АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/3849/16-ц 22-ц/774/1171/К/17
Справа № 211/3849/16-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1171/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 39 (ІV ) Доповідач Бондар Я.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Кислиця І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" ( надалі -ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення зі спадкоємців боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного 11.07.2005 року договору між ЗАТ КБ «ПриватБанк» ( правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_7 він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 574910 зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_7 взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 31 березня 2016 р. у розмірі 11992,79 грн. ОСОБА_7 помер 11.02.2015 року. Тому позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, як спадкоємців померлого боржника та просить суду стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 11 992,79 гривень за кредитним договором від 11.07.2005 року.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2017 року ПАТ КБ «Приват Банк» відмовлено в задоволенні позову.

Вказане рішення суду ПАТ КБ «Приват Банк» оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.В доводах апеляційної скарги представник позивача зазначає, що позивачем направлено лист претензію до спадкоємців боржника, яка залишилась без виконання. Судом не взято до уваги, що кредитор не має обовязку доводити суду розмір спадкової маси, цей обовязок покладений на спадкоємців, які доводять розмір обовязку перед кредитором спадкодавця. Також вважає, що ним не пропущений річний строк, визначений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, для предявлення вимоги до спадкоємця.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції 11.07.2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір, згідно якого він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом(а.с.7-31).

ОСОБА_7 помер 11.02.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.17).

Позичальник в повному обсязі взяті на себе грошові зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 31.03.2016 р. заборгованість за договором за розрахунками позивача становить 11992,79 грн., з яких 114469,49 грн. загальний залишок заборгованості за кредитом; 523,30 грн. заборгованість за відсотками (а.с.3-8).

28 листопада 2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» направлена претензія кредитора до Четвертої криворізької нотаріальної контори, в якій позивач просив повідомити чи заводилась спадкова справа після померлого боржника ОСОБА_7, включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (а.с.22).

Із листа Четвертої криворізької нотаріальної контори від 17.12.2015р. видно, що претензія надіслана до Другої криворізької державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадкової справи. (а.с.23).

Листом від 29 грудня 2015 року Друга криворізька нотаріальна контора повідомила позивача, що після смерті ОСОБА_7, відкрито спадкову справу. Із заявою про прийняття спадщини звернулись діти померлого ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 (а.с.24).

ПАТ КБ «Приват Банк» 02 березня 2016 року на адресу відповідачів направив лист-претензію щодо погашення заборгованості за кредитним договором боржника ОСОБА_7 (а.с.25).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з недоведеності позивачем заявлених вимог, не надано доказів наявності спадкового майна, яке було прийнято відповідачами після смерті ОСОБА_7 та його розмір.

Однак, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

За вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна повністю визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до повідомлення Другої криворізької нотаріальної контори від 29 грудня 2015 року після смерті ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини звернулись діти померлого: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, що також підтверджується копією спадкової справи (а.с.59-70).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

У відповідності до положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Вимога може бути предявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця.

Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобовязаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

29 грудня 2015 року Друга криворізька нотаріальна контора повідомили ПАТ КБ «ПриватБанк» про коло спадкоємців після смерті боржника ОСОБА_7 Повідомлено про доведення до відома спадкоємців наявність у спадкодавця зобовязань перед ПАТ КБ «ПриватБанк» ( а.с.24)

Та 02 березня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до спадкоємців боржника з листом - претензією про погашення заборгованості спадкодавця.

Строк дії укладеного кредитного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та спадкодавцем ОСОБА_7 встанвоений до 30.06.2015 року. Тобто на час смерті спадкодавця строк дії договору не закінчився.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 помер 11 лютого 2015 року. Строк дії кредитного договору встановлений до 30 червня 2015 року. Отже ПАТ КБ «ПриватБанк», як кредитор,заявив вимоги до спадкоємців померлого боржника шляхом направлення претензії кредитора на адресу нотаріуса 28.11.2015 року, а отже із дотриманням строків встановлених ст.1281 ЦК України.

Тому вимоги кредитора до спадкоємців, є обґрунтованими, такими, що підлягають частковому задоволенню.

Колегією суддів перевірено наданий позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_7, вважає що нарахування відсотків після смерті боржника, тобто 11.02.2015 року такими, що не відповідають вимогам законодавства. Нараховані ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязання вчинені після смерті ОСОБА_7 не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

На підставі викладеного, колегія суддів з урахуванням наданого позивачем розрахунку заборгованості вважає, що обсяг зобовязань спадкодавця встановлений на 03 лютого 2015 року складає 11678,57 грн. заборгованості за кредитом та 600,04 грн. заборгованості за відсотками. З урахуванням примусово списаної суми 11 травня 2015 року 1624,20 грн. Колегія суддів зараховує її на погашення відсотків у розмірі 600,04 грн., а залишок 1024,16 грн. на списання із заборгованості за тілом кредиту.

Отже, розмір заборгованості спадкодавця ОСОБА_7 на час його смерті, який підлягає стягненню зі спадкоємців становить 10654,41 грн.

Ураховуючи, що спадкоємці ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги, тому на підставі положення ст.1278 ЦК України їх частки є рівними, оскільки відомості про розподіл спадщини спадкодавцем відсутні. Тому, з кожного із спадкоємців на користь позивача підлягає стягненню 1/3 частка від боргових зобовязань спадкодавця в межах вартості успадкованого майна.

Посилання суду першої інстанції про недоведеність позивачем обсягу спадкової маси не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Оскільки не бажання спадкоємців повідомити кредитора про обсяг успадкованої маси, що відповідно із вимогами ст. 1282 ЦК України є їх обовязком.

Згідно вимог ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено із порушення вимог матеріального права, тому підлягає скасуванню на підставі положення п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк". Стягненню із кожного спадкоємця ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором спадкодавця ОСОБА_7 у розмірі 3551,47 грн., в межах вартості успадкованого майна.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно матеріалів справи, позивач при зверненні до суду із позовом та до апеляційного суду із апеляційною скаргою сплачував судовий збір у загальному розмірі 2893,80 грн., який підлягає стягненню пропорційно задоволених вимог з кожного із відповідачів у розмірі 964,60 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314-316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, як зі спадкоємця ОСОБА_7, який помер 11.02.2015 року, на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 11 липня 2005 року у вигляді картки рахунку № 574910, станом на 03 лютого 2015 року у розмірі 3551,47 грн. в межах вартості успадкованого майна та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 964,60 грн.

Стягнути із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, як зі спадкоємця ОСОБА_7, який помер 11.02.2015 року, на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 11 липня 2005 року у вигляді картки рахунку № 574910, станом на 03 лютого 2015 року у розмірі 3551,47 грн. в межах вартості успадкованого майна та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 964,60 грн.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, як зі спадкоємця ОСОБА_7, який помер 11.02.2015 року, на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 11 липня 2005 року у вигляді картки рахунку № 574910, станом на 03 лютого 2015 року у розмірі 3551,47 грн. в межах вартості успадкованого майна, та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 964,60 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"- відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: