печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" вересня 2017 р. Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Мотрич В. В.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1, третя особа - слідче управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання від представника відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки є постанова Деснянського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року у кримінальній справі № 1-45/2015 про залишення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 без задоволення, котра набула законної сили.

Відповідач підтримала клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача та третьої особи до судового засідання не з'явились.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Тому, суд розглянув вказане клопотання у відсутність представника позивача і третьої особи.

Заслухавши думку відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, та закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: ухвали; рішення; постанови.

Положеннями КПК України поняття рішення суду не передбачене. Видами судових рішень в кримінальному судочинстві є вирок, постанова та ухвала (ч. 2 ст. 110 КПК України).

Отже рішення суду є різновидом судових рішень та стосується лише цивільного судочинства.

Враховуючи, що положення п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України щодо підстав закриття провадження у справі стосуються ухвалених рішень суду, які набрали законної сили, то суд дійшов висновку, що такі підстави стосуються лише цивільних справ.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року у кримінальній справі № 1-45/2015 залишено заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 без задоволення.

Проте, враховуючи, що положення п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України стосуються ухвалених рішень суду, які набрали законної сили саме в цивільних справах, суд дійшов висновку про відмову у закритті провадження у справі за цією підставою.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1, котрий накладений слідчим СУ ГУ МВС України в м. Києві Мельником Я.В. від 14 серпня 2009 року у кримінальній справі № 18-00416.

У вказаній кримінальній справі Деснянським районним судом м. Києва 16 липня 2012 року у справі № 1-45/2012 ухвалено вирок, котрим засуджено ОСОБА_4, проте не вирішене судом питання про скасування арешту.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що арешт на квартиру відповідача був накладний за правилами КПК України 1960 року, то з урахуванням вказаних положень питання щодо звільнення такого майна підлягає вирішенню за правилами КПК України.

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 205 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України - відмовити.

Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1, третя особа - слідче управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про звільнення майна з-під арешту - закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її отримання.

Суддя О.В.Батрин