Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/1363/17 Головуючий у 1-й інст. Пасічний Т. З.
Категорія 33 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів Микитюк О.Ю., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 жовтня 2017 року, ухвалену суддею Пасічним Т.З. у м. Коростишеві,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду та просив стягнути на його користь із Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

В обґрунтування вимог зазначив, що оперуповноваженим СГСБЕП Приморського РВ Маріупольського ГУ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_2 15.08.2011 року відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП. Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 15.09.2011 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП та призначено адміністративне покарання у вигляді штрафу та конфіскації майна. В подальшому, вказану постанову апеляційним судом Донецької області 09.12.2011 року скасовано, а провадження по справі закрито у звязку із відсутністю складу правопорушення. Після цього він неодноразово звертався до Приморського РВ Маріупольського ГУ ГУМВС України в Донецькій області із заявами про повернення конфіскованого майна, проте повернув вилучену продукцію не в повному обсязі. Зазначає, що діями оперуповноваженого щодо складання незаконного протоколу про адміністративне правопорушення та в подальшому притягнення його до відповідальності спричинило йому моральних та душевних страждань, причиною яких стали сімейні сварки, постійний стан пригніченості та погане самопочуття у звязку із розглядом справи. Виходячи із наведеного, посилаючись на ст.ст.23, 1167, 1173 ЦК України просив стягнути спричинену йому моральну шкоду.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначену ухвалу скасувати. Зокрема вказує, що судом не досліджено матеріали справи та не надано оцінку обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права. Вважає, що відповідно до норм ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» дане питання повинен розглядати суд. А тому суд, неправильно трактував розяснення, викладені у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року №6-2089цс15 та безпідставно відмовив у відкритті провадження по справі, чим порушив його права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 15.08.2011 року оперуповноваженим СГСБЕП Приморського РВ Маріупольського ГУ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 ДО №865390.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 15.09.2011 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП та призначено адміністративне покарання у вигляді штрафу та конфіскації майна.

Постановою апеляційного суду Донецької області від 09.12.2011 року зазначену вище постанову скасовано, а провадження по справі закрито у звязку із відсутністю складу правопорушення.

В подальшому, ОСОБА_1 неодноразово звертався до Приморського РВ Маріупольського ГУ ГУМВС України в Донецькій області із заявами про повернення конфіскованого майна та за його скаргами винні особи притягнуті до дисциплінарної відповідальності.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суддя Коростишівського районного суду Житомирської області виходив із того, що встановлення розміру моральної шкоди віднесено до компетенції органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, який виніс виправдувальний вирок чи закрив справу, а не суду в порядку цивільного судочинства, що передбачено спеціальним Законом.

Ухвалюючи дане судове рішення, суд першої інстанції посилався на постанову Верховного суду України № 6-2089цс15 від 24.02.2016 року, в якій розяснено порядок відшкодування матеріальної шкоди внаслідок невиплати заробітної плати через відсторонення від займаної посади на час проведення досудового слідства та розгляду кримінальної справи у суді.

Виходячи із наведеного зазначений предмет спору є відмінним від предмету спору у справі, що переглядається. А тому наведена правова позиція у згаданій постанові ВСУ не може враховуватись при розгляді цієї справи.

Так, право та порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду регулюються нормами Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до п. 4 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим законом, виникає у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 13 питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12.

Отже, чинним законодавством визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, при цьому питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина належить до компетенції суду як то зазначено у ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Таким чином, судом першої інстанції не досліджено предмет спору та помилково застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до порушення права ОСОБА_1 на судовий захист, а тому його апеляційна скарга є обґрунтованою.

Виходячи із наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції постановлено із порушенням норм цивільного матеріального та процесуального законодавства, а тому вона підлягає скасуванню в порядку п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 жовтня 2017 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2017 року.

Головуючий: Судді: