Провадження № 6/679/23/2017
Справа № 679/1926/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі головуючої судді Гавриленко О.М., при секретарі Василюк Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин подання головного державного виконавця Нетішинського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Нетішинського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у Нетішинському МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 151838,62 грн. боргу за договором позики, 3% річних - 12554,81 грн., процентів за користування кредитом - 59289,63 грн., судового збору в розмірі 2237,83 грн., а також виконавчого збору на суму 22602,08 грн., та витрат на проведення виконавчих дій на загальну суму 212,50 грн. на користь держави, а всього на загальну суму стягнення 248835,47 грн.

Вказує, що боржник від сплати боргу ухиляється, на виклики державного виконавця не зявляється, здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку нерухомого та рухомого майна виявилися безрезультатними.

Просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним зобов'язань, покладених рішенням суду.

В судове засідання головний державний виконавець Нетішинського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 не зявився, згідно поданої ним заяви подання просить розглянути без його участі та таке задоволити.

Сторони виконавчого провадження у відповідності до положень ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1997 року) кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що на виконанні у Нетішинському МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 151838,62 грн. боргу за договором позики, 3% річних 12554,81 грн., процентів за користування кредитом 59289,63 грн., судового збору в розмірі 2237,83 грн., а також виконавчого збору на суму 22602,08 грн., та витрат на проведення виконавчих дій на загальну суму 212,50 грн. на користь держави, а всього на загальну суму стягнення 248835,47 грн.

03.08.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа та встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які спрямовані на виконання рішення суду. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, зокрема виїжджав за межі України з метою ухилення від зобовязання або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, умисно ухилявся й ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Державний виконавець не довів факту належного повідомлення боржника про необхідність явки у відділ державної виконавчої служби з приводу виконавчого документу, що перебуває у виконавчому провадженні. Наявність викликів державного виконавця адресованих боржнику не є доказами, які підтверджують ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Державний виконавець не надав суду беззаперечних доказів того, що боржник ухиляється від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а також обов'язків, встановлених ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження».

Норми п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачають, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Суду надано докази того, що ОСОБА_2 має закордонний паспорт та виїжджає за межі України, але не надано доказів що, може виїхати за межі України з метою ухилитися від виконання покладених на нього судовим рішенням грошових зобов'язань.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем не обґрунтовано та не підтверджено доказами необхідності застосування до боржника ОСОБА_2 обмеження конституційних прав, а саме - тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а також не доведено те, що боржник має намір виїхати за кордон з метою ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 33 Конституції України, Закону України Про виконавче провадження, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 10, 14, 60, 197, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча Гавриленко О.М.