Справа № 313/1624/16-ц
Провадження № 2 /313/86/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року. смт. Веселе

Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

головуючого судді: Калабухова О.А. при секретарі Бадюла В.А.

За участю:

Позивача Сидоренко.Т.М.

Відповідача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Веселівського районного суду справу за позовом:

ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Веселівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Згідно позовної заяви ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті її матері, ОСОБА_4, яка померла 30 вересня 1998 року у віці 57 років, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 014259 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Веселівського району Запорізької області від 30 вересня 1998 року, отримала спадок, все майно матері, в тому числі й на 1/1 частину житлового будинку, з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою : вул. Першотравнева , 77, в смт. Веселе, Веселівського району Запорізької області.

Ступінь родинних відносин позивача з спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії ІV УР № 927037 видане міським рай/ЗАГС м. Макіївка від 09 листопада 1961 року, де спадкодавець записана як рідна мати позивача.

06 лютого 1998 року спадкодавцем було складено заповіт , посвідчений державним нотаріусом Веселівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрований реєстрі за № 47, за яким ОСОБА_4 М,В визначила позивачку спадкоємицею майна, яке належало їй на праві власності за життя та залишилося після її смерті, в тому числі і вищевказаний житловий будинок.

Окрім позивачки ,спадкоємицею першої черги являється її рідна сестра та донька спадкодавця ОСОБА_1.

Спір про визнання заповіту не дійсним або право на спадщину між спадкоємцями в судовому порядку не розглядався, проте з метою недопущення порушень цивільних прав інших спадкоємців, позивач залучив до участі у розгляді даної справи у якості відповідача ОСОБА_1.

Відповідач, яка також є спадкоємицею першої черги, рідна сестра позивачки та донька спадкодавця ОСОБА_1, не виявляє наміру на прийняття спадщини, та фактично відмовилася від отримання спадщини на користь позивача, та не подавала відповідних заяв про його прийняття.

З часу смерті спадкодавця та по сьогоднішній день позивачка фактично вступила у володіння та управляння спадковим майном, проживала у вказаному будинку, вела господарство, сплачувала комунальні платежі, тощо. Станом на сьогоднішній день за вказаною адресою проживає рідна донька позивачки ОСОБА_6.

Таким чином, після смерті матері, яка померла 30.09. 1998 року, позивачка являючись спадкоємицею першої черги спадкування за законом прийняла спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( ред.. 1963 р. що був чинний на той час), шляхом фактичного вступу у володіння і управління спадковим майном, проте з відповідною заявою до державного нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачка не зверталася.

04 березня 2016 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, із заявою про видачу відповідачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом проте, у відкритті спадкової справи позивачці було відмовлено у звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини, про що державним нотаріусом внесено постанову про відмову у відкритті спадкової справи від 04.03.2016 року за вих.. №181/02-31.

В даному випадку позивач не має можливості вирішити спір у позасудовому порядку, так як являючись спадкоємицею першої черги спадкування за законом позивач прийняла спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (ред.. 1963 р.) що був чинний на той час), шляхом фактичного вступу у володіння і управляння спадковим майном. Положення ЦК УРСР не містять механізму поновлення пропущеного строку на прийняття спадщини в судовому або будь-якому іншому порядку, у звязку з чим позивачка вимушена була звернутися до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок у порядку його спадкування за заповітом.

Отже, питання про право власності на вище зазначене спадкове майно може бути вирішено тільки в судовому порядку.

Спадкове майно під арештом, заставою та забороною на відчуження не перебуває. Спір про право власності відсутній.

Керуючись ст.534 ЦК УРСР 1963 р., ст. 548 ЦК УРСР, ст 549 ЦК УРСР 1963 р., ст 1261 , 1298 ЦК України, ст. 208 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/1 цілу частку житлового будинку, господарських споруд та будівель до нього, який розташований за адресою : вул. Першотравнева, 77 в смт.Веселе, Веселівського району Запорізької області, у порядку його спадкування за заповітом після померлої 30.09.1998 року, у віці 57 років, ОСОБА_4.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_8