21.11.2017 Єдиний унікальний номер 205/6202/16-ц
Єдиний унікальний номер судової справи 205/6202/16-ц
Номер провадження 2/205/685/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, третя особа: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом,?

встановив:

17 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, третя особа: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі рішення Ленінського районної Ради народних депутатів Виконавчого комітету УССР від 27 жовтня 1978 року № 2096 про узаконення домоволодіння № 50 по вул. Тихона Бондарєва узаконено жилий будинок під літ. Б-І по вул. Тихона Бондарєва № 50 за ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Актом від 23 січня 1979 року, затвердженого начальником Міжміського бюро технічної інвентаризації визначено, що в користуванні ОСОБА_5 знаходиться: житловий будинок Б-1 кв. № 3, погріб під Б-1, веранда, ганок, сарай В, літня кухня Д, вбиральня Е, № 4-5 паркани, мощення № 2, ворота, частина паркану № 3, що складає 46/100 частин від всього домоволодіння.

06 липня 1994 року батько позивача ОСОБА_5 помер.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді частини домоволодіння № 50, квартира № 2 по вул. Тихона Бондарева в м. Дніпро.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 у вигляді частини домоволодіння № 50, квартира № 2 по вул. Тихона Бондарева в м. Дніпро прийняла фактично його дружина ОСОБА_6, оскільки на момент смерті спадкодавця постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

03 жовтня 2002 року померла її мати ОСОБА_6.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді частини домоволодіння № 50, квартира № 2 по вул. Тихона Бондарева в м. Дніпро.

Домоволодіння № 50 по вул. Тихона Бондарева в м. Дніпро складається з двох квартир, які знаходяться в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Спадщину після смерті ОСОБА_6 у вигляді частини домоволодіння № 50, квартира № 2 по вул. Тихона Бондарева в м. Дніпро прийняла фактично ОСОБА_1, оскільки на момент смерті спадкодавця постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищезазначеного просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 03 жовтня 2002 року, на 51/100 частин домоволодіння № 50 по вул. Карпатська в м. Дніпро, що складається з: квартири № 2 загальню площею 79,1 кв.м., житлової площі 47,8 кв.м., допоміжної площі 31,3 кв.м., що складається з: коридору 10,3 кв.м., туалету 3,1 кв.м., кухні 7,5 кв.м., коридору 4,3 кв.м., житлової кімнати 9,1 кв.м., житлової кімнати 11,1 кв.м., житлової кімнати 18 кв.м., житлової кімнати 9,6 кв.м., ванної 1,3 кв.м., веранди 4,8 кв.м.; погрібу літ. під Б1-1, ганок літ. б1, літньої кухні літ. Д, вбиральні літ. Е, літнього душу літ. З, споруд 1, 2, 4, 5, 6, І.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, участі в судових дебатах не приймали, письмово просили розглянути справу у їх відсутність.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_8 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, участі в судових дебатах не приймала, письмово просила розглянути справу у її відсутність.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав, участі в судових дебатах не приймав, письмово просив розглянути справу у його відсутність.

В судове засідання представник третьої особи Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори не зявився, надали суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що на підставі рішення Ленінського районної Ради народних депутатів Виконавчого комітету УССР від 27 жовтня 1978 року № 2096 про узаконення домоволодіння № 50 по вул. Тихона Бондарєва узаконено жилий будинок під літ. Б-І по вул. Тихона Бондарєва № 50 за ОСОБА_4 та ОСОБА_5. (а.с. 36)

В акті від 23 січня 1979 року, затвердженого начальником Міжміського бюро технічної інвентаризації зазначено, що в користуванні ОСОБА_5 знаходиться: житловий будинок Б-1 кв. № 3, погріб під Б-1, веранда, ганок, сарай В, літня кухня Д, вбиральня Е, № 4-5 паркани, мощення № 2, ворота, частина паркану № 3, що складає 46/100 частин від всього домоволодіння. (а.с. 37)

20 листопада 1940 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Білоусова», що підтверджується посвідкою про шлюб № 1473. (а.с. 23)

06 липня 1994 року ОСОБА_5 помер. (а.с. 24)

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді частини домоволодіння № 50, квартира № 2 по вул. Тихона Бондарева в м. Дніпро.

З відповіді Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_5, померлого 06 липня 1994 року, з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. (а.с. 136)

Спадщину після смерті ОСОБА_5 у вигляді частини домоволодіння № 50, квартира № 2 по вул. Тихона Бондарева в м. Дніпро прийняла фактично ОСОБА_6, оскільки на момент смерті спадкодавця постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

03 жовтня 2002 року померла ОСОБА_6. (а.с. 25)

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді частини домоволодіння № 50, квартира № 2 по вул. Тихона Бондарева в м. Дніпро.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про народження серії ЯФ № 036245, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6. (а.с. 18)

05 червня 1965 року ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Майдан», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії VІІІ-УР № 160378. (а.с. 19)

Домоволодіння № 50 по вул. Тихона Бондарева в м. Дніпро складається з двох квартир, які знаходяться в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Спадщину після смерті ОСОБА_6 у вигляді частини домоволодіння № 50, квартира № 2 по вул. Тихона Бондарева в м. Дніпро прийняла фактично ОСОБА_1, оскільки на момент смерті спадкодавця постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно відповіді Комунального підприємства «ОСОБА_2 міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23.06.2016 № 8713 станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі за адресою: вул. Тихона Бондарева, 50 відсутні відомості про реєстрацію права власності. (а.с. 70)

З матеріалів спадкової справи № 500/2016 вбачається, що після смерті ОСОБА_6, померлої 03 жовтня 2002 року з заявою про прийняття спадщини звернулася її донька ОСОБА_1. (а.с. 63 на звороті)

08 липня 2016 року постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння № 50, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тихона Бондарева, належного померлій ОСОБА_6, у звязку із відсутністю реєстрації права власності на це домоволодіння. (а.с. 72)

Згідно розпорядження дніпропетровського міського голови № 882-р від 24.11.2015 вулицю ОСОБА_12 було перейменовано на вулицю Карпатську. (а.с. 41)

Інженером-проектувальником ОСОБА_13 згідно замовлення ОСОБА_1 та ОСОБА_3, 17 жовтня 2017 року було проведено обстеження домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Карпатська, буд. № 50 складено акт часток, згідно якого, в користуванні ОСОБА_1 знаходяться: квартира № 2 загальню площею 79,1 кв.м., житлової площі 47,8 кв.м., допоміжної площі 31,3 кв.м., яка складається з: в житловому будинку літ. Б-1 прим. 2-4 2-8, в житловій прибудові літ. Б-1 прим. 2-1, 2-2, 2-3, 2-9, прибудови літ. б1-1 прим. 2-10; погрібу літ. під Б1-1, ганок літ. б1, літньої кухні літ Д, вбиральні літ. Е, літнього душу літ. З, споруд 1, 2, 4, 5, 6, І, що складає 51/100 частин домоволодіння.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовуються чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України 1963 року.

Таким чином, враховуючи, що спадщина відкрилася після смерті спадкодавця в 2002 році, суд вважає необхідним до вказаних правовідносин застосувати положення норм Цивільного кодексу України 1963 року, що діяв на час відкриття та прийняття спадщини.

Стаття 525 ЦК України в редакції 1963 року встановлює, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини відповідно до статті 526 ЦК України в редакції 1963 року є останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями першої черги за законом є діти, батьки та жінка (чоловік) померлого.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК УРСР. Діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР в ред. 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За ЦК України 1963 року спадкуванням вважається перехід майна після смерті його власника (спадкодавця) до інших осіб, які мали право спадкувати за законом або заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. При цьому відповідно до статей 548, 549 ЦК та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 р. № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» фактичне прийняття протягом зазначеного строку частини спадкового майна свідчить про прийняття спадщини в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На основі повного і всебічного зясування обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 529, 548-549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 10, 57-61, 74, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, третя особа: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 03 жовтня 2002 року, на 51/100 частин домоволодіння № 50 по вул. Карпатська в м. Дніпро, що складається з: квартири № 2 загальню площею 79,1 кв.м., житлової площі 47,8 кв.м., допоміжної площі 31,3 кв.м., що складається з: коридору 10,3 кв.м., туалету 3,1 кв.м., кухні 7,5 кв.м., коридору 4,3 кв.м., житлової кімнати 9,1 кв.м., житлової кімнати 11,1 кв.м., житлової кімнати 18,0 кв.м., житлової кімнати 9,6 кв.м., ванної 1,3 кв.м., веранди 4,8 кв.м.; погрібу літ. під Б1-1, ганок літ. б1, літньої кухні літ. Д, вбиральні літ. Е, літнього душу літ. З, споруд 1, 2, 4, 5, 6, І.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г. Остапенко