Справа № 158/328/17 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В.П.
Провадження № 22-ц/773/1097/17 Категорія: 27 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.

з участю:

секретаря Вергуна Т. С.,

представника позивача Мазурка А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (скорочено - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 02 грудня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем своєчасно не погашено заборгованість за кредитом, відсотками, іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить 42193,31 грн. і складається з наступного: 1993,97 грн. - заборгованість за кредитом, 33574,34 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 4139,60 грн. - заборгованість по комісії, а також штраф 2485,40 грн. Вказану заборгованість позивач і просить стягнути з відповідача.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача Мазурок А. А. підтримав апеляційну скаргу та просив скаргу задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з'явились.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, а також доводи апеляційної скарги, пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги банку є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами, оскільки факт підписання відповідачем анкети-заяви з проханням надати послуги з отримання кредиту не може вважатись доказом отримання відповідачем кредитної картки та користування відповідачем кредитними коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку і, як наслідок, укладення кредитного договору взагалі.

Судом першої інстанції із матеріалів справи встановлено наступне.

02 грудня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6).

Як убачається зі змісту анкети-заяви від 02 грудня 2010 року, відповідач, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» (а.с. 6) погодилася з тим, що анкета-заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить договір між нею та банком про надання банківських послуг. Також відповідач ознайомилась та згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, зобов'язується виконувати Умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частина 1 ст. 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем до своєї позовної заяви додано витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 (а.с.8-31). Відповідно до п. 2.1.1.2.1 вказаних Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид визначений в пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, вказана в заяві. пунктом 2.1.1.2.11. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні карти, включно.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що довідка про умови кредитування, копія якої додана до позовної заяви, містить тільки відомості про вид кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка універсальна, 55 днів пільгового періоду» та не може підтверджувати факт надання кредиту відповідачу, оскільки містить виключно довідкову інформацію щодо умов кредитування.

Матеріали справи не містять доказів видачі карти клієнту, факту отримання ним карти, ідентифікаційної ознаки конкретної карти.

Позивачем надано в суд апеляційної інстанції виписку по картці/рахунку НОМЕР_1 і додатковим рахунках договору за період з 02.12.2010 р. по 05.07.2017 р., однак, виписка не є підтвердженням того, що саме по спірному договору видавалась картка і здійснювались операції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що на даний час відповідачем ОСОБА_3 повністю погашена заборгованість за кредитним договором, а тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для її стягнення з відповідача.

Зважаючи на те, що відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, враховуючи, що під час розгляду справи судом першої інстанції позивачем не було надано належних та допустимих доказів наявності заборгованості перед банком у ОСОБА_3, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді