Справа № 569/6276/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Смолій Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "Рівнеазот" про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПрАТ «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20.03.2017 року року звільнився з роботи за власним бажанням за ст. 38 ч. 3 КЗпП України - за невиконання роботодавцем вимог законодавства про працю та умов колективного договору. Просить суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 51148 грн. 62 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 153445 грн.86 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, з підстав викладених в заперечення проти позову,просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, заперечення відповідача, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1, наказом №588-ВК від 13.03.2017 року позивач 20 березня 2017 року був звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником законодавства про працю (а.с.3).

За змістом ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до довідки ПАТ «РІВНЕАЗОТ» №1419 від 04.07.2017 року ОСОБА_1 звільненому з 20 березня 2017 року до виплати належить заробітна плата в розмірі 37892 грн. 72 коп.

Відповідно до судового наказу виданого Рівненським міським судом Рівненської області 25 липня 2017 року на користь ОСОБА_1 стягнуто з ПАТ "Рівнеазот" нараховану але не виплачену заробітну плату відповідно до довідки від 12 липня 2017 року № 1519 у розмірі 37892 грн. 72 коп. Оскільки по не виплаченій заробітній платі у розмірі 37892 грн. 72 коп. видано судовий наказ, тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільнені суд відмовляє.

На день розгляду справи судовий наказ є невиконаним, заборгованість по заробітній плати позивачу не виплачена та не заперечується представником відповідача.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначені в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100( Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 Порядку середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як убачається з довідки від 04.07.2017 р. № 1420, ОСОБА_1 було нараховано за січень 2017 р. та за лютий 2017 р. 14595,37 грн., в даній довідці зазначено, що середньогодинна заробітна плата становить 55,2855 грн. Х 8 годин = 442,28 грн. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача становить 442,28 грн.

Отже, за період з 21.03.2017 року по день ухвалення рішення по суті спору розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 126 Х 442,28 грн.= 55727 грн. 28 коп.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порушення відповідачем трудових прав позивача щодо невиплати його розрахунку при звільненні, призвело до порушення його звичного способу життя та завдавало моральних страждань, тому враховуючи вимоги розумності і справедливості передбачені ст. 23 ЦК України, суд вважає за можливе задовільнити моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1280 грн.

Керуючисьст.ст.116,117,237-1КЗпПУкраїни,ст.ст. 10, 11, 60-64, 209, 212-215ЦПКУкраїни, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ "Рівнеазот" про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 55727 (пятдесят пять тисяч сімсот двадцять сім ) грн. 28 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот»» в дохід держави судовий збір в розмірі 1280 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -