Справа № 683/3542/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 право власності на будинковолодіння, що розташоване по вул. Луніна,27 в с. Семиреньки Старокостянтинівського району Хмельницької області.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 14 березня 2005 року померла її мати ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими спорудами під №27 по вул. Луніна в с. Семиреньки Старокостянтинівського району Хмельницької області. Вона є спадкоємицею майна померлої як по закону так і по заповіту й у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Однак, оформити свої спадкові права на спірне будинковолодіння вона не в змозі, так як за життя ОСОБА_2 не отримувала свідоцтва про право власності на це будинковолодіння.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3»єв О.Л. подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач - Самчинецька сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, подавши письмову заяву, у якій розгляд справи просить проводити у відсутності представника, проти позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про

відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що 14 березня 2005 року померла ОСОБА_2 Позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею померлої за заповітом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила частину своїх спадкових прав, що підтверджується матеріалами спадкової справи №168/2016, заведеної 11 березня 2016 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої 14 березня 2005 року ОСОБА_2, а також свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке видано 21 січня 2017 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 до майна померлої ОСОБА_2

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшов житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Луніна,27 в с. Семиреньки Старокостянтинівського району Хмельницької області. Згідно витягу з погосподарської книги Самчинецької сільської ради №2 за 1991-1995 роки вищезазначений житловий будинок 1965 року забудови і відноситься до суспільної групи - колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України "Про власність") членами двору були ОСОБА_5 голова двору, та ОСОБА_2 член двору. Після смерті у 1999 році ОСОБА_5 єдиним членом двору та його головою була ОСОБА_2

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз"ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про власність", застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок №27 по вул. Луніна в с. Семиреньки Старокостянтинівського району Хмельницької області згідно записів у погосподарських книгах Самчинецької сільської ради належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року його членами були ОСОБА_5 та ОСОБА_2, а після смерті у 1999 році ОСОБА_5 єдиним членом і головою цього колгоспного двору залишалась ОСОБА_2, тому спірний будинок є її власністю та увійшов до складу спадкового майна, яке успадкувала позивачка. Під час проведення паспортизації житлових будинків, ОСОБА_2 свідоцтва про право власності не оформляла та вказаний будинок в органах БТІ не реєструвала.

Відповідно до роз"ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

15 грудня 2016 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння.

Однак, враховуючи, що будинковолодіння, розташоване по вул. Луніна,27 в с. Семиреньки Старокостянтинівського району Хмельницької області було побудовано у 1965 році, відомості про нього внесено у погосподарську книгу Самчинецької сільської ради, згідно записів якої воно належало померлій ОСОБА_2, наявність технічного паспорту на даний будинок, суд вважає за можливе визнати за позивачкою, яка є спадкоємцем майна померлої за заповітом, право власності на вищезазначений житловий будинок.

Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 14 березня 2005 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Луніна,27 в с. Семиреньки Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя