ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ПРО ЗАЛИШЕННЯ БЕЗ РУХУ)

"04" грудня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Даниленко В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття її з реєстраційного обліку та виселення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття її з реєстраційного обліку та виселення.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, так як не відповідає вимогам статті 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ч. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Як встановлено суддею, позивач ставить вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобов'язання Дарницького відділу Державної міграційної служби у м. Києві зняти її з реєстраційного обліку та виселення, однак відповідно до заявлених вимог, позивачем не повно визначено коло осіб (відповідачів), які мають брати участь у справі, рішення у справі щодо яких може вплинути на їх права та обов'язки.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як встановлено суддею, позивачем до позовної заяви додано копію квитанції про сплату судового збору на загальну суму 640 грн., що не відповідає встановленому чинним законодавством розміру сплати судового збору за заявленими позивачем вимогами виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оплата судового збору за подання до суду позовної заяви здійснюється у розмірах визначених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII, який набрав чинності з 1 вересня 2015 року та яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 якого за подання до суду позовної заяви позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.).

А частиною 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з немайновими вимогами, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття її з реєстраційного обліку та виселення, тобто позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

Відтак, враховуючи вищевикладене, додана до позовної заяви квитанція про сплату судового збору на суму 640 грн. не може бути належним доказом сплати нею судового збору, оскільки не відповідає встановленому чинним законодавством розміру сплати судового збору відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 та ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за кожну вимогу немайнового характеру. Крім того, до позовної заяви не додано оригіналу документу, що підтверджує сплату позивачем судового збору у розмірі 640 грн., а лише його копію.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху та надання позивачеві строку для усунення недоліків шляхом направлення до Дарницького районного суду уточненої позовної заяви з визначеним відповідно до неї колом осіб, які повинні брати участь у справі з урахуванням їх місця проживання (перебування) або місцезнаходження, поштового індексу, номерів засобів зв'язку, якщо такі відомі, відповідно до вимог стст. 119, 120 ЦПК України, та оригіналу документу, що підтверджує сплату нею судового збору в повній мірі у відповідності до вимог ч. 2 ст. 4 та ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за кожну вимогу немайнового характеру та оригіналу документу, що підтверджує сплату нею судового збору у розмірі 640 грн.

Частиною 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись стст. 119, 120, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття її з реєстраційного обліку та виселення - залишити без руху.

Встановити позивачу строк п'ять днів з дня отримання нею даної ухвали для усунення вказаних недоліків, роз'яснивши, що у випадку їх не виправлення у зазначений термін заява буде повернута та вважатиметься неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ДАНИЛЕНКО В.В.