УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану представником - ОСОБА_6, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 1 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду з указаним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_5 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 12 жовтня 2007 року за кредитом та процентами у розмірі 39 714,89 дол. США та пені у розмірі 37 011 грн 13 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ним та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту від 12 жовтня 2007 року з наступними змінами відповідно до додаткових угод № 1 від 28 жовтня 2009 року та № 2 від 13 листопада 2009 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 42 078 дол. США шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі, встановленому п.п. 1.2.2 кредитного договору із змінами відповідно до п. 1.2 додаткової угоди № 1 та додаткової угоди № 2 від 13 листопада 2009 року, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 14 жовтня 2019 року. За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати проценти у розмірі 13,4% річних. Згідно з п. 8.1 кредитного договору, у випадку порушення зобов'язання в частині не сплати чергового ануїтентного платежу в установлений день сплати чи сплати у розмірі меншому, ніж передбачено договором, відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 дня прострочення. Відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Станом на 10 листопада 2015 року заборгованість відповідача становить 39 714,89 дол. США, з яких: 37 819,97 дол. США - заборгованість за кредитом; 1 894,92 дол. США - заборгованість за процентами. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 10 листопада 2014 року по 10 листопада 2015 року становить 33 тис. грн 33 коп., а за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 4 010 грн 80 коп.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 1 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2016 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 12 жовтня 2007 року у сумі 39 714,89 дол. США та 37 011 грн 13 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 12 жовтня 2007 року було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 61 942 дол. США та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтентних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 42 078 дол. США шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі, встановленому п.п. 1.2.2 кредитного договору із змінами відповідно до п. 1.2 додаткової угоди № 1 та додаткової угоди № 2 від 13 листопада 2009 року, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 14 жовтня 2019 року.

За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати проценти у розмірі 13,4% річних. Згідно з п. 8.1 кредитного договору, у випадку порушення зобов'язання в частині не сплати чергового ануїтентного платежу в установлений день сплати чи сплати у розмірі меншому, ніж передбачено договором, відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 дня прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом строк.

Відповідно до наданого банком розрахунку станом на 10 листопада 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 39 714,89 дол. США, з яких: 37 819,97 дол. США, з яких: 37 819,97 дол. США - заборгованість за кредитом; 1 894,92 дол. США - заборгованість за процентами. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 10 листопада 2014 року по 10 листопада 2015 року становить 33 000,33 грн, а за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 4 010 грн 80 коп.

Установивши, що відповідач не виконує належним чином умови взятого на себе зобов'язання, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку про те, що позивач має право на стягнення вказаних коштів й обґрунтовано задовольнив вимоги банку. При цьому, суди правильно взяли до уваги довідку про рух коштів за рахунком № НОМЕР_1 та виписку за кредитним договором, що є належними та допустимими доказами, та підтверджують виконання позивачем операції щодо перерахунку коштів.

Під час установлення зазначених фактів судами не було порушено норми процесуального права, судові рішення відповідають вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування суудами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 1 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

Л.М. Мазур

Т.О.Писана