Провадження № 2/752/4074/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.09.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Чечельницького В.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю третьої особи - Мартинюк С.П.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Житлово-будівельний кооператив «ТЕРЕМКИ-3» про визначення частки померлої у спільному майні, суд -

Встановив

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, згідно якого просила суд визначити за ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/2 частку у спільному майні, а саме квартирі АДРЕСА_2.

В обґрунтування заявлених позовних вказала, що є донькою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік її матері - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на кооперативну квартиру АДРЕСА_2, та яка належала останньому на підставі Свідоцтва про право власності, виданому 02.02.2009 року Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради.

Посилається на те, що отриманню Свідоцтва про право власності на вищезазначену квартиру передувало отримання 30.10.1980 року ордеру на ім'я ОСОБА_5 на сім'ю у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а також спільна сплата ними як подружжям пайових внесків, з огляду на що, наявні підстави стверджувати, що квартира АДРЕСА_2, попри те, що її титульним володільцем значиться ОСОБА_5, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Також зазначила, що у 2000 році шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано, що, однак, не припиняє права спільної сумісної власності на набуте ними майно.

Вказала, що для оформлення спадкових прав після смерті матері, позивач звернулася до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності складу спадкового майна.

За таких обставин, посилаючись на те, що позивач, як спадкоємець першої черги, має право на спадкування після смерті матері, просила позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідача Київська міська рада свого представника в судове засідання не направила, згідно письмових пояснень по справі, представник відповідача просила провести розгляд справи без участі представника Київської міської ради на підставі поданих стороною позивача доказів.

Третя особа представник ЖБК «ТЕРЕМКИ-3» Мартинюк С.П. в судовому засіданні зазначила, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1, виданим 03.02.2008 року (а.с. 7).

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається зі Свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_3, виданим Бузівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 22.10.1999 року, та відмітки на ньому, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 26.10.1974 року по 06.04.2000 року (а.с. 9).

Згідно Свідоцтва про народження Серія І-БК № 163689, матір'ю ОСОБА_1 є ОСОБА_4.

Як на підставу заявлених вимог, позивач посилається на те, що її матір ОСОБА_4 спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_5 за час шлюбу набули право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2, з огляду на що, наявні підстави для виділення частки ОСОБА_5 у праві власності.

Зважаючи на викладене, суд вважає на необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», який був чинний на час виникнення правовідносин щодо набуття права власності на спірну квартиру, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно п.5-1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 року, яка була чинна на час виникнення вказаних правовідносин, судам слід мати на увазі, що згідно із ст.15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Як вбачається з ордеру Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 30.10.1980 року гр. ОСОБА_5, сім'я якого складається з двох осіб (член сім'ї - дружина ОСОБА_4), надано право на зайняття квартири АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Згідно довідки ЖБК «ТЕРЕМКИ-3» № 77 від 17.11.2008 року, сума паєнакопичення за спірну квартиру у розмірі 6 853,58 грн. сплачена в повному обсязі 30.11.1991 року (а.с. 17).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб і сім'ю України.

Таким чином, у суд наявні підстави вважати, що у відповідності до законодавства чинного на дату внесення ОСОБА_5 в повному обсязі пайового внеску за квартиру АДРЕСА_2, тобто 30.11.1991 року, у ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_4 виникло право спільної сумісної власності на вищезазначену квартиру.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який був чинний на дату розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності.

У відповідності до ст. 75 Цивільного кодексу Української РСР, вказаний строк позовної давності має бути застосований судом незалежно від заяви сторін.

В свою чергу, як вбачається зі змісту позовної заяви, померла ОСОБА_4 своїм правом на поділ спільного сумісного майна подружжя, що було набуте нею разом з чоловіком ОСОБА_5, протягом строку позовної давності не скористалася ні під час перебування у шлюбі, ні після його розірвання.

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 02.02.2009 року, що видане на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради № 58-С від 20.01.2009 року, квартира АДРЕСА_2, складається з 2 кімнат, жилою площею 29,60 кв.м., загальною площею 50,50 кв.м., належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (а.с. 10).

Вказане підтверджується також інформаційною довідкою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 6256 від 23.02.2017 року, кв. АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 02.02.2009 року Головним управлінням житлового забезпечення м. Києва (Наказ № 58-С від 20.01.2009 року) (а.с. 12)

За таких обставин, враховуючи, що померла ОСОБА_4 протягом встановленого законом строку не скористалася наданим правом на поділ спільного сумісного майна розведеного подружжя, строк позовної давності щодо вимог про поділ спільного сумісного майна розведеного подружжя пропущено, клопотань про його поновлення суду надано не було, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визначення за померлою ОСОБА_4 частки у спільному сумісному майні, а саме у квартирі АДРЕСА_2.

Посилання позивача на ту обставину, що право власності на спірну квартиру виникло в момент отримання Свідоцтва про право власності від 02.02.2009 року, як правовстановлюючого документа, нормам законодавства не відповідає.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не є обгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Житлово-будівельний кооператив «ТЕРЕМКИ-3» про визначення частки померлої у спільному майні - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя