Справа № 645/1570/16-ц
Провадження № 2/645/136/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі : головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, КП «Харківські теплові мережі», ПАТ «Укртелеком» про звільнення іпотечного майна з-під арештів, треті особи: Фрунзенський ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області, Департамент реєстрації Харківської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення іпотечного майна з-під арешту, вказуючи, що 21.08.2009 р. між ОСОБА_3, правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким позивач передав боржнику в позику 15200 дол. США, а боржник прийняла їх та зобовязалася повертати борг частинами по 240 дол. США не пізніше 21 числа кожного місяця в період з моменту укладення цього договору до 21.01.2012 р. та здійснити остаточне повернення позики в сумі 8240 дол. США не пізніше 21.02.2012 р.

В забезпечення виконання зобовязань за договором позики відповідач ОСОБА_2. передала позивачеві в іпотеку належну їй на праві власності двокімнатну квартиру №59, яка знаходиться за адресою: м.Харків, проїзд Стадіонний, буд.8/2, про що між ними був укладений іпотечний договір про задоволення вимог іпотеко держателя, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим №2352.

З моменту укладення договору відповідач частинами повернула позивачеві кошти в сумі 1200 дол. США. Після чого додатково позичила у ОСОБА_3, правонаступником якого є позивач, ще 2625 дол. США, про що 14.01.2010 р. між ними було укладено додатковий договір до договору позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим №57.

Після укладення 14.01.2010 р. додаткового договору до договору позики відповідач своєчасно повернула позивачеві ще 855 дол. США, після чого виконувати свої зобовязання припинила.

03.08.2010 року відповідач позичила у ОСОБА_3, правонаступником якого є позивач, ще 10430 дол. США, про що 03.02.2010 р. між ними було укладено додатковий договір №2 до договору позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим №2698.

Відповідно до додаткового договору №2 було внесено зміни до договору позики від 21.08.2009 р., згідно яких боржник отримала від позивача 28255 дол. США, які зобовязалась повертати частинами не пізніше 21 числа кожного місяця в період з 03.08.2010 р. по 21.01.2012 р. і здійснити остаточне повернення позики в сумі 17700 дол. США не пізніше 21.02.2012 р.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань ОСОБА_3 звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом про стягнення боргу.

09.10.2013 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова по цивільній справі № 645/7557/13-ц (2/645/2163/13) було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовільнив частково, стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 209416,60 гривень боргу, 3 % річних у розмірі 9120,01 гривень, 59955,49 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 2784,92 грн. витрат по сплаті судового збору.

19.12.2014 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова по цивільній справі № 645/7317/14-ц (2/645/2300/14) було винесено заочне рішення, яким в рахунок задоволення вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за договором позики від 21 серпня 2009 року на суму 275 277 грн. 02 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 59 в будинку № 8/2 по проїзду Стадіонному в м. Харкові, загальною площею 42,5 кв.м, житловою площею 27,2 кв.м, шляхом застосування визначеної ст.38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_3 права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі-покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчі за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

24.12.2014 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова по цивільній справі № 645/6191/14-ц (2/645/2035/14) було винесено заочне рішення, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто проценти за користування позиченими коштами за період з 09 жовтня 2013 року по 30 липня 2014 року в сумі 17 697 грн. 33 коп., інфляційне збільшення боргу за період з жовтня 2013 року по червень 2014 року в сумі 34 315 грн. 79 коп., 3 % річних за період з 09 жовтня 2013 року по 30 липня 2014 року в сумі 6 820 грн. 00 коп., а всього 58 833 грн. 12 коп. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 331 грн. 33 коп.

У звязку з тим, що ОСОБА_2 не повернула суму заборгованості, первісний позивач був змушений знайти покупця, який погодився придбати іпотечне майно, після чого ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з проханням на підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 19.12.2014 р. посвідчити договір купівлі-продажу іпотечного майна.

Однак виконати вказані судові рішення, реалізувати іпотечне майно і хоча б частково задовольнити свої грошові вимоги до ОСОБА_2 за договором позики ОСОБА_3 не зміг, оскільки Фрунзенським відділом ДВС ХМУЮ на іпотечне майно було накладено обтяження, що перешкоджає і унеможливлює продаж позивачем предмета іпотеки від власного імені.

Просить суд звільнити іпотечне майно - квартиру №59, яка знаходиться за адресою: м.Харків, проїзд Стадіонний, буд.8/2, з-під арештів, накладених на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 12.03.2015 р. Фрунзенським ВДВС Харківського МУЮ ( номер запису про обтяження: 9327315 у спеціальному розділі);

- на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : 43005005, виданої 12.11.2014 р. старшим державним виконавцем Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_5 (номер запису про обтяження: 7670802 у спеціальному розділі) ;

- на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 29964393, виданої 01.10.2012 р. державним виконавцем Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_6 (номер запису про обтяження: 13112547).

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала.

Відповідач та її представник ОСОБА_8 проти позову заперечували. Пояснили, що іпотечний договір між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не укладався, оригінал цього договору вони не бачили.

Представники відповідачів КП «ХТМ» - ОСОБА_9, ПАТ «Укртелеком» - ОСОБА_10, третьої особи Фрунзенського ВДВС ОСОБА_11 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, оскільки в разі скасування арештів на майно ОСОБА_1 реалізує його на свою користь. При цьому стягувачі КП «ХТМ» та ПАТ «Укртелеком» не зможуть отримати присуджені суми, а також неможливо буде стягнути виконавчий збір у розмірі 10% від присуджених сум на користь держави.

Представник третьої особи Департаменту реєстрації ХМР - ОСОБА_12 покладався на розсуд суду.

Дослідивши надані докази, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 15.05.2008 р. належить квартира, розташована за адресою: м.Харків, проїзд Стадіонний, буд.8/2АДРЕСА_1 (а.с.19, 150)

Вказана квартира є предметом іпотеки за договором про задовооолллення вимог іпотекодержателя, укладеним 21.08.2009 р. між ОСОБА_3, правонаступником якого є ОСОБА_1, та ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання зобовязань останньої за договором позики, укладеним 21.08.2009 р. між відповідачем та первісним кредитором (Іпотекодавцем) ОСОБА_3 (а.с.17, 23).

У звязку з посвідченням вказаного іпотечного договору, того ж дня, 21.08.2009 р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 було накладено заборону відчудження зазначеного в договорі майна - квартири, що розташована за адресою: м.Харків, проїзд Стадіонний, буд.8/2АДРЕСА_1, щ підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.34 об.) .

14.01.2010 р. між сторонами укладено додатковий договір до договору позики від 21.08.2009 р., відповідно до якого відповідач позичила у ОСОБА_3, правонаступником якого є позивач, ще 2625 дол. США (а.с.25).

03.08.2010 р. між сторонами укладено додатковий договір №2 до договору позики, відповідно до якого відповідач позичила у ОСОБА_3, правонаступником якого є позивач, ще 10430 дол. США, (а.с.26).

03.08.2010 р. на підставі додаткового договору №2 до договору позики приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 внесені відповідні відомості до Державного реєстру іпотек (а.с.34-37).

Таким чином, всього за змістом та відповідно до умов договору позики від 21.08.2009 р. за реєстровим №2349 в редакції згідно додаткового договору від 14.01.2010 р. за реєстровим №57 та додаткового договору №2 від 03.08.2010 р. за реєстровим №2698, загальна сума позичених відповідачем валютних цінностей склала 28255 дол. США

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань ОСОБА_3 звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом про стягнення боргу.

09.10.2013 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова по цивільній справі № 645/7557/13-ц (2/645/2163/13) було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовільнив частково, стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 209416,60 гривень боргу, 3 % річних у розмірі 9120,01 гривень, 59955,49 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 2784,92 грн. витрат по сплаті судового збору.

19.12.2014 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова по цивільній справі № 645/7317/14-ц (2/645/2300/14) було винесено заочне рішення, яким в рахунок задоволення вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за договором позики від 21 серпня 2009 року на суму 275 277 грн. 02 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 59 в будинку № 8/2 по проїзду Стадіонному в м. Харкові, загальною площею 42,5 кв.м, житловою площею 27,2 кв.м, шляхом застосування визначеної ст.38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_3 права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі-покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчі за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

24.12.2014 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова по цивільній справі № 645/6191/14-ц (2/645/2035/14) було винесено заочне рішення, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто проценти за користування позиченими коштами за період з 09 жовтня 2013 року по 30 липня 2014 року в сумі 17 697 грн. 33 коп., інфляційне збільшення боргу за період з жовтня 2013 року по червень 2014 року в сумі 34 315 грн. 79 коп., 3 % річних за період з 09 жовтня 2013 року по 30 липня 2014 року в сумі 6 820 грн. 00 коп., а всього 58 833 грн. 12 коп. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 331 грн. 33 коп.

Також судом встановлено, що в провадженні Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління знаходяться зведене виконавче провадження, до якого приєднано виконавчі провадження:

-№ 46975584, відкритого на підставі виконавчого листа № 645/7557/13 , виданого 14.02.2014 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у загальному розмірі 281277,02 грн., в межах якого постановою державного виконавця від 12.03.2015 р. накладено заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 (а.с.138, 139);

-№ 43005005, відкритого на підставі судового наказу № 2-н/645/132/13 , виданого 01.11.2013 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «ХТМ» боргу у загальному розмірі 11519,42 грн., в межах якого постановою державного виконавця від 12.11.2014 р. накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить боржнику, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 (а.с.140, 142);

- № 29964393, відкритого на підставі судового наказу № 2-н-1446, виданого 20.10.2011 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укртелеком» боргу у розмірі 736,11 грн., та судових витрат у загальному розмірі 55,50 грн., в межах якого постановою державного виконавця від 01.10.2011 р. накладено арешт на все майно, яке належить боржнику, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 (а.с.145, 146).

Вказані обтяження внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження обєктів нерухомого майна.

На час розгляду справи виконавче провадження не завершене, проте реалізації арештованого майна перешкоджає наявність заборони відчудження спірної квартири, як іпотечного майна, накладеної 21.08.2009 р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 при посвідченні іпотечного договору .

Таким чином, маючи право на продаж спірної іпотечної квартири будь-якій особі покупцеві та виконання ухвалених судових рішень, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права через наявність обтяжень на спірне нерухоме майно, які перешкоджають і унеможливлюють продаж позивачем предмета іпотеки від власного імені.

Статтею 60 Закону України № 606-XІV «Про виконавче провадження» обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до ч.5 цієї норми, у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження (конкретні випадки зазначені в частинах 1-4 указаної статті) арешт із майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

В силу положень ст.54 Закону № 606-XІV, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Згідно із ч.4 цієї норми заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які

не є заставодержателями. При цьому встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч.3 ст.54 цього самого кодексу). Указані норми безпосередньо стосуються арешту як складової виконання рішення суду про задоволення вимог стягувачів, які не є іпотеко держателями.

Ураховуючи наведене вище, а також виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в ст.1 Закону України №898-ІV «Про іпотеку», відповідно до якого іпотеко держатель має право в разі не виконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, позов про зняття арешту, накладений державним виконавцем, підлягає задоволенню, крім випадків, визначених ч.3 ст.54 Закону № 606-XІV.

Зі змісту частин 6 та 7 ст.3 закону №898-ІV вбачається, що у разі, якщо належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду щодо задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотеко держателя, суд повинен приймати рішення про звільнення з-під арешту іпотечного майна. При цьому немає підстав відмовляти у звільненні з-під арешту зазначеного майна у звязку з відсутністю факту реального порушення забезпеченого іпотекою зобовязання боржником на момент предявлення відповідної вимоги. Факт порушення основного зобовязання, забезпеченого іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотеко держателя й не повязується з його існуванням, а отже, і порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

Враховуючи, що обтяження, накладені державними виконавцями, про скасування яких просить позивач, зареєстровані пізніше, аніж укладання іпотечного договору, порушують права позивача як стягувача- іпотекодержателя і перешкоджають виконанню рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи відповідачів суд вважає неспроможними, оскільки іншого шляху, аніж зняття арешту з майна для вирішення питання щодо його реалізації з метою виконання судових рішень, враховуючи наявність обтяження, накладеного 21.08.2009 р. за іпотечним договором, не існує.

Питання щодо відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.88 ЦПК України. Враховуючи, що при поданні позову позивач був звільнений від сплати судового збору у розмірі 551,20 грн., вказана сума стягується з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.1, 3 Закону України «Про іпотеку», суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги задовільнити.

Звільнити іпотечне майно квартиру №59, що розташована за адресою: м.Харків, проїзд Стадіонний, б.№8/2, яка зареєстрована на імя ОСОБА_2, з-під арештів:

- на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 12.03.2015 р. Фрунзенським ВДВС Харківського МУЮ ( номер запису про обтяження: 9327315 у спеціальному розділі);

- на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : 43005005, виданої 12.11.2014 р. старшим державним виконавцем Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_5 (номер запису про обтяження: 7670802 у спеціальному розділі) ;

- на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 29964393, виданої 01.10.2012 р. державним виконавцем Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_6 (номер запису про обтяження: 13112547).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Головуючий суддя: