РІШЕННЯ

іменем України

10 квітня 2017 рокуСправа №451/201/17
Провадження № 2/451/193/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

з участю секретаря судового засідання Крикавської М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 АВАЛЬ» про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася через свого представника ОСОБА_7 до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до Радехівської міської ради Львівської області про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

В обґрунтування позовних вимог представник вказує, що позивач є співвласником нежитлової будівлі №12, яка розташована по проспекту Відродження в місті Радехові Львівської області. Дане нерухоме майно є обєктом спільної часткової власності. Розмір частки, який належить позивачу на праві приватної спільної часткової власності становить щонайменше 20/100. Як вказує представник позивача, право власності позивача на частку у вищезгаданому нерухомому майні підтверджується наступними правовстановлюючими документами: 1) договором купівлі-продажу 8/100 частин будинку, що знаходиться по пр.Відродження,12 м. Радехів Львівської області, посвідченого 24 жовтня 2002 року ОСОБА_8, державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-2671; 2) договором купівлі-продажу частини нежитлової будівлі, посвідченого 12 березня 2013 року приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за №107; 3) договором купівлі-продажу частини нежитлової будівлі посвідченого 31 жовтня 2013 року ОСОБА_10, державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1815. Також, представник позивача зазначає, що державну реєстрацію права власності на належне його довірителю нерухоме майно станом на сьогодні здійснено. Як вказує представник позивача, однак, у сторони позивача нещодавно постала нагальна потреба у виділі у натурі належної позивачу частки із майна, що є у спільній частковій власності. За твердженням представника позивача, згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкта нерухомого майна від 18 січня 2017 року, цегляний будинок (нежитлове приміщення) №12 по проспекті Відродження в місті Радехові Львівської області належить до подільних нерухомих речей. Однак, позивач не може дійти згоди з відповідачем щодо виділу у натурі належної йому частки у майні, що є у спільній частковій власності.

Просить суд ухвалити рішення, яким виділити ОСОБА_1 в натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, у розмірі 20/100 загальною площею 158,2 кв.м за адресою: проспект Відродження,12, м. Радехів, Львівська область, а саме наступних приміщень (згідно технічного паспорта на нежитлове приміщення, виготовленого станом на 01 листопада 2016 року): 1 площею 24,8 кв.м; 2 площею 21,4 кв.м; 3 площею 14,0 кв.м; 4 площею 2,5 кв.м; 5 площею 7,6 кв.м; 6 площею 10,7 кв.м; 7 площею 16,2 кв.м; 8 площею 25,8 кв.м; 9 площею 16,9 кв.м; 10 площею 18,3 кв.м.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2017 року, за клопотанням представника позивача до участі у даній справі було залучено в якості співвідповідачів інших співвласників спірного нерухомого майна ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_6 АВАЛЬ».

Позивач до суду не зявився, хоча був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Представник позивача до суду не зявився, однак, подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи по суті спору здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.

Представник Радехівської міської ради, не зявившись у судове засідання та надавши клопотання, просив розгляд справи здійснити за його відсутності.

Решта відповідачів, в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду даної справи були повідомлені судом належним чином. Своїх представників у суд не направили, про причини своєї неявки не повідомили, заперечень проти позову, пояснень чи заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали.

У звязку з неявкою до суду усіх осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне провести розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Таким чином, дослідивши матеріали даної справи на предмет належності та допустимості наявних у ній доказів, суд вважає, що заявлений у даній справі позов є підставним і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Згідно ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

В силу вимог ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями ст.ст.317,319 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю

Судом встановлено, що право власності на частку 20/100 у нежитловій будівлі, яка розташована по проспекту Відродження, 12, місто Радехів, Львівська область, набуте позивачем на підставі договору купівлі-продажу 8/100 частин будинку, посвідченого 24 жовтня 2002 року ОСОБА_8, державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2671; договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі, посвідченого12 березня 2013 року приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за № 107; договором купівлі-продажу частини нежитлової будівлі посвідченого 31 жовтня 2013 року ОСОБА_10, державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1815 (а.с.4,6,8).

Частиною 2 статті 11 ЦК України (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

У відповідності до ч.1 ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Матеріали даної справи не містять будь-яких доказів, які б спростовували презумпцію правомірності вищезазначених договорів, як двосторонніх правочинів, а також доказів, які б спростовували презумпцію правомірності набуття позивачем права власності на згадане нерухоме майно.

Згідно копій витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10102002 від 15 березня 2006 року, № 1154078 від 12 березня 2013 року, № 12016278 від 31 жовтня 2013 року, позивачем здійснено державну реєстрацію права власності на належну йому частку у нерухомому майні (а.с.5,7,9).

У відповідності до статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

В силу вимог частин 1, 4 статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

З даною нормою кореспондується також норма частини 4 статті 334 ЦК України відповідно до якої права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

З огляду на те, що державну реєстрацію право власності позивача на нерухоме майно було здійснено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то суд приходить до висновку, що право власності на таке майно виникло та наразі не є припиненим.

Відповідно до даних технічного паспорту на нежитлове приміщення, виготовленого станом на 01 листопада 2016 року, позивачу на підставі правовстановлюючих документів належить десять приміщень загальною площею 158,2 кв.м, а саме наступні приміщення: 1 площею 24,8 кв.м; 2 площею 21,4 кв.м; 3 площею 14,0 кв.м; 4 площею 2,5 кв.м; 5 площею 7,6 кв.м; 6 площею 10,7 кв.м; 7 площею 16,2 кв м; 8 площею 25,8 кв.м; 9 площею 16,9 кв.м; 10 площею 18,3 кв.м (а.с.13).

Судом встановлено, що іншими співвласниками цегляного будинок (нежитлове приміщення) №12 по проспекті Відродження в місті Радехові Львівської області є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_6 АВАЛЬ» (а.с.39-43).

Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом також враховано та надано належну правову оцінку тій обставині, що згідно висновку Комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації» щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкта нерухомого майна від 18 січня 2017 року, ОСОБА_1 на підставі вищевказаних договір належить 10 приміщень загальною площею 158,2 кв. м, а за технічними показниками 20/100 частин обєкта, який є відокремленим та має окремий вихід і може бути виділений в натурі, як приміщення.

Судом враховано розяснення пленуму Верховного Суду України, надані судам у подібних правовідносинах у абзаці першому пункту 14 своєї постанови №20 від 20 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», відповідно до яких квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

З технічного паспорту на спірне нерухомого майна та з висновку органу технічної інвентаризації вбачається можливість виділити позивачу ізольоване приміщення з самостійним виходом, яке може використовуватись як окремий обєкт нерухомого майна.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що виділення зазначеного майна в натурі позивачу є технічно можливим, не суперечить закону та таким, що не порушує права та інтереси інших осіб.

З огляду на подану представником позивача заяву, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст.3,10,11,57-60,197,209-212,215 ЦПК України та ст.ст.11,15,16,179,181-183,202,204,317,319,328,356,364 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 АВАЛЬ» про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, задоволити.

Виділити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) в натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, яке знаходиться за адресою: проспект Відродження, будинок 12, місто Радехів, Львівська область, у розмірі 20/100 загальною площею 158,2 кв.м, а саме наступні приміщення (згідно даних технічного паспорту на нежитлове приміщення, виготовленого КП ЛОР «ЧМБТІ» станом на 01 листопада 2016 року): 1 площею 24,8 кв.м; 2 площею 21,4 кв.м; 3 площею 14,0 кв.м; 4 площею 2,5 кв.м; 5 площею 7,6 кв.м; 6 площею 10,7 кв.м; 7 площею 16,2 кв.м; 8 площею 25,8 кв.м; 9 площею 16,9 кв.м; 10 площею 18,3 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_11