У Х В А Л А

Справа № 285/2997/17

провадження № 2-о/0285/122/17

18 серпня 2017 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловська А.В. розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 заявник по справі, звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області із вище зазначеною заявою, в якій просив встановити юридичний факт поранення при виконанні обовязків військової служби 31.07.2014 року, в районі селища Степанівка Шахтарського району Донецької області, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за № 5 вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Згідно вимог ч. 1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Встановлено, що заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 120 ЦПК України.

Зокрема: заявником додано до заяви три копії додатку № 4 та три копії додатку № 30 у поганій якості, що не дає можливість у повній мірі їх прочитати, а тому суд рахує їх такими, що не додані до заяви.

Крім того, заявник зазначив, що до заяви додаються: додаток № 27 (Відео: «Степанівка» від 19.12.2014 року) та додаток № 43 (Диск з відеоматеріалом), проте фактично до заяви додано три диски з одним файлом відео, а тому суд рахує що до заяви додано лише один додаток у трьох примірниках. З цього приводу виникає необхідність уточнити заявником, який додаток фактично доданий до справи: додаток № 27 чи додаток № 43 та додати інший додаток з відповідною кількістю копій.

Із ч. 1 та ч. 2 ст. 121 ЦПК України слідує, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням вище викладеного, заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. ст. 120, 121 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених недоліків не пізніше пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що у разі не виконання вимог, визначених ч. 1 ст. 120 ЦПК України, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В.Михайловська