Справа № 310/5453/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Бердянської міської ради, посилаючись на те, що 08.08.2001 року померла його бабуся ОСОБА_2. Після її смерті мати позивача ОСОБА_3, подала заяву про прийняття спадщини та була заведена спадкова справа. ОСОБА_3 спадщину у вигляді будинку за № 98 по вул. Піонерська (Волонтерів) прийняла, але не оформила своїх спадкових прав (не отримала свідоцтво про право власності).

26 жовтня 2013 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті спадкоємцем став її син ОСОБА_1 Для реалізації спадкових прав у 2014 році він подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, тобто 1/4 частини квартири № 65, яка знаходиться в місті Бердянську Запорізької області по бульвару Гайдара, будинок № 10 А та житлового будинку № 98, який знаходиться в місті Бердянську Запорізької області по вулиці Піонерській.

Але постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку квартири № 65 (шістдесят п'ять), що знаходиться в місті Бердянську Запорізької області по бульвару Гайдара, будинок № 10 а (десять «а»), оскільки спадкоємець не надав оригіналу правовстановлюючого документу. Також нотаріус відмовив у видачі свідоцтва і на житловий будинок, оскільки спадкоємець надав нотаріусу договір на право будівництва будинка та безстрокове користування земельною ділянкою, посвідчений Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26 жовтня 1953 року на ім'я гр. ОСОБА_4. Відповідно до матеріалів спадкової справи 12/2002 року спадкодавиця - гр. ОСОБА_2 (згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 176315, виданому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 09 серпня 2001 року), спадкоємицею якої була гр.ОСОБА_3, дочка, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав (с/с 176/2014).

Також, у наданому спадкоємцем правовстановлюючому документі на житловий будинок - договорі на право будівництва будинка та безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26 жовтня 1953 року на ім'я гр.ОСОБА_4, відсутній її підпис, як другої сторони.

Таким чином, ім'я спадкодавиці не співпадає з ім'ям, вказаним у вище значеному договорі на право будівництва будинка та безстрокове користування земельною ділянкою та відсутній її підпис, як другої сторони, тому не підтверджується належність померлій вище зазначеного правовстановлюючого документа.

Представник позивача за договором про надання правової допомоги адвокат ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не направляв.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.08.2001 року померла бабуся позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖС № 176315.

Після її смерті мати позивача ОСОБА_3, подала заяву про прийняття спадщини та була заведена спадкова справа. ОСОБА_3 спадщину у вигляді будинку за № 98 по вул. Піонерська (Волонтерів) прийняла, але не оформила своїх спадкових прав (не отримала свідоцтво про право на спадщину), що підтверджується матеріалами спадкової справи.

26 жовтня 2013 року мати позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 яка була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, померла.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач, як син померлої є спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

ОСОБА_3 заповітів не складала і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/4 частини квартири № 65, яка знаходиться в місті Бердянську Запорізької області по бульвару Гайдара, будинок № 10А та житлового будинку № 98, який знаходиться в місті Бердянську Запорізької області по вулиці Піонерській.

ОСОБА_1 у 2014 році подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини на вищевказане майно.

Згідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.11.2015 року, позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартирі, оскільки згідно довідки № 560, наданої комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради Запорізької області 17 листопада 2015 року вбачається, що право власності на квартиру № 65 (шістдесят п'ять), що знаходиться в місті Бердянську Запорізької області по бульвару Гайдара, будинок № 10А (десять «А»), зареєстровано за гр.гр. ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло від 13 січня 2000 року по 1/4 частці за кожним, оригінал якого спадкоємець не надав.

Також, цією ж постановою, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва і на житловий будинок, оскільки спадкоємець надав нотаріусу договір на право будівництва будинка та безстрокове користування земельною ділянкою, посвідчений Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26 жовтня 1953 року на ім'я гр.ОСОБА_4. Відповідно до матеріалів спадкової справи 12/2002 року спадкодавиця - гр. ОСОБА_2 (згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 176315, виданому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 09 серпня 2001 року), спадкоємицею якої була гр.ОСОБА_3, дочка, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав (с/с 176/2014). Також, у наданому спадкоємцем правовстановлюючому документі на житловий будинок - договорі на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26 жовтня 1953 року на ім'я гр.ОСОБА_4, відсутній її підпис, як другої сторони. Таким чином, ім'я спадкодавиці не співпадає з ім'ям, вказаним у вище значеному договорі на право будівництва будинка та безстрокове користування земельною ділянкою та відсутній її підпис, як другої сторони, тому не підтверджується належність померлій вище зазначеного правовстановлюючого документа.

Так, договір на право будівництва будинка та безстрокове користування земельною ділянкою, посвідчений Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26 жовтня 1953 року виданий на ім'я гр.ОСОБА_4. Відповідно до матеріалів спадкової справи 12/2002 року спадкодавиця - гр. ОСОБА_2. Крім цього, відсутній її підпис, тому оскільки ім'я спадкодавиці не співпадає з ім'ям, вказаним у вище значеному договорі на право будівництва будинка та безстрокове користування земельною ділянкою та відсутній її підпис, як другої сторони, не підтверджується належність померлій вище зазначеного правовстановлюючого документа.

Відповідно до п. 1 Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і повязує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК (ст. 548 ЦК УРСР 1963 р.) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК (ст.ст. 560, 561 ЦК УРСР 1963 р.) встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 3.1 Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт належності ОСОБА_2 правовстановлювального документу підтверджується дослідженими судом доказами: домовою книгою, технічним паспортом, актом встановлення меж земельної ділянки, генеральним планом, реєстраційними посвідченнями нотаріуса, спадковою справою, листом Запорізького державного нотаріального архіву до якого долучена копія договору на право будівництва будинка № 68 (нова нумерація 98) по вулиці Піонерська, в м. Бердянську та безстрокове користування земельною ділянкою та іншими доказами, відповідно до яких вбачається, що при виготовленні цього правовстановлювального документу відбулася помилка у зазначені імені спадкодавця і що договір на право будівництва будинка та безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26 жовтня 1953 року дійсно належить ОСОБА_2.

Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують належність нерухомого майна спадкодавцю та через помилку у зазначені імені спадкодавця у договорі на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою. Також судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за законом, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. З наданих доказів суд встановив, що спірна 1/4 частина квартири та житловий будинок є спадковою масою, а спадкодавець набув на неї право власності згідно чинного на той час законодавства, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України, ст. ст. 392, 1218, 1233, 1269, 1270, 1297 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлої 08.09.2001 року у м. Бердянську Запорізької області правовстановлювального документу на житловий будинок № 68 (нова нумерація 98) по вулиці Піонерська, в м. Бердянську, а саме: договору на право будівництва будинка та безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26 жовтня 1953 року на імя ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок № 98 по вулиці Піонерська (Волонтерів), у м. Бердянську Запорізької області, який складається з житлового будинку літ. «Аа», альтанки літ. «Б», вбиральні літ. «Г», водопроводу літ. «Д», паркани № 2,3, ворота №1, що розташований на земельній ділянці площею 510 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 26 жовтня 2013 року у м. Бердянську.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/4 частку квартири № 65, що знаходиться в місті Бердянську Запорізької області по бульвару Гайдара (Шевченка), будинок № 10А, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 26 жовтня 2013 року у м. Бердянську.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя А.І. Крамаренко