АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2588/17 Номер провадження 22-ц/786/2231/17Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.

за участю секретаря Гнатюк О.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 липня 2017 року

та додаткове рішення цього ж суду від 19 липня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії по інвалідності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, просила стягнути з Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на її користь 45 262 грн. 46 коп., що становить суму заборгованості з нарахованої та не виплаченої їй пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що постановою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03.07.2014 року по справі № 537/3172/14-а відповідача зобовязано, зокрема перерахувати і виплатити ОСОБА_2 щомісячну державну пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, починаючи з 01.01.2014 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та з урахуванням проведених виплат; зобовязано відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2014 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та з урахуванням проведених виплат.

За вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, виданий виконавчий лист, проте рішення виконано лише частково відповідач здійснив перерахунок пенсії, нарахував заборгованість у сумі 45 262 грн. 46 коп., але не виплатив її до цього часу, посилаючись на відсутність бюджетних коштів.

Позивачка стверджувала, що невиплачені за судовим рішенням кошти є збитками у розумінні ч.2 ст.22 ЦК України, які мають бути стягнуті з відповідача на підставі ст..1166 ЦК України.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 05 липня 2017 року позов задоволений: стягнуто з Кременчуцького обєднаного УПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_2 нараховану, але не виплачену пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.

Додатковим рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19 липня 2017 року уточнено стягнуту суму, а саме визначено суму в розмірі 45 262 грн. 46 коп..

Додатковим рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28 серпня 2017 року вирішено питання судових витрат.

В апеляційних скаргах Кременчуцьке обєднане УПФУ в Полтавській області, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг зазначено, що суд першої інстанції не зазначив жодної норми матеріального права, яким керувався при винесенні оскаржуваних рішень, не звернув увагу на те, що позивач фактично просив змінити спосіб та порядок виконання постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03.07.2014 року у справі № 537/3172/14-а.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити з таких підстав:

Відповідно до ст.307 ч.1 п.2, ст.309 ч.1 п.4 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті заявлених вимог в разі неправильного застосування судом матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.07.2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року, визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області здійснити перерахунок та виплату не виплаченої ОСОБА_2 державної пенсії по інвалідності та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірах передбачених ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області відповідно до ч.4 ст. 54, ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" перерахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну державну пенсію по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 01.01.2014 року, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та з урахуванням проведених виплат. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області відповідно до ст.50, ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" перерахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2014 року, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та з урахуванням проведених виплат (а.с.10-14).

13 листопада 2014 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області на підставі вказаної постанови видано виконавчі листи (а.с.9 і зворот)

Згідно розпоряджень №135107 від 16.10.2014 року відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_2 у відповідності до судового рішення (а.с.5-6).

03 червня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Кременчуцького обєднаного УПФУ в Полтавській області із заявою про проведення виплати нарахованої пенсії згідно рішення суду в сумі 45 262,46 грн. (а.с.3).

Листом за № 73/Д-14 від 13.06.2017 року Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області повідомило ОСОБА_2, що управлінням нарахована доплата за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року в розмірі 45 262 грн. 46 коп., але залишалась невиплаченою.

Також було повідомлено, що з питання виплати доплати по проведеному перерахунку необхідно звертатись до органів державної виконавчої служби; механізм виконання судових рішень, ухвалених у справах, повязаних із соціальними виплатами, врегульовано Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою КМУ від 03.09.2014 року №440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою» (а.с.4).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що між сторонами виникли зобовязальні правовідносини, і невиконання відповідачем обовязку з виплати позивачці присуджених коштів є порушенням законних прав та інтересів позивача, реалізація яких не може бути поставлена у залежність від наявності бюджетних асигнувань на такі цілі.

З висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з таких підстав.

У постанові Верховного Суду України №6-1388цс17 від 13 вересня 2017 року висловлена така правова позиція:

«Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст.107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Підставою для звернення до суду позивачка зазначає статті 22, 1166 ЦК України та посилається на заподіяну відповідачем матеріальну шкоду, яка полягає у невиплаті перерахунку пенсії на підставі постанови суду.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, тому несплачена позивачці сума пенсії, яка підлягає стягненню на її користь за рішенням суду, не може вважатися майновою шкодою, або збитками в розумінні статей 22, 1166 ЦК України, а є сумою нарахованої пенсії, яка підлягає виплаті позивачці в порядку виконання постанови адміністративного суду, відтак зазначені норми права не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно із частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

…. посилання позивачки на статтю 46 вищезазначеного Закону є безпідставним, оскільки предметом розгляду цієї справи не є сума недоотриманого підвищення до пенсії, і вищевказані норми Закону до цих правовідносин застосовуватись не можуть, оскільки судом був вирішений спір щодо перерахунку пенсії позивачу.»

У справі, що розглядається наявні тотожні фактичні обставини, а також правові підстави заявлених позовних вимог.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що позивачка у встановленому порядку зверталася до органів Державної виконавчої служби про примусове виконання постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.07.2014 року. На запит апеляційного суду відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області повідомив про відсутність виконавчого провадження за виконавчими листами по справі №537/3172/14-а (а.с.68). Таким чином, позивачка не позбавлена можливості у встановленому ЗУ «Про виконавче провадження» порядку вимагати примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Зважаючи на встановлене, нарахована, але не виплачена позивачці пенсія у сумі 45 262 грн. 46 коп. не є збитками у розумінні ст.22 ЦК України, і вона не позбавлена можливості вчинити дії з примусового виконання рішення суду у повному обсязі.

Таким чином, рішення суду першої інстанції та додаткове рішення слід скасувати та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_2 слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.2, ст.309 ч.1 п.4, ст.316, ст.319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 липня 2017 року та додаткове рішення цього ж суду від 19 липня 2017 року скасувати, ухваливши нове рішення.

ОСОБА_2 у задоволенні позову відмовити за недоведеністю.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: Л.М. Хіль

ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов