У Х В А Л А

10 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року у справі за позовом Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах Держави до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання державних актів на право власності на земельні ділянки та договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними, зобов'язання вчинити дії та за позовом ОСОБА_4 до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання державних актів на право власності на земельні ділянки та договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2015 року, у задоволенні позовних вимог Броварському міжрайонному прокурору Київської області та ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року касаційні скарги Броварського міжрайонного прокурора Київської області та ОСОБА_4 відхилено, судові рішення першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення суду касаційної інстанції та ухвалення нового рішення з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 116, 118 ЗК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року, 19 лютого, 29 липня, 7 жовтня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положенням пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодились й суди апеляційної і касаційної інстанцій, виходив з того, що позивач не довів обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, а саме, що на час приватизації спірної земельної ділянки відповідачами він мав право користування цією земельною ділянкою.

Разом з тим, у справі, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2015 року в якій надана заявником для порівняння, суд задовольняючи позовні вимоги, виходив з того що, державні акти на право власності на спірні земельні ділянки видані з порушенням вимог статті 116 ЗК України.

У справі, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року в якій надана заявником для порівняння, суд задовольняючи позовні вимоги, виходив з того що, спірний державний акт на право власності на земельну ділянку виданий з порушенням встановленого законом порядку, а тому порушене право позивача підлягає захисту відповідно до вимог статті 155 ЗК України.

У справі, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 лютого 2015 року в якій надана заявником для порівняння, суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того що, органом місцевого самоврядування рішення про виділення спірної земельної ділянки у власність будь-кому із сторін не приймалось.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини встановлені судами, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Крім того, зі змісту наданої для порівняння ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року не вбачається встановлених фактичних обставин, які мають істотне значення для таких справ, а також не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, що унеможливлює вирішення питання щодо подібності правовідносин і відповідно неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах Держави до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання державних актів на право власності на земельні ділянки та договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними, зобов'язання вчинити дії та за позовом ОСОБА_4 до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання державних актів на право власності на земельні ділянки та договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк Л.І. Охрімчук