Справа № 361/2917/17 Головуючий у І інстанції Петришин Н. М.
Провадження № 22-ц/780/4464/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 04.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Олійника В.І., Сушко Л.П.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:

у травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2016 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 травня 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Однак, найстарший син проживає із позивачем, та повністю перебуває на його утриманні. Крім того, позивач проживає в одній квартирі разом зі своїми батьками, які є пенсіонерами та людьми похилого віку. Їх стан здоровя також потребує догляду та матеріальної підтримки.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив скасувати стягнення з нього аліментів на старшого сина ОСОБА_4, оскільки останній проживає із позивачем, а стягувати із нього аліменти лише на утримання молодшого сина ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, починаючи із травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив в задоволенні позову, не врахувавши обставини, що підтверджують погіршення матеріального стану позивача, а також те, що старший син ОСОБА_4 проживає разом із позивачем та знаходиться на повному його утриманні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2016 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 травня 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 3-4).

Відмовляючи у задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із відсутності передбачених ст. 192 СК України підстав для зменшення розміру аліментів у зв'язку з недоведеністю та необґрунтованістю заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, які б свідчили про погіршення його майнового стану та неможливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі, який визначено рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2016 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, що б давали суду законні підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем у передбаченому ст.ст.10,60 ЦПК України порядку суду не надано.

Суд першої інстанції надав правильну оцінку доводам позивача, прийшовши до висновку, що сам по собі факт одруження позивача, народження дитини в новому шлюбі, а також наявність батьків пенсіонерів не є підставами в розумінні статті 192 СК України для зменшення розміру аліментів.

Судом вірно критично сприйнято посилання позивача на те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час подачі позову проживає з батьком, тому що відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Крім того, проживання сина ОСОБА_4 разом із батьком, не звільняє його від обовязку сплати аліментів на утримання дитини, а сплаченні аліменти - є власністю останнього.

Доказів того, що відповідач використовує сплаченні позивачем аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 не за цільовим призначенням, ОСОБА_2 не надано.

Позивач, також не надав до суду належних доказів на підтвердження тієї обставини, що непрацездатні батьки позивача перебувають на його утриманні.

Таким чином, в апеляційній скарзі відсутні доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді апелянт не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 318, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: