АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.

за участю секретаря - Попазової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 травня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним кредитного договору, стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Ощадбанк»), який у подальшому було уточнено, посилаючись на те, що 28.03.2008 року між нею та банком укладено кредитний договір, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 68000 грн. зі сплатою 15 % річних строком на 36 місяців.

З метою забезпечення виконання умов цього договору між нею та ПАТ «Ощадбанк» укладено договір застави, предметом якої був транспортний засіб Т-25А, 2007 року випуску. Зазначала, що банк свої зобов'язання за цим договором не виконав та не видав їй грошові кошти, що підтверджується висновком експертів, хоча для виконання зобов'язань та в рахунок їх погашення за кредитним договором від її імені було сплачено кошти у сумі 68000 грн., що становить тіло кредиту.

З огляду на викладене ОСОБА_2 просила суд визнати кредитний договір від 28.03.2008 року недійсним та стягнути з відповідача на свою користь суму сплачених від її імені за цим договором коштів у розмірі 68000 грн., а також судові витрати.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

З таким рішенням не погодилась позивач, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з'ясування, порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсним кредитний договір, укладений 28.03.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Ощадбанк. Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 240,87 грн. У решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду від 12.10.2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення коштів та розподілу судових витрат було скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2016 року у вищевказаній частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 в частині незгоди з відмовою у задоволенні її позовних вимог про стягнення грошових коштів, сплачених в рахунок погашення кредиту, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 28.03.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Ощадбанк» укладено кредитний договір, за умовами якого позивач отримала кредит у розмірі 68000 грн. зі сплатою 15 % річних строком на 36 місяців.

На забезпечення виконання умов цього договору між сторонами укладено договір застави, предметом якої був транспортний засіб Т-25А, 2007 року випуску, що належав ОСОБА_2 на праві власності.

Рішенням апеляційного суду від 12.10.2016 року кредитний договір, укладений 28.03.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Ощадбанк», визнано недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно квитанції від 30.09.2010 року № 1/25 ОСОБА_3, який не є стороною договору, від імені ОСОБА_2 було сплачено 68000 грн. в рахунок погашення кредиту за вищевказаним договором.

Матеріали справи містять довідку від цієї ж дати, 30.09.2010 року, видану банком, з якої вбачається, що кредит за кредитним договором № 5126 від 28.03.2008 року погашено ОСОБА_4 у повному обсязі /т.1.а.с.116/.

Враховуючи наведене, з огляду на те що, кредитний договір визнано недійсним, колегія суддів вважає за необхідне допустити двосторонню реституцію, стягнувши з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_2 грошові кошти, сплачені в рахунок погашення кредиту, у сумі 68000 грн.

Відтак, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2016 року, в силу ст.376 ЦПК України, в указаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення коштів.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, колегія суддів виходить з норм ч.2 ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені ОСОБА_2 витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у сумі 2131,20 грн., а також 1103,57 грн. судового збору /т.1.а.с.1,2, 212, т.2. а.с.223, 224/.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 травня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - скасувати.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_2 грошові кошти, сплачені в рахунок погашення кредиту, у сумі 68000 грн., а також судовий збір - 1103,57 грн., витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи - 2131,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: М.М.Пищида

І.Ю.Ткаченко