Номер провадження 2/521/5284/17
У Х В А Л А

"06" жовтня 2017 р. суддя Малиновського районного суду м. Одеси Лічман Л.Г., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

03.10.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій просила суд постановити рішення, яким визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 на квартиру № 105, яка розташована в буд. 51 по вул. Іцхака Рабіна у м. Одесі, загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м., після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 06.05.2014 р. Крім того, позивач просила відстрочити сплату судового збору до постановлення судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заяву необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

На виконання п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України на зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування позивачем не надано доказів родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також того, що ОСОБА_3 прийняла після неї спадщину, не надано відомостей про інших спадкоємців ОСОБА_4 у випадку їх наявності.

Згідно з положенням ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. На підставі зазначеного, позивачу необхідно уточнити, яким чином її права порушуються, не визнаються або оспорюються саме ОСОБА_2 оскільки зазначену особу вказано відповідачем у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Прохальна частина позовної заяви містить вимогу про відстрочення сплати судового збору, при цьому така вимога не мотивована.

Відповідно до п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підставі зазначеного, за умови надання відповідних доказів, вимога про відстрочення сплати судового збору буде розглянута у встановленому законом порядку.

З метою підтвердження ринкової вартості спірного майна, а саме двокімнатної квартири, загальною площею 44,7 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1, позивача до позовної заяви додав висновок № 8 від 17.05.2017 р. про визначення оціночної (ринкової) вартості квартири, виконаний ТОВ «Експертно-оціночна компанія «Оцінка-експерт-інформ» порівняльним підходом. Вартість обєкта оцінки визначено у розмірі 149622 грн., що є заниженою за реальну вартість такого майна. Застосовуючи порівняльний підхід, оцінювачем не надано аналоги, які могли б підтвердити цю інформацію. Зазначена обставина надає підстави вважати про невідповідність зазначеного висновку від 17.05.2017 р. про оцінку спірного майна дійсній його вартості на момент подачі позовної заяви та не може вважатися судом належним та допустимим доказом для визначення ціни позову, а тому й розміру судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України про «Державний бюджет на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень.

Відповідно ч. 2 ст. 80 ЦПК та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Зважаючи на викладене, та приймаючи до уваги той факт, що позовні вимоги ОСОБА_1 містять вимогу майнового характеру, суд приходить до висновку, що сума сплаченого судового збору вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна та попередньо визначає суму судового збору 5000 грн. за позовні вимоги майнового характеру.

На виконання вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України уточненню підлягає ціна позову щодо вимоги майнового характеру.

Отже, подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, -

С У Д Д Я

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків заяви строк - 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що у разі невиконання вищевказаних вимог у встановлений суддею строк заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: