АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.,

суддів Шахової О.В.,

ПоливачЛ.Д.,

при секретарі Іваницькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»; третя особа: ОСОБА_4 про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»; третя особа: ОСОБА_4 про захист прав споживачів та стягнення з відповідача на користь позивача 1 140 000 грн. несплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 грудня 2016 року, відкрито провадження у даній справі (а.с.43).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року, в задоволенні позову - відмовлено (а.с.106-109).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 надіслав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що оскаржуване рішення є незаконним, таким, що ухвалене внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи позивача та відмовив в задоволенні позову, разом з тим, страховик у своїй відмові виплатити страхове відшкодування жодним чином не довів, чим саме заміна номерних знаків завадила йому визначити розмір збитку і встановити обставини страхової події. Договір страхування не містить прямої відмови у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з неповідомленням страховика про зміну номерних знаків транспортного засобу.

Крім того, незаконне заволодіння транспортним засобом є окремим ризиком за Договором страхування, містить ряд специфічних обов'язків, разом з тим, у ньому відсутня така підстава для відмови у виплаті страхового відшкодування як «несвоєчасне повідомлення про зміну реєстраційного знаку».

_________________________________________________

Справа № 761/44338/16

№ апеляційного провадження 22-ц/796/10441/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Осаулова А.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Також зазначає, що в судовому засіданні представник позивача частково визнав розрахунок відповідача, а отже належний розмір страхового відшкодування має становити: 1 200 000 - 5% (франшиза) - 4,367% (знос) = 1 090 216 грн. 20 коп.

В суді апеляційної інстанції, представник ПрАТ Страхова компанія «Брокбізнес» - Голяр І.С., заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити; письмові заперечення останнього містяться в матеріалах даної справи.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином; до канцелярії Апеляційного суду міста Києва надійшло клопотання (на електронну адресу суду) про перенесення розгляду справи, у зв'язку з перебуванням представника позивача - ОСОБА_2 у терміновому відрядженні, разом з тим, колегія суддів визнала причини неявки представника позивача в судове засідання - неповажними та у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України вважала за можливе розглядати справу у відсутності нез'явившихся осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення та заперечення Голяра І.С., з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшли висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, 22 липня 2015 року між ОСОБА_4 та ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» укладено Договір № 006-0465799НТ добровільного страхування наземного транспорту (далі по тексту - Договір страхування), відповідно предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом: марка BMW, модель Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова/шасі - НОМЕР_5, рік випуску - 2012, заявлена вартість ТЗ і ДО - 1 200 000 грн. (а.с.8-12).

Згідно з п. 8.3., 8.4., 8.5., 8.8. Договору страхування, застраховані ризики включають в себе в тому числі угон/викрадення, на період страхування з 23 липня 2015 по 27 липня 2016 року, страхова сума становить 1 200 000 грн., при цьому, франшиза при угоні транспортного засобу становить 5, 00 %. Строк дії Договору страхування - з 23.07.2015 по 27.07.2016 (п. 8.11. Договору страхування).

Пунктом 8.13. Договору страхування визначено, що невід'ємною частиною Договору є Заява на страхування наземного транспортного засобу.

ОСОБА_4 своїм підписом засвідчила, що з умовами та Правилами страхування ознайомлена, згодна та зобов'язується їх виконувати.

Страховий ризик за Договором страхування це певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання, зокрема, незаконне заволодіння транспортним засобом (угон/викрадення ТЗ) (пп. 9.1.4. п. 9.1. Договору страхування).

Страховий випадок - подія, передбачена Договором, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування Страхувальнику (Вигодонабувачу). Страховими випадками є пошкодження, знищення (загибель) або втрата застрахованого транспортного засобу в цілому, або окремих його деталей та частин, внаслідок настання застрахованих ризиків (позначених відміткою «так» в п. 8.3. Договору) під час дії Договору, і за умови, що ці події не підпадають під виключення або обмеження страхування за Договором (п. 9.2. Договору страхування).

Як вбачається з Витягу з кримінального провадження №0010790 від 04 грудня 2015 року, 04 грудня 2015 року близько 07 год. 30 хв. по вул. Урлівській, 34 в м. Києві невстановлена досудовим слідством особа незаконно заволоділа транспортним засобом «БМВ Х5», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2, чим завдала ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 1 200 000 грн. (а.с.16).

Оскільки вказана подія у відповідності до Договору страхування, підпадала під ознаки страхового випадку, Страхувальник у визначеному Договором страхування порядку та строки звернулась до відповідача із відповідною заявою, що підтверджується наявними в матеріалах доказами.

Разом з тим, страхове відшкодування підлягає виплаті після того, як будуть повністю встановлені причини та обставини настання страхового випадку та розмір збитку, розраховані всі складові відшкодування. Страхувальник зобов'язаний надати Страховику всі необхідні документи, які підтверджують факт настання страхового випадку, його обставини, причини та розмір збитку. Ненадання таких документів дає Страховику право відмовити у виплаті страхового відшкодування повністю або в частині збитку, яка не підтверджена документами (п. 15.1. Договору страхування).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 11 квітня 2016 року прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування по договору добровільного страхування наземного транспорту № 006-0465799НТ, з тих підстав, що Страхувальник змінив реєстраційний номер застрахованого автомобіля НОМЕР_3 на реєстраційний номер НОМЕР_4. А номер НОМЕР_1 було встановлено на придбаний 30 жовтня 2015 року такий самий автомобіль «BMW X5» білого кольору. Разом з тим, відповідача про зміну реєстраційних номерів повідомлено не було аж до викрадення застрахованого транспортного засобу, тобто Страхувальником не було виконано умови п. 12.3.2. Договору страхування. На підставі вище зазначеного відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі (а.с.13).

Відповідно до пп. 12.3.2. Договору страхування, Страхувальник зобов'язаний впродовж двох робочих днів письмово повідомити Страховика про суттєві зміни, що сталися з транспортним засобом, або про зміну обставин, зазначених в п. 12.3.1. Договору, які можуть вплинути на ступінь страхового ризику (зміна реєстраційного номера, реєстраційних документів ТЗ, кольору, номера кузова/шасі, комплектності, умов експлуатації, втрата ключів, пультів сигналізації, свідоцтва про реєстрацію, передача ТЗ у користування/володіння іншій особі тощо).

Згідно з положення ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ст. 6 Закону України «Про страхування»).

Статтею 991 ЦК України визначені випадки, коли Страховик має право відмовити у здійсненні страхової виплати.

Положеннями частини другої вказаної статті визначено, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до пп. 16.1.7. п. 16 Договору страхування, Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі, зокрема в разі невиконання Страхувальником обов'язків, передбачених умовами цього Договору та Правилами страхування.

Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови (ч. 3 ст. 991 ЦК України).

Позивач зазначає, що вищевказане рішення відповідача є необґрунтованим та безпідставним, в рішенні не наведено мотивів відмови у виплаті страхового відшкодування.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, поданим та підписаним його представником ОСОБА_2 та ставив питання про стягнення з відповідача на його користь 1 140 000 грн. несплаченого страхового відшкодування.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відмова у виплаті страхового відшкодування з боку відповідача була правомірною, так як ОСОБА_4, представником якої є позивач, не було дотримано умов Договору страхування, що не заперечується останнім, та не було повідомлено завчасно відповідача про зміну реєстраційних номерів. Отже, позивачем протягом розгляду справи не надано в розумінні ст.60 ЦПК України доказів порушення прав останнього відповідачем, що було підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвалене у справі судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

У відповідності до положень статті 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Виходячи зі змісту ст.238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 є власником транспортного засобу - застрахованого автомобіля.

Як вбачається з довіреності, виданої 13 червня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованої в Реєстрі за №1055 (а.с.38-39), громадянка ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_3, зокрема, представляти її інтереси та діяти від її імені в Страховій компанії «Брокбізнес» з питання отримання грошових виплат по страхових випадках згідно Договору №006-0465799НТ добровільного страхування від 22 липня 2015 року, в тому числі з правом подавати та підписувати позовні заяви. Довіреність видана терміном на один рік та дійсна до тринадцятого червня дві тисячі сімнадцятого року без права передоручення повноважень третім особам.

З довіреності, виданої 30 листопада 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрованої в Реєстрі за №4061 (а.с.40), вбачається, що ОСОБА_3 уповноважує, крім інших, ОСОБА_2 представляти його інтереси. Довіреність чинна до 30 листопада 2017 року, без права передоручення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 подав позов від свого імені та в своїх інтересах, який підписав його представник - ОСОБА_2 Такий позов не є представництвом інтересів ОСОБА_10

Крім того, позивач не міг навіть передоручити своєму представнику - ОСОБА_2 подати позов в інтересах ОСОБА_4, оскільки не мав на це повноважень.

Наведене свідчить про те, що відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_4 жодним чином не порушує прав ОСОБА_3, оскільки право вимоги є саме у ОСОБА_4

На викладені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, внаслідок чого дійшов необґрунтованих висновків, що відмова у виплаті страхового відшкодування з боку відповідача була правомірною, так як ОСОБА_4, представником якої є позивач, не було дотримано умов Договору страхування та неповідомлено завчасно відповідача про зміну реєстраційних номерів, що стало підставою для відмови в позові.

Отже, доводи апелянта у цій частині є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Таким чином, рішення суду назвати законним та обґрунтованим не можна, а тому воно підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги не випливають в даному випадку на вирішення справи.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року- скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»; третя особа: ОСОБА_4 про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: О.В. Шахова

Л.Д.Поливач