АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 677/2005/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1752/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Янчук Т.О.,

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Лапка Ю.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Парафії ОСОБА_2 Ісуса Камянець-Подільської дієцезії Римсько-Католицької церкви у м. Красилів Хмельницької області на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2017 року по справі за позовом Парафії ОСОБА_2 Ісуса Камянець-Подільської дієцезії Римсько-Католицької церкви у м. Красилів Хмельницької області до Печеської сільської ради Красилівського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що після смерті 06 червня 2008 ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно. Парафія ОСОБА_2 Ісуса Камянець-Подільської дієцезії Римсько-Католицької церкви у м. Красилів Хмельницької області є спадкоємцем за заповітом, про існування якого дізналася від секретаря Печеської сільської ради в жовтні 2016 року, що унеможливило отримання нею спадщини у встановлений законом строк.

На підставі викладеного просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2017 року позов Парафії ОСОБА_2 Ісуса Камянець-Подільської дієцезії Римсько-Католицької церкви у м. Красилів Хмельницької області залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі Парафія ОСОБА_2 Ісуса Камянець-Подільської дієцезії Римсько-Католицької церкви у м. Красилів Хмельницької області не погоджується з рішенням суд першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4 Категорія: 39

Доповідач: Янчук Т.О.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач не довів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Однак погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна.

Судом встановлено, що 04 травня 1999 року ОСОБА_3 склала заповіт, у якому заповіла Парафії ОСОБА_2 Ісуса Камянець-Подільської дієцезії Римсько-Католицької церкви у м. Красилів Хмельницької області все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті.

ОСОБА_3 06 червня 2008 року померла, у звязку із чим відкрилася спадщина на належне їй майно.

Довідкою від 06.10.2016 року №625 Печеської сільської ради підтверджується, що ОСОБА_3 дійсно була зареєстрована та проживала одна за адресою с.Печеське вул.Піонерська буд.13.

Згідно довідки від 07.10.2016 року №627 виконкому Печеської сільської ради, дублікат заповіту ОСОБА_3 від 04.05.1999 року, номер у реєстрі нотаріальних дій 15, настоятелю парафії ОСОБА_2 серця Ісуса було видано 06.10.2016 року.

Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами, які містяться у матеріалах справи.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

У позовній заяві та апеляційній скарзі, позивач зазначав, що не являється спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, про існування заповіту дізналися тільки в жовтні 2016 року, дублікат заповіту ОСОБА_3 від 04.05.1999 року складений на його імя спадкодавцем отримали в Печеській сільській раді 06.10.2016 року, тобто після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

З огляду на зазначене, оскільки позивача, посадовою особою органу місцевого самоврядування було повідомлено про заповіт 06.10.2016 року, тобто після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, тому необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного суду України від 23.08.2017 року справа №6-1320 цс17, №6-496 цс17 від 06.09.2017 року.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позову, у звязку з чим рішення суду підлягає скасуванню та ухваленню рішення про задоволення позову та визначенню Парафії ОСОБА_2 Ісуса Камянець-Подільської дієцезії Римсько-Католицької церкви у м. Красилів Хмельницької області додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла 06 червня 2008 року терміном два місяці.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Парафії ОСОБА_2 Ісуса Камянець-Подільської дієцезії Римсько-Католицької церкви у м. Красилів Хмельницької області задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Визначити Парафії ОСОБА_2 Ісуса Камянець-Подільської дієцезії Римсько-Католицької церкви у м. Красилів Хмельницької області додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 06 червня 2008 року терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук