Справа № 296/2182/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення в квартиру та зобов"язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила усунути перешкоди у користуванні власністю та вселити її до квартири АДРЕСА_1 та зобовязати відповідача надати їй ключі від квартири.

Позов обґрунтовувався тим, що ОСОБА_1 є користувачем квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3О є вітчимом позивачки та отримав вказану квартиру на сім"ю з трьох осіб, а саме: себе, позивача та її покійна матір, у якій вони проживали однією родиною. Вказується, що після смерті матері позивачки у 2007 року між сторонами стали виникати конфлікти з приводу спірної квартири. В березні 2016 року відповідач зняв позивача з реєстрації в квартирі за заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.12.2015 року, яке в подальшому було скасовано рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 08.02.2017 року.

Посилаючись на те, що відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні спірною квартирою з приводу чого остання неодноразово зверталась до правоохоронних органів, у грудні 2016 року змінив замки на вхідних дверях, та позивач позбавлена можливості проживати в квартирі, остання звернулась до суду з даним позовом для відновлення своїх прав.

Позивач та його представник у судовому засіданні поданий позов, підтримали та просили його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що позивач не проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 у літній період 2014 року та з травня по жовтень 2015 року, а проживала разом з чоловіком у с. Станишівка Житомирського району. Крім того, зазначають, що відповідач зареєстрував право власності на квартиру та проживає там зі своєю сімєю, а тому вважають, що вселення позивача у спірну квартиру порушить право власності відповідача.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та стверджується довідкою КП ВЖРЕП №9 Житомирської міської ради №927 від 21.06.2017 року у квартирі АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_3 зареєстровані його дружина ОСОБА_5, онук дружини ОСОБА_6 та падчериця ОСОБА_1 (а.с.35).

Позивачка ОСОБА_1 вселилася у спірну квартиру на підставі ордеру, виданого ОСОБА_3 на сімю з трьох чоловік, а саме: на нього, його дружину ОСОБА_7 та її дочку ОСОБА_8 (на даний час ОСОБА_1) Л.С., що вже встановлювалось рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 08.02.2017 року (а.с.5 зворот).

Статтею 156 ЖК Української РСР та ст.405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК Української РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2015 року ОСОБА_3 зверталася до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування квартирою №11 по пров. Вацківський, 3 у м. Житомирі, у задоволенні якого рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 08.02.2017 року відмовлено (а.с. 5-6).

Відповідач ОСОБА_3 у добровільному порядку відмовляються усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 спірною квартирою та надати ключі від вхідних дверей до квартири, що відповідач у судовому засіданні не заперечував.

Вказані обставини також підтверджуються наявною у справі заявою позивача від 25.02.2017 року дільничному інспектору міського відділу поліції, листом начальника ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 №2908 від 09.03.2017 року щодо розгляду заяви з приводу протиправних дій ОСОБА_3, а саме позбавлення доступу до житла (а.с.8,9).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили факт намагання ОСОБА_1 потрапити до квартири АДРЕСА_1 та те, що двері спірної квартири ніхто не відчиняє.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що відповідач ОСОБА_3 чинить перешкоди в проживанні ОСОБА_1 квартирою №11 по пров. Вацківський, 3 у м. Житомирі, чим порушені її законні права на володіння та користування спірною квартирою, які мають бути поновлені шляхом вселення позивача у спірну квартиру та зобов'язання передати їй ключі від вхідних дверей до квартири.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що вселення позивача порушує його права як власника спірної квартири, оскільки як вбачається з матеріалів справи оформлення свідоцтва про право власності від 21.12.2016 року на спірну квартиру шляхом її приватизації відбулося під час зняття ОСОБА_1 з реєстрації у спірній квартирі на підставі заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.12.2015 року, яке скасовано рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 08.02.2017 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні квартирою №11 по пров. Вацківському, буд. №3 у м. Житомирі шляхом вселення ОСОБА_1 у зазначену квартиру.

Зобов"язати ОСОБА_3 надати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота