АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Київенерго» - Браницького Дмитра Юрійовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» про захист прав споживачів шляхом стягнення пені за прострочення виконання робіт,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» про захист прав споживачів шляхом стягнення пені за прострочення виконання робіт - задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасне виконання робіт згідно заявки № 1411494, у розмірі 5 488,22 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Стягнуто з ПАТ «Київенерго» на користь держави судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Публічного акціонерного товариства «Київенерго» - Браницький Дмитро Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на позивача.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі», в якому просить стягнути на його користь з відповідача пеню за несвоєчасне виконання робіт (надання послуг) в розмірі 5 488,22 грн. та 1 000 грн. за завдану моральну шкоду.

Позивач посилається на те, що 12.03.2016 року він подав Заявку до Центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» про надання комплексної послуги з встановлення Тарифного лічильника електроенергії, та в повному обсязі сплатив вартість даної комплексної послуги згідно рахунку-фактури №4272/ЗР 12.03.2016 року в розмірі 2950, 88 гривень. Крім того, в даній заявці позивач вказав, що до місця встановлення лічильника є вільний доступ та надав свою згоду на встановлення лічильника у його відсутність. Фахівець Центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» ОСОБА_3 прийняла Заявку №1411494, відірвала її корінець та встановила дату надання послуги - 28 березня 2016 року.

ОСОБА_2 зазначив, що 28 березня 2016 року знаходився на роботі, як йому на мобільний телефон зателефонував співробітник ПАТ «Київенерго» СВП «Київські електричні мережі» А.Зінченко і повідомив, що він відмовляється встановлювати тарифний лічильник за відсутності позивача та в будь - який інший час, окрім з 08 ранку до 17 години у будні дні. Позивач йому повідомив, що працює і в робочий час не може бути присутній. Крім того, пояснив, що при подачі заявки у нього брали згоду на встановлення лічильника без його присутності, так як місце його встановлення знаходиться в загальному коридорі будинку і до нього є вільний доступ, проте, співробітник ПАТ «Київенерго» відмовився встановлювати лічильник. 30.03.2016 року позивач письмово, через мережу інтернет на сайт ПАТ «Київенерго» направив заяву, в якій просив виконати Заявку та встановити тарифний лічильник. Проте, лише 04.05.2016 року отримав відповідь на своє звернення, у якій ПАТ «Київенерго» посилається на те, що вони не можуть виконати заявку без його участі, так як у них відсутня можливість вільно потрапити до місця встановлення лічильника.

30.05.2016 року працівниками ПАТ «Київенерго» СВП «Київські електричні мережі», за присутності позивача була виконана заявка, про що був складений Акт №1 від 30.05.2016 року. Крім того, у відповідь на звернення ПАТ «Київенерго» надавали відповіді, згідно яких відповідач відмовляється визнавати факт порушення з їх боку щодо несвоєчасного надання робіт (виконання послуг) та сплатити відповідну суму пені мотивуючи це тим, що у позивача з ПАТ «Київенерго» відсутні будь-які договірні відносини та у місці встановлення лічильника відсутній вільний доступ.

Позивач зазначив, що відповідно до рахунку-фактури № 4272/ЗР від 12.03.2016 року, загальна вартість замовлення складає 2950, 88 грн., тобто 3% пені від загальної вартості становить - 88,52 гривень на день. Відповідачем було прострочено виконання робіт (надання послуг) з 28.03.2016 року по 30.05.2016 року тобто на 62 календарні дні. Таким чином, розмір пені за прострочення виконання робіт (надання послуг) відповідачем становить: 62 х 88,52 = 5 488, 22 гривень. Крім того, внаслідок несвоєчасного виконання зобов'язання відповідачем, позивач витратив та витрачає багато зусиль щодо захисту свого порушеного права, що завдає йому нервове навантаження та психологічний стрес на нервову систему. Для позивача це завдає непоправної шкоди, адже внаслідок неправомірних дій відповідача він відчуває погіршення самопочуття, тому просить суд стягнути з відповідача 1000 грн. моральної шкоди.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 12.03.2016 року, ОСОБА_2 подав Заявку до Центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» про надання комплексної послуги по встановленню тарифного лічильника електроенергії, та в повному обсязі сплатив вартість даної комплексної послуги згідно рахунку-фактури №4272/ЗР 12.03.2016 року у розмірі 2950, 88 гривень. У вказаній заявці було передбачено умови, що встановлення лічильника може проводитися за відсутності заявника, про що позивач надав свою згоду (а.с.38).

Судом встановлено, що відповідно до рахунку-фактури № 4272/ЗР від 12.03.2016 року, загальна вартість замовлення складає 2950, 88 грн.

Тобто, 3% пені від загальної вартості становить - 88,52 гривень на день. Відповідачем було прострочено виконання робіт (надання послуг) з 28.03.2016 року по 30.05.2016 рік - на 62 календарні дні, що становить 5 488, 22 гривні.

Відповідачем не надано суду доказів, а також не повідомлено з яких причин, при надані згоди позивача на встановлення лічильника робота по його встановленню не була проведена своєчасно, та з яких причин не було проведено відповідачем встановлення лічильника за його відсутності, при наявності вільного доступу до місця розташування квартирних лічильників, а також підтвердження можливості такого встановлення за відсутності позивача.

Судом встановлено, що відповідачем надано неправдиву інформацію у листі від 04 травня 2016 року, що був відсутній вільний доступ до лічильника. Вказана інформація не відповідає дійсним обставинам, що підтверджено листом відповідача від 24.06.2016 року, в якому відповідач вже посилається на інші підстави.

Внаслідок несвоєчасного виконання зобов'язання відповідачем позивач витратив багато зусиль щодо захисту свого порушеного права, позивач відчуває погіршення самопочуття, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 1000 грн. моральної шкоди виходячи з положень ч.1 ст.1167 ЦК України.

Встановивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів не повністю погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторонипосилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позовзадовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 214 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішеннясуду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 12.03.2016 року, ОСОБА_2 подав заявку до Центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» про надання комплексної послуги по встановленню тарифного лічильника електроенергії, в якій зазначив, що не заперечує проти виконання робіт у його відсутність (а.с.38).

На підставі вказаної заяви споживачу було вручено рахунок-фактуру № 4272/ЗР від 12.03.2016 року на оплату: вартості нового лічильника у розмірі 2166,67 грн., вартості робіт із заміни лічильника у розмірі 292,40 грн. (а.с.5)

Після сплати вказаного рахунку представником ПАТ «Київенерго» було оформлено заявку на проведення вищевказаного комплексу робіт. Планова дата виконання заявки - 28.03.2016 року.

Представник ПАТ «Київенерго» прибув за адресою: АДРЕСА_1 для встановлення тарифного (зонного) лічильника, однак вищезазначені роботи не були проведені у зв'язку з відсутністю на місці споживача або його уповноваженого представника.

За телефоном ОСОБА_2 повідомив представнику ПАТ «Київенерго», що знаходиться на роботі і не може бути присутнім під час виконання замовлених робіт, у зв'язку з чим просить виконати заявку без його участі.

Проте, представник ПАТ «Київенерго» пояснив ОСОБА_2, що його присутність або присутність його представника є обов'язковою з наступних причин:

- споживач (його представник) має засвідчити кінцеві показники знятого лічильника та початкові показники встановленого тарифного (зонного) лічильника;

- споживачу (його представнику) необхідно підписати акт технічної перевірки та опломбування встановленого засобу обліку;

- споживач (його представник) повинен підписати акт виконаних робіт, що підтверджує факт закриття заявки та відсутність у споживача претензій щодо якості робіт. Крім цього, вказаний акт є первинним документом, необхідним ПАТ «Київенерго» для належного ведення бухгалтерського обліку;

- споживач є власником придбаного ним лічильника. Після проведення робіт споживачу (його представнику) передається упаковка від лічильника, технічна документація на лічильник, акт вхідного контролю, протокол параметризації;

- споживачу (його представнику) надаються консультації щодо порядку зняття показників лічильника та проведення розрахунків за спожиту електричну енергію за тарифними зонами, настанови щодо безпечної експлуатації засобу обліку.

У зв'язку з вищевикладеним виконання заявки було перенесено на 25.04.2016 року, про що повідомлено ОСОБА_2

Проте, ані 25.04.2016 року, ані 19.05.2016 року встановлення тарифного (зонного) лічильника не було проведено через відсутність споживача (його уповноваженого представника).

Вищезазначені роботи були виконані лише 30.05.2016 року. У вказаний день за участю ОСОБА_2 представником ПАТ «Київенерго» проведено технічну перевірку, в ході якої знято лічильник типу ЛTE-1.03 № 7357601, а замість нього встановлено тарифний (зонний) прилад обліку типу НІК 2303L АП1Т 1000 MCE № 7896847.

За результатами обстеження представником ПАТ «Київенерго» та споживачем були підписані наступні документи: 1) акт технічної перевірки та схеми підключення засобу обліку електричної енергії, збереження пломб у побутового споживача від 30.05.2016 року; 2) акт виконаних робіт від 30.05.2016 року. Споживачу було вручено протокол параметризації та інші документи на лічильник, а також надано роз'яснення щодо його експлуатації.

Відповідно до ст.526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'зання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.ч.1,3 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно умов договору, споживач має право вимагати відшкодування збитків, а за умовами ч.5 ст. 10 Закону у разі коли виконавець не може виконати роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Як вже вище встановлено судом, ОСОБА_2 у своїй заяві про надання комплексної послуги по встановленню тарифного лічильника електроенергії надав згоду на виконання робіт у його відсутність. Планова дата виконання вказаних робіт 28.03.2016 року, проте фактично роботи були виконані лише 30.05.2016 року.

Враховуючи порушення відповідачем строку виконання зобов'язання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з ПАТ «Київенерго» пені за час прострочення виконання зобов'язання.

Однак, колегія суддів не погоджується з розміром пені, яка підлягає стягненню, оскільки судом першої інстанції проведено розрахунок від загальної суми, яка включає і вартість лічильника.

Як вбачається з рахунку - фактури вартість послуги по заміні лічильника становить 292,40 грн., а вартість послуги (з ПДВ) - 350,88 грн.

Оскільки прострочення виконання зобов'язання 62 дні, розмір пені, яка підлягає стягненню становить 652 грн. 64 коп. (350,88 х 0,03 х 62), що підтверджується розрахунком пені, наданим відповідачем.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені належить змінити, зменшивши розмір пені до 652 грн. 64 коп.

Висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 09 листопада 2016 року у справі №6-1575цс16 роз'яснено «Покладаючи на відповідача обов'язок відшкодувати моральну шкоду, суд безпідставно застосував правила статті 1167 ЦК України, яка на спірні відносини не поширюється, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини. Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо постачання відповідачем електричної енергії до будинку позивача - споживача цієї енергії.

Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Ці норми не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов'язання з постачання електричної енергії.

Енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору в розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.

Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом.»

Враховуючи вищевикладене, оскільки між сторонами виникли договірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Таким чином, рішення суду в частині стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Київенерго» - Браницького Дмитра Юрійовича - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року в частині стягнення пені змінити, зменшивши розмір пені до 652 грн. 64 коп.

Рішення суду в частині стягнення моральної шкоди скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді