Справа № 128/2043/17
РІШЕННЯ

Іменем України

27 вересня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності за законом на спадкове майно,-

Встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності за законом на спадкове майно, посилаючись на те, що 16 січня 2017 року померла мати позивачів ОСОБА_5 в смт. Стрижавка Вінницького району. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по провулку Садовий, №17 в смт. Стрижавка Вінницького району (вартістю 302241 грн.) та земельної ділянки площею 2.45 га в межах згідно з планом, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, земля передана для ведення товарного сільського виробництва (експертною оцінкою 75570 грн.). Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі по справі, та відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4. Ппозивачі по справі спадщину прийняли згідно ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживали із спадкодавцею на час відкриття спадщини, а відповідачі подали заяви про відмову від прийняття спадщини в нотаріальну контору спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України на користь позивача по справі ОСОБА_1. Між позивачами була домовленість щодо зміни розміру частки у спадковому майні тому: ОСОБА_1 не заперечує про визнання право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку експертною оцінкою 75570 грн. за ОСОБА_2, а ОСОБА_2 не заперечує про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами вартістю 302241 грн. Оформити свої спадкові права за законом позивачі не мають можливості оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння.

З огляду на вищевикладене позивачі звернулись з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом.

В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити, змін та доповнень не мають.

Представник відповідача, в особі Стрижавського селищного голови - не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також надали заяви, згідно яких не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

16 січня 2017 року померла спадкодавець ОСОБА_5 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 365062 від 16.01.2017 року (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_5 була заведена спадкова справа № 184/2017 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі за індексним номером № 47698928 (а.с.8).

Факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_5 як між матірю та дочкою підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2, згідно якого в графі «мати» вказано «Гигоренко Людмила Іллівна», а в грвфі «батько» вказано «Дідух Анатолій Степанович», свідоцтво серії І-АМ № 488657 від 28.02.1976 року (а.с.11).

25 травня 1980 року померла ОСОБА_5 (Григоренко) уклала шлюб з ОСОБА_1 та змінила прізвище на «Манзюк», свідоцтво серії І-АМ № 425342 від 25.05.1980 року, актовий запис № 22 (а.с.12).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН № 015529 від 20.03.2002 року, померлій ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 2,45 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Стрижавської селищної ради (а.с.16).

Як вбачається зі звіту № 158 від 18.07.2017 року про експертну грошову оцінку земельної ділянка площею 2,45 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Стрижавської селищної ради, ринкова вартість складає 75 700 грн (а.с.33-50).

Згідно з довідкою № 1065 від 14.07.2017 року виданої виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради, що земельна ділянка площею 2,45 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Стрижавської селищної ради дійсно знаходилася у користуванні покійної ОСОБА_5 (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по провулку Садовий, №17 в смт. Стрижавка Вінницького району (вартістю 302241 грн.) (а.с.28-32, 23-27).

Відповідно до довідки № 1059 від 13.07.2017 року виданої виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради, житловий будинок, що знаходиться за адресою: смт. Стрижавка, 1-й пров. Садовий, 17 Вінницького району Вінницької області дійсно належить ОСОБА_5, яка за життя ним володіла, користувалася та розпоряджалася (а.с.20).

Як вбачається з довідки № 2725 від 13.07.2017 року виданої виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради, що ОСОБА_1 дійсно проживав зі своєю дружиною на момент її смерті за адресою: смт. Стрижавка, 1-й пров. Садовий, 17 Вінницького району Вінницької області (а.с.22).

Оформити свої спадкові права за законом позивачі не мають можливості оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії за вих. № 1570/02-31 від 28.07.2017 року (а.с.17).

Інших спадкоємців не має. Заповіт не вчинявся.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 158, 174, 197, 212 215, 256 ЦПК України, суд.-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,45 га у межах згідно з планом, що розташована на території Стрижавської селищної ради, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала раніше ОСОБА_5 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ВН №015529 від 20 березня 2002 року, яка померла 16 січня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами №17 по 1 провулку Садовий в смт. Стрижавка Вінницького району, після смерті ОСОБА_5, яка померла 16 січня 2017 року.

До складу будинковолодіння входить: житловий будинок під літерою «А», ганок, літня кухня «Б», веранда «б», ганок, погріб з шиєю «п/Б», навіс «в», убиральня «Г», сарай «Е», огорожа №1, ворота №2, хвіртка №4, огорожа №5, колонка №6, хвіртка №7. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А. Ганкіна