ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1392/17
провадження № 2/691/666/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

позивач, керуючись ст. ст. 109, 110 СК України, ст.3 ЦПК України, звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу, між нею та ОСОБА_3, що зареєстрований 30.12.2015 року у відділі ДРАЦС Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено запис за №186, з тих підстав, що останнім часом сім'я фактично розпалася з причин відсутності взаєморозуміння та поваги, подружні стосунки не підтримують і не мають бажання бути разом, подальше сумісне життя і збереження сім'ї не можливе, шлюб зберігати недоцільно. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Поновлювати подружні стосунки не мають наміру.

До суду сторони не зявилися, повідомлені належним чином. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач не зявився без повідомлення причин, повідомлений належно, що підтверджено рекомендованим листом про вручення поштового відправлення №181, заяв/клопотань не надходило.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку позивача, та вивчивши наявні докази у справі, приходить до наступного.

За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається.

Вбачається, 30.12.2015 року, ОСОБА_5, позивач по справі, та ОСОБА_3, відповідач по справі, у відділі ДРАЦС Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області зареєстрували шлюб (Свідоцтво про шлюб І-СР №127206, актовий запис №186 від 30.12.2015р.).

22.05.2016 року народився син ОСОБА_4 (Свідоцтво про народження Серія І-СР №221853, актовий запис №66 від 24.05.2016р.).

Подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть.

За нормами ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач вказує що збереження сім'ї суперечить її інтересам, та наполягає на розірванні шлюбу.

За нормами п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей.

Стаття 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, передбачає, що чоловіки і жінки, які досягли повноліття користуються однаковими правами щодо одруження, щодо його розірвання.

Питання про примирення на ставиться.

Суд приймає до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Відмова буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу, і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Суд, відповідно до заявленого, визначає місце проживання дитини з матірю та залишає позивачу після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, а також стягує понесені позивачем судові витрати, що узгоджується з нормами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 24, 104, 105, 110-112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 2, 4, 5, 6, 7, 8, 10 - 13, 18, 76 - 81, 83, 89, п.1 ч.2 ст.141, ст.ст. 258 - 260, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, укладений 30.12.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6, зареєстрований відділом ДРАЦС Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №186 - розірвати.

ОСОБА_2 після розірвання шлюбу за собою залишає прізвище набуте в шлюбі «Федьорко».

Місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу, визначити з матірю ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Зелена Діброва, вул. Садова, 11, Городищенського району Черкаської області, судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення/отримання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_7