АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6694/17 Номер провадження 22-ц/786/2543/17Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Пікуля В.П., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2017 року

за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпроект Девелопмент» про захист прав споживача, стягнення коштів за договорами купівлі-продажу та пені

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та посилаючись на норми Закону України «Про захист прав споживачів» просив стягнути з ТОВ «Будпроект Девелопмент» на його користь грошові кошти у сумі 855 527 грн. та пеню в розмірі 1 000 966 грн. 50 коп., а всього 1 856 493 грн. 50 коп., у звязку з невиконанням відповідачем умов договорів купівлі-продажу майнових прав № Р-L2/S1-40R/100616МП, № Р-L2/S1-42R/100616МП та № Р-L2/S1-45R/100616МП від 13.06.2016 р. щодо строків передання позивачу проданого товару - квартир № 40, № 42, № 45 в мікрорайоні Левада-2 м. Полтава.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2017 року дану позовну заяву залишено без руху, а ухвалою від 11 вересня 2017 року визнано неподаною та повернуто позивачеві з підстав, передбачених ч. 2 ст. 121 ЦПК України, у звязку з несплатою позивачем судового збору.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2017 року скасувати та передати справу до місцевого суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Визнаючи позовну заяву ОСОБА_2 неподаною та повертаючи її заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як споживач, не звільняється від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, оскільки новою редакцією Закону України «Про судовий збір», що діє з 01.09.2015 року та має пріоритетну силу, споживачі не включені до переліку осіб, яким надано пільги зі сплати судового збору.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно частини 3 статті 22 Конституції при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Законом України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист справ споживачів» встановлено права споживачів та визначено механізм захисту їх прав, зокрема, права на судовий захист.

Однією із складових права споживачів на судовий захист є наявність пільг щодо сплати судового збору. Так, частиною третьою статті 22 Закону № 1023-ХІІ із змінами, внесеними згідно із Законом № 3674-VI від 08 липня 2011 року, встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Разом з тим, статтею 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» в редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав, не передбачено.

Вирішуючи колізію між чинними нормативно-правовими актами одного й того ж рівня, суд першої інстанції не взяв до уваги, що Закон № 3674-VI загалом регулює питання встановлення розміру судового збору, порядку його сплати, повернення і звільнення від сплати, тобто є загальним нормативно-правовим актом, тоді як у сфері захисту прав споживачів діють норми спеціального Закону № 1023-ХІІ, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів та надає пільги щодо сплати споживачами судового збору за подання позову на захист своїх порушених прав.

При вирішенні питання щодо розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчий актів України щодо сплати судового збору» не скасовано положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору є помилковими.

Крім того, судом першої інстанції не було враховано розяснення пункту 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де зазначено, що оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

Невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення питання щодо прийнятності позову, у звязку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням матеріалів позовної заяви до місцевого суду для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2017 року скасувати.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпроект Девелопмент» про захист прав споживача, стягнення коштів за договорами купівлі-продажу та пені направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ ОСОБА_3

ОСОБА_4

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1