Справа №409/2267/17
Пров.№2/409/960/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2017 року смт.Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді: О.Ю.Максименко
при секретарі: А.М.Малик
за участю представника позивача: ОСОБА_1
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий в'їзд та виїзд за межі України дитини без згоди та супроводу батька, -
Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий в'їзд та виїзд за межі України дитини без згоди та супроводу батька.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. Від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У вересні 2017 року вона звернулася до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. У зв'язку з проведення антитерористичної операції позивач разом з донькою була змушена виїхати до м.Харкова та була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа. Позивачка має намір разом з дочкою систематично в'їжджати в зону АТО, відвідувати свого батька, а також належне їй житло. Поїздки до Луганської області позивачка здійснюватиме також через територію Російської Федерації. Окрім того позивачка має намір оздоровлювати дитину у літній час на узбережжі АР Крим. Зазначені обставини вказують на необхідність надання відповідачем згоди на виїзд дитини за межі України. Відповідач участі у вихованні та догляду за дитиною не бере, чинить опір щодо надання дозволу на виїзд доньки за кордон. У зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду та просить суд надати дозвіл неповнолітній доньці - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасові неодноразові поїздки за межі України на територію Російської Федерації, АР Крим та Луганської області у супроводі матері - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_3 строком до 31 грудня 2019 року.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя та наполягала на задоволенні позовних вимог, надавши аналогічні пояснення.
Відповідач в судове засідання 29.11.2017 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом телефонограми від 23.11.2017 року. Враховуючи, що відповідач проживає на території Лутугинського району Луганської області, що є територією, тимчасово непідконтрольною владі України, у зв'язку з чим до даного населеного пункту УДППЗ "Укрпошта" не здійснюється пересилання пошти, єдиним засобом зв'язку з відповідачем є телефонних зв'язок. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за телефонограмою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Заяви про розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило
29.11.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.11) та від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво серії НОМЕР_1 (а.с.12).
Батько дитини - ОСОБА_3, згідно позовної заяви, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1).
Територія Лутугинського району Луганської області є тимчасово окупованою територію, що є загальновідомим фактом та в силу ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. На тимчасово окупованій території зупинено проведення будь-яких нотаріальних дій.
Позивачка разом з дочкою ОСОБА_4 взята на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає з адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).
Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Оскільки відповідач не надає передбачений законом дозвіл на виїзд дитини за кордон з перелічених вище причин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача.
На підставі викладеного, керуючись Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 150, 154 СК України, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 58, 60, 61, 209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.
Надати дозвіл малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, право виїзду за межі України без згоди її батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, у супроводі матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, а саме: для виїзду до Росії, АР Крим та до Луганської області, строком до 31 грудня 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено представником позивача в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а нез'явившимся позивачем в той же строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко