АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Лапчевської О.Ф., Левенця Б.Б.

при секретарі: Дячук І.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року в справі за позовом Мега Кріейшн Інк. (Mega Creation Inc.) до ОСОБА_2, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної служби інтелектуальної власності України про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг,

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 760/4219/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8992/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Оксюта Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

У березні 2017 року Мега Кріейшн Інк. (Mega Creation Inc.) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2, Державної служби інтелектуальної власності України та з урахуванням уточнених позовних вимог просило визнати недійсним свідоцтво України на знак для товарів та послуг НОМЕР_2 від 26.04.2011, зареєстроване на ім'я ОСОБА_2 та зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України та Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання повністю недійсним вказаного свідоцтва України на знак для товарів та послуг та опублікувати їх в офіційному бюлетені «Промислова власність». Також просив стягнути судові витрати.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26.05.2017 позов задоволено. Визнано свідоцтво України на знак для товарів і послуг НОМЕР_2, зареєстроване на ім'я ОСОБА_2, повністю недійсним. Зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України та Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання повністю недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг НОМЕР_2 та опублікувати їх в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягнуто ОСОБА_2 на користь Мега Кріейшн Інк. (Mega Creation Inc.), судовий збір в сумі 3 200,00 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів 800,00 грн. та витрати за проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності в сумі 26 784,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інтонації скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що справа повинна розглядатися в порядку господарського судочинства, оскільки одним із відповідачів виступає Державна служба інтелектуальної власності України. Зазначив, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що компанія Мега Кріейшн Інк. (Mega Creation Inc.) з 29.12.2007 є власником торгівельної марки LECHAT у США, а саме зображення у вигляді кішки на фоні темного цілого кругу, який оточує з усіх сторін та з ініціалами «LC», як частина зображення кішки. Далі знаходиться слово «LECHAT», написане спеціальним шрифтом.

08.04.2009 між компанією «Мега Кріейшн Інк.» (Mega Creation Inc.), компанією «Альфа дизайн Інк.» та Студією «Ігуана» був укладений ексклюзивний договір дистрибуції (далі договір), відповідно до якого зазначено, що компанія LeChat надає дистриб'ютору ексклюзивне право на просування, дистрибуцію та продаж продукції для догляду за нігтями (т. 1, а. с. 47-91). Розділ VІ Договору регулює питання захисту, використання фірмових позначень, які належать позивачу. Відповідно до п.А Розділу VI договору, дистриб'ютор визнає, що LeChat зберігає право власності та будь-які інші права на Фірмові позначення, і погоджується з тим, що будь-яке використання Фірмових позначень дистриб'ютором здійснюється в інтересах LeChat. Крім того, сторони визнають та погоджуються з тим, що цей договір жодним чином не надає Дистриб'ютору жодних прав власності або інших прав, заснованих на нормах права справедливості, на фірмові позначення.

Відповідно до абзаців 1, 4, 5 п. В Розділу VI зазначеного договору дистриб'ютор має право використовувати Фірмові позначення виключно у зв'язку з рекламуванням, просуванням, дистрибуцією та продажем продукції для догляду за нігтями LeChat, якщо дистриб'ютор отримав від LeChat рекламну продукцію або іншу продукцію, що вже містить фірмові позначення. Якщо фірмове або інше офіційно зареєстроване найменування дистриб'ютора у відповідний момент містить будь-яке фірмове позначення, дистриб'ютор повинен видалити будь-яке таке фірмове позначення зі свого найменування протягом 3 (трьох) місяців від дати підписання цього договору.

Дистриб'ютор погоджується з тим, що будь-яке несанкціоноване використання фірмових позначень є та буде вважатися порушенням прав LECHAT і порушенням договору. Згідно з п. Е Розділу VI зазначеного договору дистриб'ютор вживатиме заходів, необхідних для реєстрації фірмових позначень для LeChat на території України. Дистриб'ютор може зазначити себе тільки у якості агента-представника. Всі права на фірмові позначення належать LeChat. Дистриб'ютор повинен чітко зазначати LeChat як власника фірмових позначень у будь-яких повідомленнях або під час дій, пов'язаних із реєстрацією фірмових позначень.

ОСОБА_2, який був стороною договору, без повідомлення позивача 23.11.2009 подав заяву на реєстрацію знака для товарів та послуг LECHAT, а саме зображення кішки на фоні темного цілого кругу, який оточує з усіх сторін та з ініціалами «LC», як частина зображення кішки, зі словами «LECHAT», написане спеціальним шрифтом, який фактично дублює зображення торгівельної марки LECHAT, власником якого є позивач. 26.04.2011 Державною службою інтелектуальної власності України на ім'я ОСОБА_2 було зареєстровано свідоцтво на знак для товарів і послуг «LECHAT» НОМЕР_2 за заявкою НОМЕР_1 відносно товарів 3 та 35 класів МКТП:

3 клас: амбра (парфуми); барвники для бороди; барвники для волосся; барвники косметичні; бергамотова олія; благовонні палички; блиск для нігтів; вазелін косметичний; вата косметична; ватні палички косметичні; вибілювальні креми для шкіри; вибілювачі (знебарвники) на косметичні потреби; візерунки переведені косметичні; вії штучні; віск для вусів; вязівники (вязівні речовини) на косметичні потреби; гаултерієва олія; геліотропів; гераніол; грим; губна помада; депілятори (засоби для видалення волосся); депіляторний крем; духмяна вода; духмяне дерево; екстракти квіткові (парфуми); есенції ефірні; ефірні олії; ефірні олії з кедрового дерева; жавелева вода; жасмінна олія; жири косметичні; запашники (ефірні олії); засоби від сонячних опіків; змивальні препарати для лаків; іонон (парфуми); клеї для кріплення штучних вій; клеї для кріплення накладеного волосся; клейкі речовини на косметичні потреби; косметика; косметика для брів; косметика для вій; косметичні засоби для засмаги, косметичні набори; косметичні препарати для догляду шкіри; косметичні препарати для надавання витонченого вигляду; косметичні препарати для ван; креми косметичні; лавандова вода; лавандова олія; ладан; лаки для волосся; лаки для нігтів; лимонні ефірні олії; лосьйони для волосся; лосьйони косметичні; лосьйони після бриття; маски косметичні; мигдалева олія; мигдалеве молочко косметичне; молочко очищальне туалетне; мускус (парфуми); м'ята на парфуми; м'ятна есенція (ефірна олія); нейтралізанти для тривкого (перманентного) кучерявлення (завивання волосся); нігті штучні; обкурю вальні препарати ( парфуми); одеколони; олівці для брів; олівці косметичні; олії для парфумів; олії косметичні; олії туалетні; основи для квіткових парфумів; парфумерні вироби; парфуми; перекис водню для косметики; помади косметичні; препарати для бриття; препарати для гриму, макіяжу; препарати для доглядання нігтів; препарати для знімання гриму, макіяжу; препарати для кучерявлення волосся; пудра косметична; речі туалету; сафрол; серветки, просочені косметичними лосьйонами; терпени (ефірні олії); трояндова олія; туалетна вода; туш(фарба) для вій та брів; фарби косметичні; цитронові ефірні олії; шампуні;

35 клас: агентства комерційного інформування, аналізування собівартості, вивчання ринку, влаштовування виставок на комерційні або рекламні потреби, влаштовування ярмарків на торгівельні або рекламні потреби, демонстрування товарів, ділове досліджування, ділове інформування, ділове оцінювання, ділове розвідування, ділові довідки, допомога в керуванні справами, досліджування ринкове, економічне прогнозування, експортування на ділову успішність, допомога у комерційному або промисловому керуванні, дорадча допомога в діловому керуванні, консультування щодо керування справами, поради щодо налагоджування і керування справами, консультування фахове щодо підприємництва, консультування щодо налагоджування справ, наймання рекламних матеріалів, оновлювання рекламних матеріалів, сприяння продажеві (посередництво); (т. 1, а. с. 105-106).

Позивач, вважаючи, що відповідач порушує умови вищезгаданого договору та фактично заважає діяльності позивача , оскільки знак для товарів і послуг «LECHAT» за свідоцтвом України НОМЕР_2 є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком торгівельної марки «LECHAT», який належить корпорації Мега Кріейшн Інк., для таких самих та/або споріднених з ними товарів та послуг звернувся до суду із відповідним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Протоколу до Мадридської Угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 28.06.1989, який набув чинності для України 01.06.2000, з дати реєстрації або внесення запису, зробленого відповідно до положень Статей 3 і 3ter, охорона знака в кожній зацікавленій договірній стороні буде такою же, якби цей знак був заявлений безпосередньо у Відомстві цієї договірної сторони.

Згідно з п. 4 ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб. Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів (ст. 492 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що існує спеціальна процедура набуття права інтелектуальної власності на отримання свідоцтва на знак для товарів та послуг.

Матеріали справи свідчать, що 23.11.2009 ОСОБА_2, подав заяву на реєстрацію знака для товарів та послуг LECHAT, а саме зображення кішки на фоні темного цілого кругу, який оточує з усіх сторін та з ініціалами «LC», як частина зображення кішки, зі словами «LECHAT», написане спеціальним шрифтом, який фактично дублює зображення торгівельної марки LECHAT, власником якого є позивач. 26.04.2011 Державною службою інтелектуальної власності України на ім'я ОСОБА_2 було зареєстровано свідоцтво на знак для товарів і послуг «LECHAT» НОМЕР_2 за заявкою НОМЕР_1 відносно товарів 3 та 35 класів МКТП (т. 1, а. с. 105-106).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі, та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Об'єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень. Право власності на знак засвідчується свідоцтвом.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом. Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Згідно з п. 4.3.2.4. Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених Наказом Державного патентного відомства України від 28.07.1995 № 116, позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати із іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів. При перевірці позначень на тотожність і схожість необхідно визначити ступінь схожості заявленого позначення та виявлених при проведенні пошуку позначень.

Відповідно до п. 4.3.2.6 Правил, при встановленні схожості словесних позначень враховується звукова (фонетична), графічна (візуальна) та смислова (семантична) схожість, і таку схожість позначень необхідно оцінювати у сукупності або комплексно.

Пунктом 4.3.2.7. Правил визначено, що зображувальні та об'ємні позначення, заявлені як знаки, порівнюються з зображувальними, об'ємними та комбінованими позначеннями, в композиції яких входять зображувальні чи об'ємні елементи.

Згідно п. 4.3.1.9. Правил, до позначень, що є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, відносяться позначення, які породжують у свідомості споживача асоціації, пов'язані з певною якістю, географічним походженням товарів або послуг або з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності.

За змістом п.п. «а» п. 1 ст. 19 Закону України «Про охорону права на знаки для товарів і послуг» (далі Закону ) свідоцтво на знак для товарів і послуг може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони.

Відповідно до абзацу 4 частини 3 статті 6 даного Законуне можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання до Установи заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг.

На підставі викладеного можливо зробити висновок, що свідоцтво України на знак для товарів і послуг може бути визнаним недійсним, за наявності відомостей в Україні щодо фірмового найменування до дати подання до Установи заявки на реєстрацію позначення щодо таких же або споріднених товарів і послуг, які є схожими настільки, що їх можна сплутати, ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу.

Відповідно до висновку експерта №103 за результатами проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 13.05.2017, складеного судовим експертом ЖилоюБ.В., у знаку за свідоцтвом України НОМЕР_2 застосовано знак «LECHAT» відповідно до базової реєстрації НОМЕР_3, який належить Мега Кріейшн Інк., у формі, що відрізняється від останнього лише окремими елементами, що не змінює в цілому відмінності знака.

Відносно всіх товарів 03 класу МКТП та послуг 35 класу МКТП, зазначених у свідоцтві України НОМЕР_2, знак для товарів і послуг за вказаним свідоцтвом , є схожим з належним компанії Мега Кріейшн Інк. відомим в Україні скороченим фірмовим найменуванням «LeChat» настільки, що їх можна сплутати. Стосовно всіх наведених у свідоцтві України НОМЕР_2 товарів 03 класу МКТП та послуг 35 класу МКТП, знак за вказаним свідоцтвом, є таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє вказані товари та надає послуги.

Знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_2 відтворює твір мистецтва - малюнок логотипу з написом «LECHAT», присутній в матеріалах справи, а саме на англомовному факсимільному повідомленні, що містить серед іншого дату 16.01.2002 15:45, а також напис «ДИЗАЙН КАНЕШИГЕ» («KANESHIGE DISIGN») (т. 1, а. с. 110) (т. 1, а. с. 220-251).

Перевіривши вищезгадані висновки експерта, колегія суддів не знаходить в них обставин, які б викликали сумніви щодо правильності її проведення. За наведених обставин, та враховуючи тривалий час роботи експерта в галузі права інтелектуальної власності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно поклав в основу рішення даний висновок експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

Враховуючи, що при розгляді справи ОСОБА_2 ні в суді першої, а ні в суді апеляційної інстанції не довів відсутності схожості спірних знаків настільки, що їх можна сплутати зі знаками, що належать позивачу, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог правильними.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо покладання відповідних обов'язків на Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної служби інтелектуальної власності України.

Відповідно до п. п. 2, 3 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» при визнанні свідоцтва чи його частини недійсними Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені. Свідоцтво або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності від дати подання заявки.

Таким чином, законодавець зобов'язав компетентні органи в офіційному бюлетені повідомляти суспільство про визнання свідоцтв України на знак для товарів і послуг повністю або частково.

Враховуючи, вищезгадані обставини, колегія суддів, вважає також правильними висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної служби інтелектуальної власності України внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про визнання повністю недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг НОМЕР_2 та опублікувати їх в Офіційному бюлетені «Промислова власність».

Доводи апеляційної скарги про те, що справа повинна розглядатися в порядку господарського судочинства, оскільки одним із відповідачів виступає Державна служба інтелектуальної власності України є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 №3 спори, що виникають у сфері використання інших об'єктів права інтелектуальної власності, де обов'язковою є державна реєстрація права, за позовами до Державної служби інтелектуальної власності України як органу державної влади (суб'єкта владних повноважень) залежно від предмета та підстави позову і при наявності публічно-правового характеру спору не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно з п. 3 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Свідоцтво України на знак для товарів і послуг є офіційним охоронним документом, який видається від імені держави уповноваженим на це органом - Державною службою інтелектуальної власності України (ДСІВ).

Відповідно до п. 3.1. Наказу Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг» видача свідоцтва здійснюється Державною службою у місячний строк після державної реєстрації знака за наявності документа про сплату державного мита за його видачу.

Таким чином, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про реєстрацію знака для товарів і послуг подальше оспорювання права власності на цей знак має вирішуватися в порядку цивільної юрисдикції.

Висновок Верховного Суду України висловлений в Постанові від 16 червня 2015 року в справі №826/8805/14.

Отже, довід апеляційної скарги про необхідність розгляду позовних вимог до Державної служби інтелектуальної власності в порядку господарського судочинства є хибним, оскільки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі на неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи також не може бути підставою для зміни або скасування рішення суду першої інстанції.

Матеріали справи свідчать про те, що на адресу відповідача неодноразово направлялася кореспонденції з повідомленням про час та місце слухання справи, яка поверталася до суду з відмітко «за закінченням терміну зберігання» в суді першої інстанції (т. 1, а. с. 145, 213; т. 2, а. с. 5).

Зазначені обставини, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, свідчать про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, в зв'язку з чим не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Крім того, відповідач та його представник не надали до суду апеляційної інстанції будь-яких нових доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Посилання представника відповідача, на те, що доводи апеляційної скарги були доповнені при подачі до суду відповідних доповнень, які надійшли до суду апеляційної інстанції 03 жовтня 2017 року, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції до розгляду, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 300 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що рішення суду було винесено 26 травня 2017 року. Апеляційна скарга була подана 10 липня 2017 року, а доповнення до апеляційної скарги подані 03 жовтня 2017 року, тобто поза строки на апеляційне оскарження даного рішення.

За наведених обставин викладені в доповненнях до апеляційної скарги доводи відповідача не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції до уваги, в зв'язку з чим не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: О.Ф. Лапчевська

Б.Б. Левенець