Справа № 755/2310/17
У Х В А Л А

"23" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі Наумовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Сафіра Федіра Олеговича про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.02.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Одночасно із позовною заявою представник позивача Сафір Ф.О. подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, який відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, шляхом заборони вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження вказаної квартири.

Заяву про забезпечення позову Сафір Ф.О. мотивує тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 40 773,73 грн.

Представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки належне на праві власності майно відповідача може бути ним відчужене, що змушує його звернутись з даною заявою до суду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову є боргові зобов'язання відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №б/н від 17.04.2013 року у розмірі 40 773,73 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №72411977 від 07.11.2016 року ОСОБА_3 належить на праві приватної власності 1/4 частини квартири АДРЕСА_1

У пункті 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивачем не надано доказів співмірності виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Крім того, представником позивача у заяві про забезпечення позову не надано доказів того, що існує реальна загроза відчуження майна відповідача, і невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, на які він посилається у заяві про забезпечення позову.

Таким чином, суд, перевіривши відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також враховуючи, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні порушувати права інших осіб, приходить до висновку, що з урахуванням сукупності вищевказаних обставин, відсутні належні правові підстави для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання представника позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Сафіра Федіра Олеговича про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів, з дня отримання її копії.

С у д д я :