Справа № 2-540/08
Провадження № 4-с/405/38/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

за участю представника заявника ОСОБА_1

та представника заінтересованої

особи ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 04 жовтня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №52457230 по стягненню з ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» кредитної заборгованості в сумі 552 430, 91 грн., 51 грн. судового збору та 30 грн. ІТЗ за виконавчим листом №2-540/08 від 31 серпня 2010 року, виданого Ленінським районним судом м.Кіровограда.

На обгрунтування скарги заявник зазначив, що 06.08.2017 року він ознайомився з матеріалами зведеного виконавчого провадження №, яке є на виконанні у державного виконавця Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_5, в якому є виконавче провадження №52457230, відкрите на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 року, винесеної старшим державним виконавцем того ж відділу ОСОБА_4 на підставі виконавчого листа №2-540/2008, виданого Ленінським районним судом міста Кіровограда 31 серпня 2010 року, який набрав чинності 21.07.2008 року. вказав, що по цьому ж виконавчому провадженню за виконавчим листом №2-540/2008 у травні, 2015 року він звертався до Ленінського районного суду м.Кіровограда із скаргою про визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 жовтня 2013 року на підставі того ж виконавчого лиса, винесену ОСОБА_4 та ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10 червня 2015 року у задоволенні скарги було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2015 року апеляційну скаргу було задоволено, визнано неправомірною постанову державного виконавця Зіновєвої О.В. про відкриття виконавчого провадження від 15 жовтня 2013 року, та після вказаної дати він (заявник) був впевнений про відсутність виконавчого провадження по виконавчому листу №2-540/2008. Зазначив, що у березні, 2017 року за усною інформацією, отриманою при перебуванні у Подільському ВДВС йому стало відомо про арешт його нерухомого майна, начебто за цим виконавчим листом, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження йому стало відомо про винесення 04 жовтня 2016 року державним виконавцем Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_4 постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-540/2008. Заявник вважає зазначену постанову незаконною з тих підстав, що у виконавчому листі міститься відмітка державного виконавця «13.12.2015 року п.4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», та на час здійснення такого запису п.4 ст.47 Закону мало норму наступного змісту «виконавчий документ, на підставі якого відкрите виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа», при цьому, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, ним (заявником) не встановлено постанови про повернення виконавчого листа стягувачу. Тим самим, після набрання законної сили ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 13.08.2015 року фактично виконавчого провадження по виконавчому листу №2-540/2008 не існує і проводити виконавчі дії не було підстав. Окрім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що заява про примусове виконання подана 30.09.2016 року, при цьому, в матеріалах виконавчого провадження є заява ПАТ КБ «Надра» від 23.09.2016 року, зареєстрована 30.09.2016 року. В свою чергу, ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 13.08.2015 року встановлено обставини, що вперше стягувач звернувся до виконавчої служби з приводу виконання виконавчого листа №2-540/2008 29 вересня 2010 року, а 15 жовтня 2010 року винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, та суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що строк предявлення виконавчого документа до виконання після переривання строку закінчився 29 вересня 2013 року, а повторно був предявлений до виконання лише 10 жовтня 2013 року, тобто з пропуском строку.

З огляду на зазначене, заявник вважає, що предявлення виконавчого документа у 2013 році визнано рішенням апеляційного суду таким, що не відбулося, і строк повторного предявлення розпочинається того ж 29 вересня 2010 року, переривання строку не було.

Заява про відкриття виконавчого провадження подана стягувачем лише 30 вересня 2016 року, тобто через 6 років, в той час як діючі на 30 вересня 2016 року норми Закону України «Про виконавче провадження» встановлювали строк предявлення виконавчого документа до виконання 1 рік, тим самим, виконавчий документ №2-540/2008 був предявлений до виконання з пропуском строку, що свідчить про незаконність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2016 року.

Представник заявника ОСОБА_3 ОСОБА_1 (діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 18 березня 2015 року) в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, викладених в скарзі, просив скаргу заявника ОСОБА_3, - задовольнити.

Старший державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду скарги, направила до суду письмові заперечення на скаргу, зареєстровані в суді 14 грудня 2017 року за вх.№30589, в яких заперечила щодо доводів заявника, викладених в скарзі, просила відмовити заявнику ОСОБА_3 в задоволенні скарги, зазначивши на обгрунтування заперечень, що 30 вересня 2016 року до Відділу надійшла заява про відкриття виконавчого провадження ПАТ КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_6 з виконавчим документом №2-540/2008 від 31.08.2010 року, виданого Ленінським районним судом м.Кіровограда. 04 жовтня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Також зазначено, що вперше виконавчий лист було предявлено до виконання 29.09.2010 року, та на час предявлення виконавчого листа діяла норма ст.21 Закону, за якою строк предявлення виконавчих листів та інших судових документів становить 3 роки, відповідно 15 жовтня 2010 року була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.6 ст.26 Закону, про що зроблено відмітку у виконавчому листі. Повторно виконавчий лист надійшов до Відділу 10 жовтня 2013 року та відповідно до вимог ст.22 Закону, який діяв у 2010 році, строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, предявленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк предявлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу. З огляду на зазначене, виконавчий лист №2-540/2008 до Відділу ДВС було предявлено вчасно, оскільки, постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження при першому надходженні виконавчого документа винесено 15 жовтня 2010 року, а повторно виконавчий документ на виконання надійшов 10 жовтня 2013 року, тим самим три роки не минуло і строк предявлення не закінчився.

Крім того, державний виконавець Зіновєва О.В. просила провести судове засідання без її участі в судовому засіданні за наявними матеріалами у справі.

Представник заінтересованої особи - стягувача ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_2 скаргу заявника ОСОБА_3 не визнав, просив відмовити заявнику в її задоволенні, зазначивши на обгрунтування заперечень, що 11 липня 2008 року Ленінським районним судом м.Кіровограда було винесено заочне рішення, яке набрало законної сили 21 червня 2008 року, по справі №2-540/2008 за позовом ПАТ КБ «Надра» про стягнення в солідарному порядку з ТОВ «Надра і Ко» та ОСОБА_3 на користь Банку кредитної заборгованості в розмірі 552 430, 91 грн., 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на ІТЗ, та на виконання зазначено рішення 31 серпня 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда було видано виконавчі листи, строк предявлення яких до виконання становив 3 роки, та 29 вересня 2010 року Банком була направлена заява до Відділу про відкриття виконавчого провадження. Постановою від 15 жовтня 2010 року у відкритті виконавчого провадження було відмовлено на підставі ст.12, п.7 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». 08 жовтня 2013 року Банком було повторно до Подільського ВДВС направлено на примусове виконання виконавчий лист, який отримано 10 жовтня 2013 року, та 15 жовтня 2013 року Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню зазначеного вище виконавчого листа. 23.12.2015 року Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ винесена постанова про повернення виконавчого листа №2-540/2008 від 31.08.2010 року на підставі п.4 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження». 23 вересня 2016 року Банком було повторно направлена до Подільського ВДВС заява про відкриття виконавчого провадження, яка зареєстрована Відділом 30 вересня 2016 року , та 04 жовтня 2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, тим самим, вважає безпідставними посилання скаржника на те, що були пропущені строки для предявлення виконавчого документа до виконання. Окремо зазначив, що ПАТ КБ «Надра» як стягувачу за виконавчим провадженням нічого не відомо про ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 13.08.2015 року, так як представник банку не був присутнім в судовому засіданні з підстав не отримання судової повістки.

Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_1, представника стягувача ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_2, враховуючи письмові заперечення на скаргу ст.державного виконавця Зіновєвої О.В., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов'язковість судових рішень. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Зазначені положення щодо обовязковості судових рішень, які набрали законної сили визначено і в ст.14 ЦПК України.

Таким чином, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, чинного на час вчинення державним виконавцем дій, передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 14 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Дії та рішення державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження повинні проводитися у відповідності до вимог чинного законодавства.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано Розділом VІІ ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Правомірність своїх дій та рішень під час виконання судового рішення та відсутність порушення прав сторін виконавчого провадження доводить державний виконавець.

Судом встановлено, що предметом оскарження в скарзі ОСОБА_3 є постанова старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_4, винесена 04 жовтня 2016 року, про відкриття виконавчого провадження, якою було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-540/2008, виданого 31 серпня 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про солідарне стягнення з ТОВ «Надра і Ко», ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» кредитну заборгованість в сумі 552 430, 91 грн. та понесені по справі судові витрати судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи 30 грн.

Підставами скарги заявник зазначив на неправомірність винесеної державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, вважаючи, що виконавчий документ №2-540/2008 предявлений до виконання з пропуском строку, який слід рахувати з 29 вересня 2010 року, коли стягувач вперше предявив виконавчий лист до виконання, у звязку з чим у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В свою чергу, з досліджених під час судового розгляду матеріалів виконавчого провадження, судом встановлено, що на виконання заочного рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11 липня 2008 року, яке набрало законної сили 21 липня 2008 року, стягувач ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», 29 вересня 2010 року звернувся з заявою до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про примусове виконання виконавчого листа, виданого 31.08.2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про солідарне стягнення з ТОВ «Надра і Ко», ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» кредитну заборгованість в сумі 552 430, 91 грн. та понесені по справі судові витрати судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи 30 грн.

Постановою старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_4 було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-540 від 31.08.2010 року, виданого Ленінським районним судом м.Кіровограда на підставі п.7 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» , а саме порушені вимоги ст.12 Закону, а саме: повноваження представника мають бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог Закону.

08 жовтня 2013 року стягувач ПАТ КБ «Надра» звернувся до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа №2-540/2008, яка зареєстрована у Відділі 10 жовтня 2013 року, та 15 жовтня 2013 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_7 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

23 грудня 2015 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» за якою стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, частиною 2 зазначеної постанови державний виконавець розяснив стягувачеві право на повторне предявлення виконавчого документу до виконання в строк до 23 грудня 2016 року.

23 вересня 2016 року стягувач ПАТ КБ «Банк» звернувся з заявою до Подільського ВДВС м.Кіровограда ГТУЮ в Кіровоградській області з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-540/2008, яка зареєстрована Відділом 30 вересня 2016 року.

04 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №52457230) з виконання виконавчого листа №2-540/2008, виданого 31 серпня 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про солідарне стягнення з ТОВ «Надра і Ко», ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» кредитну заборгованість в сумі 552 430, 91 грн. та понесені по справі судові витрати судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи 30 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21 квітня 1999 року N 606-XIV , яка діяла у 2010 році, на час видачі виконавчого листа 31 серпня 2010 року та подальшого предявлення виконавчого листа до виконання, виконавчі документи можуть бутипредявлені до виконання у такі строки: виконавчі листи та інші судові документи протягом трьох років.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються: для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (п.1 ст.2 ст.21 Закону).

Відповідно до п.а ч.1, ч.ч.2, 3 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, яка діяла у 2010 році, строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються: предявленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Аналізуючи зазначені вище положення Закону, судом відзначається, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання у звязку з його пред'явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження), тобто починається сааме новий строк пред'явлення до виконання. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і виконавчий документ відповідає вимогам, передбаченим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження.

При цьому, судом не приймаються до уваги за їх безпідставністю та з підстав, зазначених вище доводи заявника, підтримані під час судового розгляду скарги його представником про те, що ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2015 року визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження від 15 жовтня 2013 року, відповідно до яких (доводів)предявлення Банком виконавчого документа у 2013 році визнано рішенням апеляційного суду таким, що не відбулося, і строк повторного предявлення розпочинається з того ж 29 вересня 2010 року, та його переривання не було.

Крім того, під час судового розгляду скарги судом не встановлено, що зазначена ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2015 року була направлена до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, та, окрім того, зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції визнано неправомірною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 15 жовтня 2013 року, винесену державним виконавцем Зіновєвою О.В., яка, в свою чергу, зазначену постанову не виносила, та, при цьому, встановлено, на 26 грудня 2017 року судом апеляційної інстанції призначено до розгляду в апеляційному суді Кіровоградської області цивільну справу за заявою ОСОБА_3 для вирішення питання про виправлення описки в ухвалі апеляційного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2015 року.

Правомірність своїх дій, рішень під час виконання судового рішення та відсутність порушення прав сторін виконавчого провадження доводить державний виконавець.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи ( ч.2 ст.387 ЦПК України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3 ст.387 ЦПК України).

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про те, що старший державний виконавець Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_4 при винесенні 04 жовтня 2016 року постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-540/2008, виданого 31.08.2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про солідарне стягнення з ТОВ «Надра і Ко», ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» кредитну заборгованість в сумі 552 430, 91 грн. та понесені по справі судові витрати судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи 30 грн. діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999 року, чинного на час винесення державним виконавцем оспорюваної постанови, підстав, передбачених ст.26 Закону для відмови у відкритті виконавчого провадження судом не встановлено, виконавчий лист предявлено до виконання у строки, на підставі чого суд вважає, що права та свободи т законні інтереси заявника ОСОБА_3 як сторони виконавчого провадження державним виконавцем порушено не було, що відповідно до ч.3 ст.387 ЦПК України є підставою для відмови заявнику ОСОБА_3 у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2016 року (ВП №52457230), винесену старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4, з виконання виконавчого листа №2-540/2008, виданого 31 серпня 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення солідарно з ТОВ «Надра і Ко», ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» кредитну заборгованість в сумі 552 430 грн. 91 коп. та понесені по справі судові витрати судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 30 грн., залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8