Справа № 369/1156/17
Провадження № 2/369/1556/17
РІШЕННЯ

Іменем України

23.08.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Водала А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Національного банку України до ОСОБА_1, третя особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року позивач звернувся до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10 червня 2009 року між ним та ТОВ «Дельта Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», укладено кредитний договір №41/09/6. З даним договором товариство отримало кредит в розмірі 33 200 000 грн. на строк до 02 лютого 2010 року та сплатою 19% річних. За умовами даного договору товариство мало регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. У подальшому між сторонами укладались додаткові договори, якою змінювалась процента ставка за кредитним договором. Свої зобовязання за договором банк виконав.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 березня 2016 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію, 02 жовтня 2015 року було відкликано банківську ліцензію. Ст. 46 Закону країни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у випадку початку процедури ліквідації банку, строк виконання всіх його грошових зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів вважається таким, що настав. Зважаючи на що, на адресу ПАТ «Дельта Банк» 26 січня 2016 року направлено вимогу про сплату заборгованості, яка залишилась невиконана, а заборгованість становить 34 251 618,66 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 33 200 000 грн.; заборгованість за процентами 1 012 827,39 грн.; пеня за прострочення сплати процентів 8 791,27 грн.; штраф 30 000 грн.

У якості забезпечення виконання умов кредитного договору, між НБУ та ОСОБА_1 укладено 30 квітня 2010 року іпотечний договір. За даним договором в іпотеку передано земельну ділянку, загальною площею 5,4939 га, кадастровий номер :06:014:0144, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, яка належить Іпотекодавцю відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 660636 від 24.07.2008р.

Оскільки ПАТ «Дельта Банк» заборгованість не погасив, тому вони набули право на звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №41/09/6 від 10 червня 2009 року в розмірі 34 251 618,66 грн. шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 6 351 500 грн.

Просили суд в рахунок погашення заборгованості ПАТ «Дельта банк» за кредитним договором №41/09/6 від 10.06.2009 перед Національним банком України в загальній сумі заборгованості 34 251 618, 66 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 33 200 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами - 1 012 827 грн. 39 коп., пені за прострочення сплати процентів - 8 791 грн. 27 коп., штрафу (п. 2.3.10. Кредитного договору) - 30 000 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30.04.2010 року укладений між Національним банком України Національного банку України та ОСОБА_1, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №742 а саме на наступне майно: земельна ділянка, загальною площею 5,4939 га, кадастровий номер :06:014:0144, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, яка належить ОСОБА_1 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 660636 від 24.07.2008. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною 6 351 500 гривень без ПДВ.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити позов.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» позовні вимоги визначав в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом 33 200 000 грн. та заборгованість за процентами 1 012 827,39 грн. . В частині нарахуванні пені за прострочення сплати процентів 8 791,27 грн. та штрафу 30 000 грн. заперечував, посилаючи на неправомірність нарахування їх позивачем. Просив суд задоволити позов з врахуванням поданих письмових пояснень.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що згідно статуту АТ «Дельта Банк», затвердженого Загальними зборами акціонерів від 30 січня 2012 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», при цьому АТ «Дельта Банк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань ТОВ «Комерційний банк «Дельта».

У відповідності до п. 3. ст. 7, п. 1 ст. 25 ЗУ «Про Національний банк України» 10 червня 2009 року між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Банк» (правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», укладено Кредитний договір № 41/09/6.

Пунктом п. 1.1. Кредитного договору передбачено, що в рахунок відкритої кредитної лінії за кредитним договором від 24.04.2009 №41/09 Кредитор надає позичальнику кредит на суму 33 200 000 гривень на строк з 26 травня 2008 року по 02 лютого 2010 року з оплатою 19,00%. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору кредитор зобов'язується після підписання цього договору та договорів застави майнових прав перерахувати на рахунок позичальника №23 кредит у 33 200 000 грн.

У подальшому між НБУ та ПАТ «Дельта Банк» укладались додаткові угоди:

Додатковою угодою №3 від 30 квітня 2010 року до Кредитного договору внесено зміни до п. 1.1., який викладений в наступній редакції: «Кредитор надає Позичальнику кредит на суму сумі 33 200 000 (тридцять три мільйони двісті тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відкритої невідновлювальної кредитної лінії в розмірі 700 000 000 грн. на строк з 06 травня 2009 року по 08 квітня 2013 року. Процентна ставка за кредитом на період з 06.05.2009 року по 29.04.2010 року встановлюється на рівні 19% річних, а з 10.06.2019 року по 31.01.2013 рік. Процентна ставка за кредитом є змінною. Розмір процентної ставки розраховується в залежності від наданого банком забезпечення, діючої облікової ставки Національного банку України відповідно до умов пунктів 1.5., 4.6. «Положення про рефінансування та надання Національним банком України кредитів банкам України з метою кредитування економіки України на період її виходу на докризові параметри», затвердженого постановою Правління Національного банк України від 04.02.2010 № 47, і на день укладання цього договору становить 12,25 (дванадцять цілих двадцять п'ять сотих відсотки) - максимально виза за розрахунком у відповідності до п. 1.5. у зв'язку з тим, що відсоткова ставка розрахована у відповідності до п. 4.6. становить 13,75 (тринадцять цілих сімдесят п'ять сотих відсотків) річних, розмір якої складається з розміру облікової ставки Національного банку України 10,25% + ставка коригування 1,50 % + 2,0 процентних пункти. При зміні облікової ставки Національного банку України в процесі виконання кредитного договору Позичальник, з дати набрання чинності нової облікової ставки, самостійно перераховує розмір процентної ставки, застосовуючи діючу ставку коригування і сплачує її у строки, передбачені цим договором».

Договором про внесення змін №4 від 19 жовтня 2010 року до Кредитного договору сторони домовились викласти п. 1.1. та п. 1.2. розділу 1 «Предмет договору» Кредитного договору у наступні редакції: кредитор надає Позичальнику кредит на суму сумі 33 200 000 і тридцять три мільйони двісті тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відкритої невідновлювальної кредитної лінії в розмірі 700 000 000 грн. на строк з 10 червня 2009 року по 31 січня 2013 року. Процентна ставка за кредитом на період з: 10.06.2009 року по 29.04.2010 року встановлюється на рівні 19% річних; 30.04.2010 року по 08.06.2010 року встановлюється нарівні 12,25% річних; 09.06.2010 року по 08.07.2010 року встановлюється на рівні 11,50% річних; 09.07.2010 року по 10.08.2010 року встановлюється на рівні 10,50% річних; 08.2010 року по дату погашення кредиту встановлюється на рівні 9,75% річних.

Договором передбачено, що процентна ставка за кредитом є змінною. Розмір процентної ставки розраховується відповідно до вимог нормативно- правових актів Національного банку України в залежності від наданого банком забезпечення, діючої облікової ставки Національного банку України та класу позичальника. Станом на 19.10.2010 процентна ставка за користування кредитом становить 9,75% (дев'ять цілих сімдесят п'ять сотих відсотків) річних

Додатковим договором №5 від 29 листопада 2012 року до Кредитного договору сторони домовились викласти п.1.1. Кредитного договору у наступній редакції: Кредитор надає Позичальнику кредит на суму сумі 33 200 000 (тридцять три мільйони двісті тисяч) гривень 00 копійок на строк з 10 червня 2009 року по 27 грудня 2016 року. Погашення кредиту здійснюється у відповідності до графіка. Процентна ставка за кредитом на період з: 10.06.2009 року по 29.04.2010 року встановлюється на рівні 19% річних; 30.04.2010 року по 08.06.2010 року встановлюється нарівні 12,25% річних; 09.06.2010 року по 08.07.2010 року встановлюється нарівні 11,50% річних; 09.07.2010 року по 10.08.2010 року встановлюється на рівні 10,50% річних; 08.2010 року по 22.03.2012 року встановлюється на рівні 9,15% річних;З 23.03.2012 року по дату погашення кредиту встановлюється на рівні 9,5%річних (облікової ставки Національного банк України плюс два процентних пункти). Процентна ставка за кредитом є змінною. Розмір процентної ставки розраховується відповідно до п. 1 постанови Правління Національного банку України від 23.11.2012 № 495/БТ, та встановлюється на рівні облікової ставки Національного банку України (що на день укладання цього договору становить 7,5%) плюс два процентних пункти. При зміні облікової ставки Національного банку України в процесі виконання кредитного договору Позичальник, з дати набрання чинності нової облікової ставки, самостійно перераховує розмір процентної ставки, застосовуючи діючу ставку коригування і сплачує її у строки, передбачені цим договором.

Додатковим договором №9 від 26 лютого 2014 року до Кредитного договору сторони домовились викласти п.п. 1.1., 1.3. Кредитного договору у наступній редакції: в рахунок відкритої невідновлювальної кредитної лінії за кредитним договором від 24.04.2009 №41/09 Кредитор надає Позичальнику кредит на суму сумі 33 200 000 грн. на строк з 10 червня 2009 року по 27 грудня 2016 року. Погашення кредиту здійснюється у відповідності до графіка. Процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні облікової ставки Національного банку України плюс два процентних пункти. Станом на 26.02.2014 процентна ставка за користування кредитом становить 8,5% (вісім цілих п'ять десятих відсотків) річних (облікова ставка - 6,5%). При зміні облікової ставки Національного банку України в процесі виконання кредитного договору Позичальник, з дати набрання чинності нової облікової ставки, самостійно перераховує розмір процентної ставки, застосовуючи діючу облікову ставку Національного банку України плюс два процентних пункти. Позичальник нараховує та сплачує нараховані проценти за користування кредитом щомісячно в останній робочий день поточного місяця, та одночасно з кінцевим строком погашення кредиту.».

За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із статтею 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами

У відповідності до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 299 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим кодексом та іншими законами.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у випадку початку процедури ліквідації банку, строк виконання всіх його грошових зобов'язань та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних», у зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Дельта Банк».

02.10.2015 року Постановою Національного банку України №664 відкликано банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

З огляду на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо настання строку виконання зобовязань за кредитним договором №41/09/6 від 10 червня 2009 року.

Позивач свої зобовязання виконав та 26 січня 2016 року НБУ на адресу ПАТ «Дельта Банк» було направлено вимогу про сплату заборгованості за Кредитним договором, яка відповідачем не виконана. Дана обставина визнавалась сторонами при розгляді справи.

Перевіривши поданий розрахунок, а ПАТ «Дельта Банк» зобов'язання за Кредитними договорами не виконано, внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором №41/09/6 від 10 червня 2009 року становить: залишок заборгованості за кредитом - 33 200 000 грн.; заборгованість за процентами - 1 012 827 грн. 39 коп.; пеня за прострочення сплати процентів - 8 791 грн. 27 коп.; штраф (п.2.3.10 кредитного договору) - 30 000 грн. Загальна сума заборгованості за кредитом - 34 251 618 грн. 66 коп.

У якості забезпечення виконання умов кредитного договору №41/09/6 від 10 червня 2009 року між Національним банком України та ОСОБА_1 30 квітня 2010 року укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 742. Відповідно до п. 2.1.1. іпотечного договору, в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором Іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на праві власності наступне нерухоме майно: земельна ділянка, загальною площею 5,4939 га, кадастровий номер :06:014:0144, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, яка належить Іпотекодавцю відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 660636 від 24.07.2008.

Пунктом 14.8.1. договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель з метою задоволення своїх вимог має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань передбачених кредитним договором вони не будуть виконанні.

Відповідно до п. 4.8.2. Іпотечного договору, іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань за Кредитним договором у випадках: порушення Позичальником зобов'язань, передбачених умовами Кредитного договору; порушення Іпотекодавцем правил заміни Предмету іпотеки; порушення Іпотекодавцем зобов'язань за цим Договором; виявлення Іпотеко держателем погіршення стану Предмету іпотеки, або зменшення вартості предмету іпотеки понад норми нормального фізичного зносу, або фактичної часткової відсутності Предмету іпотеки; встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в Кредитному договорі або цьому договорі; невиконання вимог пункту 16.1. цього договору.

При вирішенні спору, суд враховує, що Постановою Національного банку України №664 від 02.10.2015 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Дельта Банк», а рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» розпочату процедуру ліквідації банку в порядку визначеному ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, тому суд приходить до висновку, що позивач набув право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог ст. ст. 589, 590 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін).

Відповідно до положень ст. ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувана; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку», статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.5 вказаної норми, якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставо держателя.

Аналогічні положення визначені нормами Закону України "Про іпотеку" та Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно до ч. 2 ст. 43 ЗУ «Про іпотеку», початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Суб'єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Увекон», що має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності .N"2583/16, виданий Фондом державного майна України від 01.08.2016р. на замовлення Національного банку України проведено оцінку предмета іпотеки з метою визначення вартості заставного майна для подальшої реалізації прав іпотекодеражателя, в тому числі для реалізації заставного майна на публічних торгах за рішенням суду.

Згідно поданого суду висновку суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Увекон», станом на 24 жовтня 2016 року ринкова вартість об'єкту оцінки становить земельної ділянки, загальною площею 5,4939 га, кадастровий номер :06:014:0144 - 6 351 500 гривень без ПДВ. Представник ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 не спростували поданий позивачем звіт щодо вартості предмету іпотеки.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

При поданні позову було сплачено судовий збір 95 272,50 грн. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав меморіальний ордер № від 26 січня 2017 року. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.88, 208, 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов Національного банку України задоволити.

У рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» (Код СДРПОУ 34047020, 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36- Б) за кредитним договором №41/09/6 від 10.06.2009 (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національним банком України (Код СДРПОУ 00032106, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 №032036, державний реєстраційний №0008289) в загальній сумі заборгованості 34 251 618,66 грн. (тридцять чотири мільйони двісті п'ятдесят одна тисяча шістсот вісімнадцять грн. 66 коп.), яка складається з заборгованості за кредитом - 33 200 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами - 1 012 827 грн. 39 коп., пені за прострочення сплати процентів - 8 791 грн. 27 коп., штрафу (п. 2.3.10. Кредитного договору) - ЗО 000 грн. 00 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30.04.2010 року укладений між Національним банком України Національного банку України (Код СДРПОУ 00032106, 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, Паспорт серії МЕ 424073 виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 22.04.2004, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 01601, АДРЕСА_1), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №742, на майно:

земельна ділянка, загальною площею 5,4939 га, кадастровий номер :06:014:0144, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, яка належить ОСОБА_1 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 660636 від 24.07.2008. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною 6 351 500 грн. без ПДВ.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МЕ 424073, виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 22.04.2004, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 01601, АДРЕСА_1, на користь Національного банку України (Код СДРПОУ 00032106, 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) судовий збір в розмірі 95 272,50 грн. (девяносто пять тисяч двісті сімдесят дві грн. 50 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя