РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря - Самотой М.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, визначення розміру часток співвласників та виділення частки в натурі зі спільної сумісної власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, (померла 13.05.2016 p.), а саме: на частку земельної ділянки з кадастровим №:07:003:0017, площею 0,1 га., яка розташована за адресою: м. Харків, провулок Старобільський 42, що належала померлій на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_2; визначити розмір часток співвласників земельної ділянки розташованої за адресою: м. Харків, провулок Старобільський 42, відповідно до досягнутої згоди та фактичного користування, в межах існуючої огорожі, виділивши частки в натурі з земельної ділянки розташованої за адресою: м. Харків, провулок Старобільський 42, а саме: ОСОБА_2, ІНН: НОМЕР_1, земельну ділянку площею 679 м2; ОСОБА_1, ІНН: НОМЕР_2, земельну ділянку площею 455 м2.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем померлої 13.05.2016 року ОСОБА_4. Спадщина складається з 33/100 часток в праві власності на житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Харків, провулок Старобільський, будинок № 42, що належали спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 18.06.1997 року, реєстр. №1-1154 та частки земельної, ділянки з кадастровим №:07:003:0017, площею 0,1 га., яка розташована за адресою м. Харків, провулок Старобільський 42, що належали спадкодавцеві відповідно до Рішення №146/16 виданого Харківською міською радою 24.02.2016 року, згідно якого земельна ділянка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності без визначення розміру часток кожного співвласника.

Після відкриття спадщини, 14.12.2016 року позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом (НВХ 227259), відповідно до якого успадкувала 33/100 частки в праві власності на житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Харків, провулок Старобільський будинок № 42.

Однак, приватним нотаріусом ОСОБА_3 була винесена Постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії щодо видачі Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, з підстав того, що вказана земельна ділянка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності без визначення розміру часток кожного співвласника.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні визнала позов в повному обсязі, підтвердила обставини, на які посилається позивач.

Приватний нотаріус ОСОБА_3 до судового засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних заяв, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи. Не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставини або добровільності їх визнання.

З матеріалів справи вбачається та визнано сторонами, що ОСОБА_1, є донькою ОСОБА_4, яка померла 13 травня 2016 року.( а.с. 43,44).

Після смерті матері, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса ХМНО ГТУЮ МЮ України ОСОБА_3, з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було відкрито спадкову справу №12/2016( а.с. 42).

Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 складається з: 33/100 часток в праві власності на житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Харків, провулок Старобільський, будинок № 42, що належали спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 18.06.1997 року, реєстр. №1-1154; частки земельної, ділянки з кадастровим №:07:003:0017, площею 0,1 га., яка розташована за адресою м. Харків, провулок Старобільський 42, що належали спадкодавцеві відповідно до Рішення №146/16 виданого Харківською міською радою 24.02.2016 року.( а.с. 47-49).

Після відкриття спадщини, 14.12.2016 року ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом (НВХ 227259), відповідно до якого успадкувала 33/100 частки з праві власності на житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Харків, провулок Старобільський, будинок № 42.(а.с. 68-69).

14.11.2017 приватним нотаріусом ОСОБА_3 була винесена Постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_5 Свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку земельної ділянки, ділянки з кадастровим №:07:003:0017, площею 0,1 га., яка розташована за адресою м. Харків, провулок Старобільський 42, що належали спадкодавцеві відповідно до Рішення №146/16 виданого Харківською міською радою 24.02.2016 року., з підстав того, що вказана земельна ділянка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності без визначення розміру часток кожного співвласника.

На теперішній час спору щодо розмірів та порядку користування частками земельної ділянки між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не має.

В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності».

Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Спільну земельну ділянку за взаємною згодою між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, було фактично розподілено згідно встановленого порядку в межах існуючої огорожі, яка зафіксована у Акті від 11.05.1961 року, судого виконавця Ленінського районного народного суду м. Харкова, технічному паспорті на садибний індивідуальний) житловий будинок, виданий ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації» 21.05.2015 року, справа №417, виконавчою зйомкою домоволодіння виконаною ФОП ОСОБА_7, яка зареєстрована в службі містобудівельного кадастру №362/15 від 10.06.2015 року. Фактично: ОСОБА_4 використовувалась частина земельної ділянки площею 455 м ; ОСОБА_2 використовувалась частина земельної ділянки площею 679 м2.

Таким чином позовни вимоги птдлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 82, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 86, 87,89 ЗК України, ст.ст.368,1226 Цивільного кодексу України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, визначення розміру часток співвласників та виділення частки в натурі зі спільної сумісної власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 07.12.1961 р. н., ІНН НОМЕР_2,

право власності в порядку спадкування за законом на майно, що залишилось

після смерті ОСОБА_4, (померла 13.05.2016 p.), а саме: на

частку земельної ділянки з кадастровим №:07:003:0017, площею 0,1

га., яка розташована за адресою: м. Харків, провулок Старобільський 42, що

належала померлій на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_2

Михайлівною;

Визначити розмір часток співвласників земельної ділянки розташованої за

адресою: м. Харків, провулок Старобільський 42, відповідно до досягнутої згоди

та фактичного користування, в межах існуючої огорожі, виділивши частки в

натурі з земельної ділянки розташованої за адресою: м. Харків, провулок

Старобільський 42, а саме: ОСОБА_2, ІНН: НОМЕР_1, земельну ділянку площею 679 м2; ОСОБА_1, ІНН: НОМЕР_2, земельну ділянку площею 455 м2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Г. Пашнєв