Справа № 656/591/17
Номер провадження 2-о/656/20/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Копилової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області

про встановлення факту проживання у визначений час на території України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання у визначений час на території України, посилаючись на те, що вона народилась 7 грудня 1992 року, в с. Воскресенка, Іванівського району, Херсонської області. Її мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Тургенєво, Джанкойського району, Кримської області є громадянкою України і мешканкою с. Воскресенка, Іванівського району, Херсонської області. Заявник є громадянкою України за народженням, але після досягнення 16 річного віку паспорт громадянина України не отримала, оскільки тимчасово виїздила до ОСОБА_3 Федерації. В Іванівському районному сектору державної міграційної служби України в Херсонській області їй відмовили у видачі паспорту громадянина України, оскільки вважають, що вона є громадянкою ОСОБА_3 Федерації. Оскільки іншим шляхом довести факт отримання громадянства України неможливо, просить суд встановити факт того, що вона від народження до цього часу проживала на території України разом з матірю ОСОБА_2.

26 травня 2017 року представник заінтересованої особи ОСОБА_4 надав до суду заперечення, посилаючись на те, що вимоги заявника є необґрунтованими. Заявник як громадянка ОСОБА_3 Федерації в 2011 році звернулась до міграційної служби із клопотанням про надання їй дозволу на імміграцію в Україну. 7 грудня 2011 року заявник документована посвідкою на постійне проживання в Україні на підставі пункту 3 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію» як особа, яка має право на набуття громадянства за територіальним походженням. Згідно свідоцтва про народження від 22 червня 2007 року серії 1-КГ № 040856, виданого Відділом РАЦС Іванівського РУЮ Херсонської області, ОСОБА_1 народилася 7 грудня 1992 року, в селі Воскресенка, Іванівського району, Херсонської області. Заявник має паспорт громадянки ОСОБА_3 Федерації, виданий їй 4 липня 2008 року, та відповідний запис про місце реєстрації, зняття з реєстраційного обліку в ОСОБА_3 Федерації. З 27 грудня 2011 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки заявник є громадянкою ОСОБА_3 Федерації, що це спростовує факт її постійного проживання на території України з народження і до цього часу. Процедура набуття громадянства України відноситься до компетенції Державної міграційної служби України за умови надання передбачених законом документів. Просив суд в задоволені вимог заявника відмовити.

Заявник ОСОБА_1, представник заявника ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали вимоги, зазначені в заяві, та просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області ОСОБА_4 до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає понад шість місяців на рік.

Згідно із ст. 1 цього Закону визначено, що безперервне проживання на території України - це проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 народилась 7 грудня 1992 року, в с. Воскресенка, Іванівського району, Херсонської області, її батьки: ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.10); 4 липня 2008 року ОСОБА_1 виданий паспорт громадянки ОСОБА_3 Федерації, де є відмітка про місце реєстрації (Пермський край, АДРЕСА_1) та про зняття з реєстраційного обліку (28 червня 2011 року)(а.с.35); ОСОБА_1, яка народилась в с. Воскресенка Іванівського району Херсонської області 7 грудня 1992 року, з 27 грудня 2011 року і до цього часу проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7); 7 грудня 2011 року ОСОБА_1 видана посвідка на постійне проживання в Україні серії ХС № 050783 (а.с.9); 26 травня 2017 року ОСОБА_1 зверталась в консульство ОСОБА_3 Федерації у м. Одеса із заявою про відмову від громадянства ОСОБА_3 Федерації. (а.с.8); Генеральним консульством ОСОБА_3 Федерації в м. Одеса ОСОБА_1 розяснено те, що для виходу із громадянства ОСОБА_3 Федерації заявнику необхідно особисто прибути в Генконсульство і надати оригінали і копії необхідних для цього документів, зокрема дійсний на протязі не менш як 6 місяців з моменту подачі заяви про вихід з громадянства ОСОБА_3 Федерації, закордонний паспорт громадянина ОСОБА_7.

Із пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 видно, що вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4, добре знають заявника, яка народилась в Україні, де проживала до 14 років. В звязку з позбавленням матері заявника батьківських прав, заявник виїхала до ОСОБА_3 Федерації, де проживала з опікуном. В 2011 році заявник повернулася в Україну, де і проживає до цього часу.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт безперервного проживання заявника на території України з народження, оскільки з липня 2008 року до червня 2011 року заявник проживала в ОСОБА_3 Федерації та набула громадянства ОСОБА_3 Федерації.

Крім того, заявник не надала суду належних доказів того, що зверталась до органів міграційної служби за місцем проживання з відповідною заявою зобовязанням про припинення громадянства ОСОБА_3 Федерації, відповідно до абз. 12 ст. 1 Закону України «Про громадянство України».

Отже, заявник не позбавлена права звернутися до компетентних органів з клопотанням про прийняття до громадянства України за умов подання зобовязання припинити іноземне громадянство та дотриманням інших вимог, встановлених ст. 9 Закону України «Про громадянство України».

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, про встановлення факту проживання у визначений час на території України з народження залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги до Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутньою у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І.Крисанова