Номер провадження: 22-ц/785/8281/17
Номер справи місцевого суду: 2-5888/06
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа - державний виконавець Київського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4, на дії та бездіяльність державного виконавця, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2017 року,

встановила:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4, просив зобовязати державного виконавця Київського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 здійснити передання ОСОБА_3 на відповідальне зберігання автомобіля НОМЕР_1.

Скаргу обґрунтовано тим, що відповідно до виконання виконавчого листа №2-5888 від 06.08.2006 року, державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Одесі ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження АСВП №23516764.

18.07.2013 року постановою державного виконавця другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3, в тому числі й на автомобіль НОМЕР_1 та оголошено автомобіль у розшук.

Зазначені матеріали виконавчого провадження знаходяться у провадженні державного виконавця Київського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4

Нещодавно автомобіль НОМЕР_1 був зупинений співробітниками поліції, вилучений та направлений на зберігання до штрафмайданчику, де перебуває по теперішній час.

23.05.2017 року адвокат ОСОБА_3 подала до Київського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області заяву про передачу ОСОБА_3 на відповідальне зберігання автомобіль НОМЕР_1.

20.06.2017 року державний виконавець відмовив ОСОБА_3 у передачі йому на відповідальне зберігання автомобіль, мотивуючи це тим, що у нього наявна заборгованість у розмірі 51058 грн. 09 коп. Вищевказані дії державного виконавця Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 скаржник вважає протиправними, що стало підставою для звернення з скаргою до суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3 через представника ОСОБА_5

В скарзі з посиланням на порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановки нової про задоволення скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2006 року з ОСОБА_3 було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/2 від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 11.04.2006 року до повноліття дитини та вирішено питання судових витрат.

На виконання рішення Приморським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист №2-5888 від 06.08.2006 року.

На підставі виконавчого листа державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Одесі ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження АСВП №23516764.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 21.04.1999 року, що діяв на момент відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом. Іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішенням, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Постановою державного виконавця другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18.07.2013 року було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3, в тому числі й на автомобіль НОМЕР_1.

Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами Національної поліції.

Відповідно до п. 2, 4, 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», уповноважена особа територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, негайно тимчасово затримує такий транспортний засіб та доставляє на спеціальний майданчик чи стоянку. У разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у присутності двох свідків і представника підприємства, установи або організації, який доставляє транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного. Зазначений акт підписують присутні під час його складання особи. Про тимчасове затримання транспортного засобу боржника уповноважена особа територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, повідомляє державному виконавцю протягом трьох діб.

Проте, в матеріалах виконавчого провадження АСВП №23516764 відсутні відомості про те, що розшук автомобіля НОМЕР_1 було завершено, даний автомобіль вилучався та був направлений на зберігання на штрафмайданчик. Також у матеріалах виконавчого провадження відсутній акт опису вищевказаного автомобіля та розписка передачі автомобіля на зберігання іншій особам (зберігачам).

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, зясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що держаний виконавець діяв в межах повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та про наявність правових підстав для відмови заявнику у задоволенні скарги. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, всупереч твердженню скарги, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому у відповідності зі ст. 375 ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, судова колегія,

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст Постанови складено 21.12.2017 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_8

ОСОБА_9