Справа №578/1262/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Косар А. І.
Номер провадження 22-ц/788/1200/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

15 серпня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Хвостика С. Г. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 -ОСОБА_4

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 26 травня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А:

15 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, остаточно уточнивши свої позовні вимоги просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2750 грн., починаючи стягнення з 15 грудня 2016 року та до закінчення ним навчання - 30 червня 2019 року, або до досягнення ним двадцяти трьох років.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що син продовжує навчання у вищому навчальному закладі денної форми навчання на контрактній основі, самостійного доходу не має, в зв'язку з чим потребує утримання з боку батьків. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на його утримання, хоча спроможний це робити, оскільки постійно знаходиться на заробітках у м. Києві.

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 26 травня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_5 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчатися, у твердій грошовій сумі по 300 грн., щомісяця, але без урахування часу канікул, починаючи стягнення з 15 грудня 2016 року і на весь період навчання до 30 червня 2019 року або припинення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_5 60 грн. 63 коп. судових витрат.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. При цьому посилається на те, що відповідач працює неофіційно, а відтак має дохід, який він приховує. Також позивачка вказує, що останні два роки відповідач не звертався за медичною допомогою до лікарні, де він знаходиться на обліку. Крім того, позивачці відомо, що відповідач є клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк».

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з врахуванням матеріального становища та стану здоров'я відповідача з ОСОБА_5 на користь позивачки підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісяця, але без урахування часу канікул, починаючи стягнення з 15 грудня 2016 року і на весь період навчання до 30 червня 2019 року або припинення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 записані батьками ОСОБА_6, який народився 29 квітня 1998 року у смт. Краснопілля, що підтверджується свідоцтвом про народження, Серія 1-БП № 152273 від 02.08.2013 року (а.с. 8).

ОСОБА_6 є студентом другого курсу денної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури IV рівня акредитації. Дата зарахування до університету - 01 вересня 2015 року, термін закінчення університету - 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою № 241 від 06.06.2016 року та договором № 22990 від 17.08.2015 року (а.с. 7, 9-12).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не працює, є інвалідом 3 групи довічно, і станом на час звернення з позовом до суду його пенсія складала 1130 грн. (а.с. 43).

За змістом частини 1 ст. 182 СК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення місцевим судом, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував стан здоров'я ОСОБА_5 та його матеріальне становище, що пенсія відповідача відповідає прожитковому мінімуму, а тому останній спроможний нести витрати на його повнолітню дитину на період навчання.

Тому, за встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд прийшов обґрунтованого висновку про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який потребує такої допомоги, та правильно визначив аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісяця, але без урахування часу канікул, починаючи стягнення з 15 грудня 2016 року і на весь період навчання до 30 червня 2019 року або припинення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

ОСОБА_3, відповідно до приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач може сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2750 грн.. Зокрема, покази свідків не приймаються до уваги, оскільки вказані ними обставини не вказують про наявність у відповідача доходів та заробітку, за рахунок яких він мав би змогу надавати допомогу синові на період навчання в учбовому закладі у розмірі 2750 грн.

Не заслуговують на увагу доводи представника позивача щодо необхідності витребування доказів з лікарні та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які б могли підтвердити реальний стан здоров'я відповідача, а також його фінансовий стан, оскільки суд першої інстанції витребовує певні документи за клопотанням сторін лише у тому випадку, якщо стороні у наданні такої інформації було відмовлено. Матеріали справи не містять доказів звернення позивача з відповідними листами про надання такої інформації.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які б могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючисьст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 26 травня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -