Справа № 188/1246/17
Провадження № 2/188/580/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Лукіній Л.Г.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що спадкодавець ОСОБА_2 помер 14 травня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 144478 виданим виконкомом Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про що в Книзі реєстрації смертей 16.05.2007 року було зроблено актовий запис № 11.

На час відкриття спадщини ОСОБА_2 належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 5,362 гектари, розташована на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що за цільовим призначенням відносить до земель переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На день смерті ОСОБА_2 мав спадкоємця першої черги його рідного сина ОСОБА_3, що був її чоловіком.

Після смерті батька її чоловік фактично успадкував належну йому земельну ділянку шляхом взятя на себе обовязків щодо володіння, користування та розпорядження нею. Згідно довідки СПП «У Петровича» 13.09.2007 року між таким підприємством та її чоловіком, ОСОБА_3, як правонаступником його батька ОСОБА_2 , було укладено договір оренди земельної ділянки № 391 ( саме тієї, право на яку є предметом цього позову ), та починаючи з 2007 року по 2015 рік чоловік отримував орендну плату за користування такою земельною ділянкою в повному розмірі. Тобто всі дані докази свідчать про те, що ОСОБА_3 фактично успадкував земельну ділянку після смерті його батька ОСОБА_2 , хоча юридично не отримав про це правовстановлюючі документи на таку земельну ділянку.

Згідно п. 113 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5, яка була чинною на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації,правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої держадміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили,про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Доказом прийняття спадщини чоловіком після смерті батька майна є наявність у нього оригіналів правовстановлюючих документів спадкодавця : свідоцтва про його смерть, державного акту, ощадної книжки, а отже прийняття спадщини ним є беззаперечним.

25 липня 2016 року її чоловік ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 707062 виданим виконкомом Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про що в Книзі реєстрації смертей 27.07.2016 року було зроблено актовий запис № 09.

Згідно довідки Петрівської сільської ради на день смерті ОСОБА_3 разом з ним проживала ОСОБА_1, вона , його дружина, та єдиний спадкоємець за законом після його смерті. А враховуючи, що ОСОБА_3, фактично прийняв у спадок земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 , то така земельна ділянка повинна ввійти до складу спадщини, на яку вона має право після смерті чоловіка за законом.

Вона звернулась до державного нотаріуса щодо спадкування земельної ділянки № 391 після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як такого , що прийняв спадщину після смерті батька, але остання відмовила у прийняття заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність доведеності отримання земельної ділянки моїм чоловіком у спадок після смерті батька, та відповідно відсутність моїх родинних відносин із тестем, і в усному порядку рекомендувала звернутись до суду за захистом моїх порушених прав, що і було реалізовано шляхом подання позову.

Окрім того через відсутність доведення родинних відносин із спадкодавцем вона не маю змогу отримати інформацію щодо вартості спадкового майна та визначення ціни позову, а тому буду клопотати перед судом про відстрочення від сплати судового збору до часу встановлення вартості майна, право на яке є предметом цього позову або ухвалення рішення по суті справи.

Просить суд :

1 .Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті ОСОБА_2, померлого 14.05.2007 року, у вигляді земельної ділянки площею 5,362 гектари, що належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ІІІ ДП № 053862 виданого 20.12.2001 року Петрівською сільською радою на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Петрівської сільської ради та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 253.

2. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний податковий номер : НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 5,362 гектари, розташовану на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що за цільовим призначенням відносить до земель переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала ОСОБА_2, померлому 14.05.2007 року, на підставі державного акту серії ІІІ ДП № 053862 виданого 20.12.2001 року Петрівською сільською радою на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Петрівської сільської ради та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 253.

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню .

Сторони в судове засідання не з"явилися. В своїх заявах просять суд справу розглянути без їхньої участі. Позивач позов підтримує . Відповідач позов визнає .

Судом встановлено, що 14.05.2007 р. дійсно помер ОСОБА_2 в с. Маломиколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області ( свідоцтво про смерть серії І-КИ № 144478 ) .

Померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності належала земельна ділянка ( пай № 391 ) , розміром 5.362 га , яка розташована на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

25.07.2016 р. у віці 58 років в с. Петрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області помер ОСОБА_3 .

Факт родинних відносин померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження ( серії І- ЯР № 702079 ).

Факт перебування у шлюбних відносинах позивача з померлим ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-КИ 317909 , виданого 06.06.1981 р. Петрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Довідкою державного нотаріуса від 05.12.2017 р. ( вих. № 868/01-16 ) зазначається про наступне :

- спадкова справа після ОСОБА_2 , померлого 14.05.2007 р. була заведена 13.11.2007 р. за № с/с 355/2007 р згідно даних архіву ДНК .

- свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_2 , померлого 14.05.2007 р. на земельну ділянку площею 5.362 га , що належить спадкодавцю на підставі державного акту серії ІІІ-ДП № 953862 згадно даних , не видавалося ;

- витяг зі спадкового реєстру щодо заведення спадкової справи після ОСОБА_2 , померлого 14.05.2007 р. додається.

Таким чином , спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є позивач по справі , тобто ОСОБА_1В .

Інші спадкоємці першої та наступних черг після смерті спадкодавця відсутні .

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття.

Крім того , за ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину .

Отже , через відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковувану земельну ділянку, яка належала за життя померлому ОСОБА_2 ( тобто тестю ) , є об'єктивною обставиною та позбавляє її , як спадкоємця, можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі.

Крім того , згідно вищезазначеного передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Таким чином, мають місце обставини, які свідчать про прийняття позивачем спадщини після смерті чоловіка шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення із позовом про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може , суд , посилаючись на вимоги ст. 55 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України вважає , що є достатні підстави для поновлення порушених прав позивача.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни -спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне .

У відповідності до положень Пленуму Верховного Суду України Постанови №14 від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надала достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтувала свій позов. Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4,10,57-60 , 88 , 174 , 212-215 ЦПК України , ст.1212,1218, 1268 , 1270 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно - задоволити .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті ОСОБА_2, померлого 14.05.2007 року, у вигляді земельної ділянки площею 5,362 гектари, що належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ІІІ ДП № 053862 виданого 20.12.2001 року Петрівською сільською радою на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Петрівської сільської ради та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 253.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний податковий номер : НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 5,362 гектари, розташовану на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що за цільовим призначенням відносить до земель переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала ОСОБА_2, померлому 14.05.2007 року, на підставі державного акту серії ІІІ ДП № 053862 виданого 20.12.2001 року Петрівською сільською радою на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Петрівської сільської ради та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 253.

Відповідача звільнити від сплати судових витрат , які були понесені позивачем при сплаті судового збору .

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя ОСОБА_4