Провадження № 2/761/4574/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач разом з матір»ю ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2 проживає поверхом вище у кВ. № 16. 07.03.2015 р. відбулось залиття квартири позивача внаслідок пориву внутрішньо квартирної розводки водопостачання квартири відповідача, про що складено акт обстеження від 17.03.2015 р. В акті також зафіксовані пошкодження помешкання: залита стеля кухні площею 4 кв. м., залита стеля у ванній кімнаті площею 1, кВ. м., залита стіна в туалеті площею 0,1 кв. м., залита стіна в коридорі площею 0,5 кв. м.. Для визначення розміру матеріального збитку позивач 21.02.2017 р. звернулась до ТОВ «Центр експертної оцінки» та експертом - оцінювачем ОСОБА_4 07.03.2017 р. складено звіт № 183/17 про розмір матеріального збитку, який становить 9 019,00 грн. Послуги експерта по визначенню розміру матеріальних збитків коштували позивачу 1 500,00 грн. Крім того неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 було спричинено і моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості користуватися ним, порушенням звичного способу життя, необхідності докладати додаткових зусиль для його нормалізації. Зважаючи на такі обставини, позивач просить стягнути на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 9 019,00 грн., моральну шкоду у розмірі 9 000,00 грн., витрати понесені на визначення матеріального збитку та судові витрати.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги, просила задовольнити. Надала згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомила. Заяв та клопотань від неї в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи суд вважає. що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 23.04.1997 р.ДП «Будінвестсервіс» Фірми «Київінвест».

Як свідчить Акт складений комісією ТОВ «Комфортна вежа» 17.03.2015 р. на предмет залиття квартири АДРЕСА_1 - під час обстеження встановлено, що квартира розташована на другому поверсі п»ятиповерхового панельного будинку. На кухні виявлено сліди залиття стелі площею 4,0кв. м., в коридорі виявлено сліди залиття стіни площею 0,5 кв. м., в ванній кімнаті виявлено сліди залиття стелі площею 1,2 кв. м., в туалеті виявлено сліди залиття стіни площею 0,1 кв. м. Залиття сталось 07.03.2015 р. внаслідок прориву внутрішньо квартирної розводки водопостачання в вище розташованій квартирі № 16.

Як вбачається з відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у м. Києві на запит суду щодо доступу до персональних даних, зроблений в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, в квартирі АДРЕСА_3 зареєстрована відповідач ОСОБА_2.

Як зазначає позивач, відповідач ОСОБА_2 відмовляється у добровільному поряду відшкодувати завдану шкоду.

З метою з»ясування розміру матеріального збитку позивач звернулась до ФОП ОСОБА_4, який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, яким 06.03.2017 р. складено звіт № 183/17 відповідно до якого розмір матеріального збитку, який завдано ОСОБА_1 в результаті залиття квартири АДРЕСА_1, яке трапилось 07.03.2015 року станом на момент складання звіту становить 9 019,00 грн.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 було сплачено за послуги експерта 1 500,00 грн.

Приписами ст.. 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час розгляду справи не було отримано доказів, які б свідчили про те, що обов»язок відшкодувати спричинену позивачу шкоду має інша особа, а не відповідач ОСОБА_2

Згідно до приписів ст.. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, беручі до уваги обов'язок сторони надати докази на підтвердження своїх вимог, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди у зазначеному в позові розмірі поклавши в основу рішення висновок складений спеціалістом у відповідному звіті, відомості щодо витрат понесених на складання такого звіту та з урахуванням наданих фотографій на підтвердження факту залиття квартири позивача.

Норми ст.. 23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до положень ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Пленум Верховного Суду України в п. 5 Постанови № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснив, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачу з боку відповідача.

Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в житті позивача, що призвело до негативних наслідків щодо самопочуття останнього, його душевної рівноваги та морального стану, а тому оцінює моральну шкоду в 3000,00 грн.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.3,11,57,60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, ст. 23,1166,1167 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 9 019 грн. 00 коп., витрати по визначенню розміру матеріальних збитків у сумі 1 500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя