Справа № 336/371/17
Пр. № 4-с/336/19/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, заінтересована особа публічне акціонерне товариство «Запоріжгаз»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області щодо зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця від 30.04.2014 року під час здійснення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» заборгованості з послуг газопостачання.

В заяві зазначив, що вказаний захід забезпечення виконавчого провадження застосований під час виконання наказу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2012 року, який скасовано ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.93.2017 року, яка набрала законної сили. Крім того, вказаний наказ повернутий стягувачу на підставі постанови державного виконавця від 13.08.2014 року і з того часу на виконання до підрозділу державної виконавчої служби не надходив. Не дивлячись на те, що законодавством про виконавче провадження, яке діяло на момент закінчення виконавчого провадження, передбачено необхідність скасування арешту, що накладався в забезпечення виконавчих дій з винесенням відповідної постанови, державним виконавцем цього не було зроблено. Так як наявність арешту на належне йому майно у відсутність виконавчого провадження порушує його право, просить про зобовязання уповноважених посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця від 30.04.2014 року.

В судове засідання 13 жовтня 2017 року особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та міс це вирішення заяви, не зявилися.

Заявник надав заяву, яка містить прохання про задоволення заяви та розгляд справи у його відсутність.

З письмових заперечень державного виконавця випливає, що 13 серпня 2014 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Оскільки відомостей про повне фактичне виконання рішення суду боржником до відділу державної виконавчої служби не надходило, підстав для задоволення вимог боржника у виконавчому провадженні немає.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши письмові пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд знаходить скаргу, такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що наказом судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2012 року з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» стягнуто заборгованість за спожитий природній газ у сумі 2836 грн. 91 коп., який надійшов на виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції і за яким на підставі постанови державного виконавця від 20.02.2013 року відкрито виконавче провадження. 11 листопада 2013 року державним виконавцем підрозділу державної виконавчої служби винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Внаслідок повторного надходження вказаного виконавчого документа до відділу виконавчої служби в межах відкритого 15 квітня 2014 року виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника від 30.04.2014 року. Виконавчий документ на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» 13 серпня 2014 року повторно повернено стягувачу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент вчинення оскаржуваних дій державного виконавця, примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, а згідно із ст. 1 Закону виконавче провадження це сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання рішень судів.

Суд вважає, що дії державного виконавця, в провадженні якого перебував виконавчий документ, яким є судовий наказ, діяв правомірно, прийнявши оскаржуваний захід забезпечення виконавчого провадження.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу, як зазначила представник відділу державної виконавчої служби, стала неможливість встановити особу боржника у результаті вжитих державним виконавцем заходів (н п. 5 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону, як випливає з частини 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Підстави для закінчення виконавчого провадження перелічені в статті 49 Закону, і вона не містить такої підстави, як повернення виконавчого документа стягувачу.

З наведеного випливає, що лише закінчення виконавчого провадження має наслідком скасування заходів його забезпечення.

Між тим виконавчий документ, а саме: наказ судді про стягнення з заявника заборгованості на користь публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз», був повернутий стягувану, а це означає право стягувач повторно предявити документ до примусового виконання і відсутність підстав для винесення постанови про закриття виконавчого провадження і скасування арешту належного боржнику майна.

У звязку з викладеним суд не вбачає в діях державного виконавця, уповноваженого на неухильне дотримання законності під час здійснення виконавчого провадження, ознак протиправності.

Разом з тим, відсутність виконавчого провадження у звязку із скасуванням судом судового наказу позбавляє сенсу вжитий державним виконавцем захід виконавчого провадження і посягає на право власника реалізовувати свої право повною мірою.

У звязку з викладеним суд вважає за можливе захистити право заявника та ухвалити про скасування арешту на належне йому майно.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 383-387, 293, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області задовольнити.

Звільнити з-під арешту майно ОСОБА_1 та скасувати заборону його відчуження, накладених постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 30.04.2014 року під час здійснення виконавчого провадження № 43005266, де ідентифікаційний номер боржника зазначений як НОМЕР_1.

Звільнити з-під арешту грошові кошти на рахунках боржника ОСОБА_1 та скасувати заборону його відчуження, накладених постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 30.04.2014 року під час здійснення виконавчого провадження № 43005266, де ідентифікаційний номер боржника зазначений як НОМЕР_1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів після її винесення, а особами, у чию відсутність винесено ухвалу, - в той же строк з моменту отримання ними копії ухвали.

Суддя О.В. Щаслива