УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Чорноострівського професійного аграрного ліцею, третя особа - департамент освіти та науки Хмельницької обласної державної адміністрації, про стягнення середнього заробітку за час проходження військової служби в особливий період за касаційною скаргою Чорноострівського професійного аграрного ліцею на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 5 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 20 травня 2015 року перебуває на строковій службі у Збройних силах України.

До призову працював у Чорноострівському професійному аграрному ліцеї на посаді майстра.

18 травня 2015 року його було звільнено з роботи у зв'язку з призовом на військову службу.

Враховуючи те, що відповідач відмовляється нараховувати йому заробітну плату за час проходження військової служби в особливий період, просив із урахуванням уточнень стягнути з ліцею середній заробіток у сумі 25 757 грн 93 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 5 вересня 2016 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_4

Стягнуто із Чорноострівського професійного аграрного ліцею на користь ОСОБА_4 25 757 грн 93 коп. середнього заробітку.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі Чорноострівський професійний аграрний ліцей, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанцій.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення матеріального права, оцінивши подані сторонами докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що оскільки у період із 20 травня 2015 року по 20 травня 2016 року позивач перебував на строковій військовій службі у зв'язку з призовом в особливий період, то відповідач зобов'язаний виплатити йому середній заробіток за цей час.

Колегія погоджується з таким висновком.

Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про військовий обов'язок та військову службу» (ст. 39 Закону зі змінами від 8 лютого 2015 року) та нормами ст. 119 КЗпП України, зміни до якої внесено 11 червня 2015 року.

Згідно із ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу» громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими ч. ч. 3, 4 ст. 119 КЗпП України.

На виконання зазначеної норми закону Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 4 березня 2015 року №105 «Про затвердження Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, а також працівникам, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв'язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв'язку з прийняттям на військову службу за контрактом».

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час проходження військової служби.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Чорноострівського професійного аграрного ліцею відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 5 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик