Cправа № 642/4057/17
Провадження № 2/642/1517/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участі секретаря Радько В.В.,

розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім"єю та зміну черговості спадкування за законом -

встановив:

позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова із заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім"єю та зміну черговості спадкування за законом, вказуючи, що просить заборонити Другій Харківській Державній нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, померлої 13.02.2017 року до розгляду справи по суті,оскільки ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину шляхом надання відповідної заяви до Другої ХДНК де і була відкрита спадкова справа № 60383252, може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_6, померлої 13.02.2017 року.

Позивачу потрібно обґрунтувати причини необхідності забезпечення вказаного позову, а саме обґрунтувати його припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, що могли б спричинити неможливість виконання рішення суду, та необхідність забезпечення позову саме вказаним видом забезпечення. Вимога щодо зазначення таких відомостей у заяві про забезпечення позову передбачена ст.151 ЦПК України. Проте, ніяких додаткових пояснень з приводу вказаних відомостей надано не було.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» : «Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам… Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.»

Окрім того, відповідно до п. 5 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя , свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів та відомостей. Статтею 42 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що вчинення нотаріальної дії, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, може бути відкладена за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Якщо за цей строк від суду не буде одержано повідомлення про надходження заяви, свідоцтво про право на спадщину повинно бути видано.

При вивченні матеріалів заяви та доданих до неї документів встановлено, що у заяві про забезпечення позову не зазначено конкретних причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а саме позивач не вказує у заяві про забезпечення позову наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову можуть у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оскільки позивачем у своїй заяві не обґрунтовано у повному обсязі необхідність забезпечення позову, а також законодавством передбачено інший порядок вчинення вказаної дії, а саме відкладення видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв"язку із наявністю спору між спадкоємцями, а тому суд не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку доцільним та спів розмірним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,153,293 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім"єю та зміну черговості спадкування за законом- відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: