Справа № 495/1361/17
З а о ч н е р і ш е н н я
30 березня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді Шевчук Ю.В.
при секретарі Мамончик К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком № 59, що розташований по вул.. Миколаївська в с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області, посилаючись на те, що відповідачі не проживають без поважних причин у житловому приміщенні житловому будинку № 59, що розташований по вул.. Миколаївська в с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області з 10 грудня 2007 року.
Представник позивач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, згідно заяви позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала та просила розглядати справу за її відсутністю.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про день слухання справи була повідомлена належним чином, судова повістка повернута до суду з відміткою за зазначеною адресою не проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Враховуючи, що відповідачі були належним чином завчасно сповіщені про час і місце розгляду справи, і не зявилися в судове засідання, суд вважає за необхідним відповідно до ч.9 ст.76 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідачів.
Таким чином, відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником житлового будинку № 59, що розташований по вул.. Миколаївська в с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.01.2000 року. Згідно даних будинкової книги у належному позивачам житловому будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3. З 10 грудня 2007 року відповідачі в належному позивачу житловому будинку не проживають. Будь-які речі відповідачів у вказаному житловому будинку відсутні. Факт не проживання відповідачів в належному позивачу житловому будинку підтверджується відповідним актами Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 20.02.2017 року.
Не зняття з реєстрації відповідачів порушує майнові права позивача, оскільки він змушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих осіб.
Відповідачі вибули з належного позивачу житлового будинку за власним бажанням, не користуються ним тривалий час, а тому мають бути визнані такими, що втратили право на користування даним житловим приміщенням.
Згідно зі ст.ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин провадиться в судовому порядку.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Виходячи з викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.
Керуючись ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст..ст. 16, 29, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 74, 88, 130, 209, 212, 213-215, 218, 224 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком № 59, що розташований по вул.. Миколаївська в с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя