ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Пруднікової П.М., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2017 року позивач звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що24.07.2009 року між ними був зареєстрований шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_13 року у них народилась дочка ОСОБА_3. Спільне подружнє життя не склалося, відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2012 року шлюб між сторонами був розірваний та стягнуто з ОСОБА_2 Олександровичааліменти на утримання неповнолітньої доньки, які він не сплачує. Позивач зазначає, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не утримує сім'ю, не цікавиться станом здоров'я дитини, не намагається відвідати дитину за місцем проживання та місцем навчання.

На підставі викладеного просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити.

Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причину неявку суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.

Судом встановлено, що від спільного подружнього життя ОСОБА_1 (колишнє прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим 29.12.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.10).

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано 06 квітня 2012 року, що підтверджується рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області та стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і жителя АДРЕСА_1, не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої в АДРЕСА_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш як 30% від прожиткового мінімуму встановленого законодавством до повноліття дитини, починаючи з 13.03.2012 року (а.с.11).

Відповідно до довідки Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заборгованість по аліментній платі станом на 01 червня 2017 року становить 42 658, 60 грн. (а.с.17).

Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області № 370 від 11.10.2017 року, вирішено надати висновок до Фастівського міськрайонного суду щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Відповідно до Висновку №06-23/4649 від 12.10.2017 року, комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.19-20).

Відповідно до довідки КП «Фастівська ЖЕК»ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.12).

Відповідно до характеристики, яка видана Дошкільним навчальним закладом №1 «Теремок», ОСОБА_3 відвідувала дитячий садок з липня 2012 року по липень 2016 року. Дівчинка легко знаходила контакт з дітьми і дорослими, уникала конфліктних ситуацій, могла поступитися, поділитися, відкидала грубість у поводженні. Мати дитини постійно цікавиться справами дитини та приймає активну участь у навчально-виховному процесі садочка. Батько у садочок ОСОБА_3 не приводив і не забирав її з нього, життям дитини у педагогів не цікавився (а.с.14).

Згідно характеристики, яка видана Фастівською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, ОСОБА_3 навчається в школі з 01 вересня 2016 року, за період навчання проявила себе як здібна, старанна, відповідальна учениця. Мати учениці, ОСОБА_1 бере активну участь у життя класу і вихованні доньки, завжди відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами доньки. Батько учениці, ОСОБА_2 жодного разу не відвідував доньку у школі, не цікавиться її шкільним життям (а.с.16).

Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок № 06-23/4649 від 12.10.2017 року Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Фастівської міської ради про доцільність та відповідність інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки.

Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням своєї доньки не займається і ухиляється від своїх обов'язків по її утриманню та вихованню, не спілкується з нею і не проявляє турботи, тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 150, 152, 155, 164, 165, 167, 170 Сімейного Кодексу України, положеннями ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4) - задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5, відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4) сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн.

Повний текст рішення виготовлений 21 грудня 2017 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку ст.354 ЦПК України.

Суддя Є.Ю.Чернишова