АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Астахова О.О.
№22-ц/796/8783/2017 Доповідач Кравець В.А.
Справа №755/3266/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Махлай Л.Д., Мазурик О.Ф.,

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 безоплатного усунути недоліки у виконаній роботі за договором №901 від 20.11.2016 р. у розумний строк та стягнути з відповідача у якості відшкодування моральної шкоди 2 000,00 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 20.11.2016 року між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір № 901, відповідно до умов якого позивач доручив, а відповідач прийняв на себе доставку віконних систем (конструкцій) на об'єкт замовника за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 8 400,00 грн.

На виконання умов Договору позивач сплатив ФОП ОСОБА_3 8 400,00 грн., з яких 1000,00 грн. готівковими коштами 20.11.2016 року та 7400,00 грн. безготівковими коштами 21.11.2016 року на кредитну картку ПриватБанку, яка вказана у Договорі.

Особи, які на думку позивача, працюють у ФОП ОСОБА_3, привезли та встановили вказану металопластикову конструкцію, та попросили добу не використовувати її, щоб монтажна піна затверділа.

Разом з тим, наступної доби були виявлені щілини у металопластиковій конструкції. Тобто, роботи по монтажу були виконані неякісно, у зв'язку із чим позивач звернувся до відповідача про усунення недоліків виконаних робіт з монтажу металопластикових конструкцій. Проте відповідач не усунув даний недолік, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує, що між сторонами по справі існувала усна домовленість про встановлення металопластикових вікон. І що саме відповідач та його працівники здійснили неякісне встановлення позивачу металопластикових вікон. Проте відповідач будь-яких доказів на спростування (заперечення) цього не подав.

Крім того, суд повинен був роз'яснити, що пояснення не є доказами у справі, але якщо вони стосуються обставин, які мають значення для справи, то їх може бути допитано як свідків про ці обставини і у такому разі вони вже будуть доказами (стаття 62 ЦПК України).

В тексті позовної заяви позивач зазначав, що просить допитати його як свідка, але під час судового розгляду суд не звернув на це уваги.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із його недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи з дитинства з вадами зору.

20.11.2016 року між суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір №901, відповідно до п. 1.1. якого замовник ОСОБА_1 доручає, а виконавець ФОП ОСОБА_3 приймає на себе доставку готової продукції - віконних систем. Доставка готової продукції здійснюється згідно Додатку, який являється невід'ємною частиною даного договору. Роботи виконуються на об'єкті замовника за адресою: АДРЕСА_1.

Замовник оплачує виконавцю вартість віконних конструкцій у сумі 8 400,00 грн. (а.с. 2).

Під час укладання зазначеного договору був присутнім представник позивача ОСОБА_2

Перед укладанням сторонами договору № 901 від 20.11.2016 року ОСОБА_2 було зачитано у голос зміст договору, після чого він був підписаний сторонами.

Відповідно до п. 2.1 укладеного між сторонами договору виконавець зобов'язується:

- доставити продукцію обумовлену в пункті 1.1. в терміни, згідно пунктів 3.4.-3.6. даного Договору;

- при оплаті послуг пункту 3.1., виконавець за свій рахунок здійснює погрузку, розгрузку, складування металопластикових конструкцій та всіх, необхідних для проведення робіт матеріалів;

- при виникненні необхідності збільшення вартості матеріалів, вказаних в додатку, Виконавець зобов'язується негайно повідомити про це Замовника. Якщо Виконавець протягом 8 робочих днів не повідомив Замовника про збільшення вартості матеріалів, вказаних в додатку він зобов'язується виконати роботи по цінам, вказаним в справжньому договорі;

- доставити металопластикові конструкції на об'єкт в робочий час, узгоджений Замовником;

- по завершенню виконання робіт, пред'явити Замовнику Акт здачі-приймання металопластикових конструкцій.

Позивач сплатив ФОП ОСОБА_3 8 400,00 грн. за вказаним договором, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №901 від 20.11.2016 року на суму 1000,00 грн. та квитанцією ПриватБанк про поповнення картки за номером від 21.11.2016 року на суму 7400,00 грн. (a.c. 3-4).

Сторони по справі виконали взяті на себе зобов'язання за договором в повному обсязі. Позивач відповідно до умов договору здійснив оплату вартості віконних конструкцій, а відповідач за свій рахунок здійснив погрузку, розгрузку, складування металопластикових конструкцій та всіх необхідних для проведення робіт матеріалів у строки, обумовлені сторонами у договорі. Вказана обставина була підтверджена як позивачем, так і його представником.

Зі слів позивача, під час укладання договору між сторонами була усна домовленість щодо монтажу віконних конструкцій. Підписуючи договір № 901 від 20.11.2016 року, вони вважали, що укладають його з урахуванням як доставки продукції, так і її встановлення.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Проте, умовами договору не передбачено обов'язку відповідача встановити віконні конструкції, предметом договору є доставка готової продукції (п. п.1.1, 2.1.2).

Сума, визначена договором у розмірі 8 400,00 грн., передбачає лише виготовлення та доставку віконних конструкцій, а не їх монтаж.

Тобто, за своєю суттю, укладений між сторонами договір є змішаним договором купівлі - продажу віконних конструкцій та поставки.

Вказаним договором не передбачено умов, що характерні для договору побутового підряду, тобто виконання робіт з установки (монтажу) металопластикових вікон.

Крім того, недоліки, на які вказує позивач, не стосуються якості виготовленого металопластикового профілю, а стосуються правильності їх установки, а саме: неправильне задування монтажною піною.

Позивач був ознайомлений з умовами доставки готової продукції та погодився із ними, підписавши договір без зауважень, вчасно отримав вказану в договорі продукцію.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді