 2017 року з наданих на дослідження документів вбачається, що станом на 24 червня 2016 року заборгованість, яка підлягає стягненню становить 363 874 грн. 37 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту - 256 855 грн. 55 коп., заборгованість по відсотках - 107 018 грн. 82 коп. Згідно квитанцій банку відповідачем сплачено грошові кошти за період з 28 лютого 2012 року по 17 грудня 2012 року - 153 000 грн., за період з 17 грудня 2012 року по 24 червня 2016 року - 87 300 грн. В розрахунку заборгованості за період, коли кредитором виступав ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» з 14 лютого 2008 року по 17 грудня 2012 року в графі «відсотки за користування кредитом, заборгованість» значиться залишок в сумі 66 607 грн. 58 коп.

Заявник вважає, що заборгованість, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача станом на 24 червня 2016 року становить 56 966 грн. 79 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 16 555 грн. 55 коп. (256 855 грн. 55 коп. -153 000 грн.-87 300 грн.), заборгованості по відсотках - 40 411 грн. 24 коп. (107 018 грн. 82 коп. - 66 607 грн. 58 коп.).

Крім того, заявник зазначив, що, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з вимогами про стягнення з нього суми, стягнутої за рішенням Краснолиманського міського суду від 28 лютого 2012 року позивач втратив можливість захисту свого, як він вважає, порушеного права.

Сторони та їх представники були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання 27 грудня 2017 року не з'явились.

Від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_3 звернулася до суду з повторним клопотанням про відкладення розгляду справи, призначеної на 27 грудня 2017 року, однак у його задоволенні апеляційним судом було відмовлено через неповажність причин неявки представника відповідача до суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю - доповідача, представників відповідача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які наполягали на доводах апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обгрунтованим рішенням є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції врахував висновок експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи № 18500/18501/16-45 від 31 травня 2017 року щодо необґрунтованості розрахунку заборгованості, наданого позивачем та, з урахуванням рішення Краснолиманського міського суду від 28 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 405 855 грн. 55 коп. за кредитним договором № 80/50 від 14 лютого 2008 року, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 165 555 грн. 55 коп.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконував належним чином взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, а до позивача перейшло право вимоги у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Колегія суддів в цілому погоджується з таким висновком суду, за виключенням визначення суми стягнутої заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 2008 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_5 уклали Кредитний договір № 80/50, відповідно до умов якого надав відповідачу кредит у сумі 425 000 грн. на умовах, що визначені цим договором. За користування кредитом встановлено процентну ставку 15,5 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним до 13 лютого 2023 року. Погашення кредиту та процентів за кредитним договором здійснюється відповідно до графіку платежів, що є невідємною частиною договору (т.1 а.с. 8-11).

Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_5, кредит у сумі 425 000 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 300 від 15 лютого 2008 року (т.1 а.с.170).

Заочним рішенням Краснолиманського міського суду від 28 лютого 2012 року з ОСОБА_5 на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" стягнуто 405 855 грн. 55 коп. за кредитним договором № 80/50 від 14 лютого 2008 року, в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на житловий будинок і земельну ділянку, що знаходяться за адресою: м. Красний Лиман, вул. Леніна, б. 109"а" (том 1 а.с. 71-73). По даній справі 10 травня 2012 року був виданий виконавчий лист. Підтвердження виконання даного рішення суду сторонами не надано.

17 грудня 2012 року ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відповідно до договору відступлення прав вимоги передав (відступив) право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ "Кредитні ініціативи", з заборгованістю по тілу кредиту - 256 855 грн. 55 коп. та заборгованості по відсоткам у розмірі 66 607 грн. 58 коп. (том. 1 а.с. 19-29, 44).

Згідно наданого позивачем розрахунку у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_5 взятих на себе зобовязань його заборгованість по кредитному договору станом на 24 червня 2016 pоку за кредитом становить - 256 855 грн. 55 коп., по відсотках - 138 309 грн. 18 коп. (т.1 а.с.45)

17 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 був вчинений виконавчий напис про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 за період з 17 лютого 2013 року по 25 листопада 2015 року, на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" на загальну суму 363 874 грн. 37 коп. (том 1 а.с. 78), державним виконавцем відділу ДВС Краснолиманського міського управління юстиції 29 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження № 509922454 (том 1 а.с. 77).

За повідомленням Лиманського міського відділу ДВС ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року виконання виконавчого провадження № 509922454 зупинено (т.2 а.с.10).

Підставою заявленої ТОВ «Кредитні Ініціативи» вимоги є стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, що утворилася станом на 26 червня 2016 року, яка складається з заборгованості за кредитом - 256 855 грн. 55 коп., заборгованості за відсотками - 138 309 грн. 18 коп.

Згідно до Додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи", заборгованість ОСОБА_5 перед кредитором на момент відступлення права вимоги складала по тілу кредиту 256 855 грн. 55 коп., сума нарахованих але не сплачених відсотків становила 66 607 грн. 58 коп. (а.с. 44,45).

Під час розгляду справи апеляційним судом була витребувана та досліджена цивільна справа № 2-354/11, по якій було винесено заочне рішення від 28 лютого 2012 року (т.1, а.с. 71-73 ), що залишено без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 26 лютого 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня 2014 року.

Із матеріалів цієї справи вбачається, що 18 березня 2011 року ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернувся з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості у сумі 519 087 грн. 97 коп. та звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором № 80/50 від 14 лютого 2008 року. Заборгованість утворилася станом на 18 січня 2011 року і складалась з заборгованості по тілу кредиту у сумі 412 924 грн. 19 коп. та заборгованості по відсоткам у розмірі 106 163 грн. 78 коп. Під час розгляду справи 18 листопада 2011 року позивач уточнив позовні вимоги, зменшивши їх, та зазначив, що з моменту подачі позову до суду відповідач сплатив частину заборгованості і станом на 7 листопада 2011 року його заборгованість становить 405 855 грн. 55 коп. несплаченого тіла кредиту. Заочним рішенням від 28 лютого 2012 року позов було задоволено, з ОСОБА_5 на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" за вказаним кредитним договором достроково у звязку з порушенням умов кредитного договору була стягнута заборгованість у розмірі 405 855 грн. 55 коп., що становила залишок по тілу кредиту, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок та земельну ділянку.

Вказане рішення відповідачем виконано не було.

Позивач у цій справі ТОВ «Кредитні Ініціативи» відповідно до ст. 512 ЦК України на підставі договору про відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року є правонаступником ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", а тому відповідно до ст. 55 ЦПК України заочне рішення суду від 28 лютого 2012 року для нього є обовязковим.

Оскільки заочним рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 лютого 2012 року з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» за кредитним договором № 80/50 від 14 лютого 2008 року було стягнуто заборгованість по залишку всього тіла кредиту у розмірі 405 855 грн. 55 коп., апеляційний суд констатує, що є таке, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За таких обставин рішення суду про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 80/50 від 14 лютого 2008 року по тілу кредиту підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині на підставі ч. 1 ст. 377 ЦПК України.

Щодо вимог про стягнення заборгованості по відсоткам у розмірі 138 309 грн. 18 коп., апеляційний суд відзначає, що відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 80/50 від 14 лютого 2008 року, наданого ТОВ "Кредитні ініціативи", на момент укладення договору переуступки вимоги від 17 грудня 2012 року заборгованість по відсоткам за користування кредитом складала 66 607 грн. 58 коп. (т. 2 а.с.)

Відповідно до розрахунку, залученого позивачем до справи, заборгованість по відсоткам за користування кредитом станом на 24 червня 2016 року становить 138 309 грн. 18 коп.(т.1 а.с. 45).

Обовязок доказування і подання доказів лежить на стороні по справі, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

ОСОБА_5 не надав суду першої інстанції належних та допустимих доказів на виконання вимог кредитного договору та погашення існуючої заборгованості. Не надав він таких доказів і суду апеляційної інстанції, не спростував заявлений позивачем розрахунок заборгованості по відсоткам, з огляду на що у суду на має підстав не брати до уваги наданий позивачем розрахунок.

Зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року, у аналогічній справі № 6-1206цс15, згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно статті 512 ЦК України однією з підстав заміни кредитора у зобовязанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року № 6-979цс15.

Із залучених до матеріалів справи копій платіжних документів вбачається, що починаючи з лютого 2013 року ОСОБА_5 здійснював погашення заборгованості за кредитним договором уже на імя ТОВ «Кредитні Ініціативи», тобто був обізнаний про нового стягувача (т. 1 а.с. 122 - 124 ).

Щодо доводу апеляційної скарги про пропущення позивачем строків позовної давності для звернення з вимогами про стягнення суми, стягнутої рішенням Краснолиманського міського суду від 28 лютого 2012 року апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Проте в матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач або його представник зверталися до суду з заявою про застосування строку позовної давності, з огляду на що вказаний довід є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 395 164 грн. 73 коп.

Позовні вимоги задоволені у розмір 138 309 грн. 18 коп.

За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 5927 грн. 47 коп. (а.с. 3).

З урахуванням задоволених позовних вимог на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» слід відшкодувати витрати по сплаті судового збору у розмірі 2074 грн. 63 коп. (138 309, 18 х 5927,47) : 395 164,73.

За подачу апеляційну скаргу відповідач сплатив 6520 грн. 22 коп.(т. 2 а.с. 178, 187).

З урахуванням частки задоволених вимог апеляційної скарги на користь ОСОБА_5 слід відшкодувати витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн. 07 коп. 6520,22-((138 309, 18 х 6520,22) : 165555,55).

З огляду на викладене на користь позивача з відповідача має бути стягнутий судовий збір у сумі 1001 грн. 56 коп. (2074,63 1073,07)

Відповідно до п. 3 п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 3 жовтня 2017 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за відсотками за кредитним договором від 14 лютого 2008 року № 80/50 станом на 24 серпня 2016 pоку у розмірі - 138 309 (сто тридцять вісім тисяч триста девять) грн. 18 коп.

Провадження у справі в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 14 лютого 2008 року № 80/50 за тілом кредиту в розмірі 256 855 грн. 55 коп. закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1001 грн. 56 коп. (тисячу одну) гривню 56 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосереднього до Верховного Суду.

Головуючий: Ю.М. Мальований

Судді: І.О. Дундар

. ОСОБА_8