Справа № 350/1688/17
Провадження № 22-ц/779/1950/2017
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г. В.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

за участю секретаря Бойчука Л.М.

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення суми безпідставно одержаної пенсії за апеляційною скаргою Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Рожнятівського районного суду, ухвалене головуючим суддею Калиній Г.В. 15 листопада 2017 року в смт. Рожнятів Івано-Франківської області, повний текст якого складено 18 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2017 року Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми безпідставно одержаної пенсії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що розпорядженням управління №1216 від 19 лютого 2015 року відповідачу призначена пенсія у разі втрати годувальника. Оскільки ОСОБА_2, чоловік відповідача, на день смерті не був військовослужбовцем, розпорядженням управління №149347 від 18 лютого 2016 року її переведено на пенсію за віком на загальних підставах. В результаті проведеного перерахунку розмір пенсії зменшився та виникла переплата на загальну суму 4 558,45 грн. А відтак, відповідно до ст.ст. 22, 1212 ЦК України ця сума повинна бути повернута позивачу.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 15 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу. Апелянт вказує, що судом порушено норми матеріального права, оскільки не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Статтею 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено перелік осіб та підстави призначення такої пенсії. На день смерті ОСОБА_2, чоловік ОСОБА_1, військовослужбовцем не був, а тому їй безпідставно призначено пенсію по втраті годувальника. У звязку із цим розпорядженням управління №149347 від 18.02.2016 року відповідача переведено на пенсію за віком на загальних підставах. Розмір її пенсії відповідно зменшився, а переплата становить 4 558,45 грн. Оскільки ОСОБА_1 безпідставно набула майно, добровільно повернути його відмовляється, позивач вправі був звернутися до суду з таким позовом.

З цих підстав просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В засідання апеляційного суду представник апелянта не зявився будучи належним чином повідомленим. Подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідно до ст. 372 ЦПК України перешкод розглядові справи в звязку із його неявкою не встановлено.

ОСОБА_1 доводів скарги не визнала посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Вислухавши доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження недобросовісності дій відповідача, що призвели до переплати суми пенсії. Аналогічно як і доказів того, що з боку позивача було допущено рахункову помилку при нарахуванні пенсії ОСОБА_1

Такий висновок суду є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи, зібраним у справі доказам, яким суд дав належну правову оцінку виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи з лютого 2010 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі (правонаступником якого є Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області). Де отримувала пенсію за віком на загальних підставах.

10 лютого 2015 року відповідач звернулась до управління ПФУ із заявою про перевід її на пенсію у звязку із втратою годувальника чоловіка ОСОБА_2 Розпорядженням управління №1216 від 19 лютого 2015 року їй призначено вказану пенсію. При цьому враховано експертний висновок Львівської регіональної міжвідомчої комісії від 10 вересня 2009 року, згідно якого захворювання, що призвело до смерті годувальника, повязане з виконанням обовязку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.4, 5,9).

Зясовано, що в подальшому на підставі розпорядження управління № 149347 від 18 лютого 2016 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком (а.с. 7).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги УПФУ покликалося на те, що ОСОБА_2 (годувальник відповідача) на день смерті військовослужбовцем не був, в звязку із цим відсутні підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника. Оскільки її переведено на пенсію за віком на загальних підставах, виникла переплата пенсії на суму 4 558,45 грн.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року № 6-151цс13 згідно статті 1215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК України (в редакції Закону, що діяв на час ухвалення оскаржуваного рішення суду).

Однак, будь-яких належних та допустимих доказів того, що виплата іншої пенсії мала місце внаслідок недобросовісності відповідача, позивачем суду не представлено. Не надано також доказів, що така виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного переконання про відсутність підстав для стягнення пенсійних виплат у розмірі 4558,45 грн та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Згідно п.3 ст. 3 ЦПК України (в редакції Закону № 2147 VІІІ від 3 жовтня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За положенням ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відтак, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відхилити, а рішення Рожнятівського районного суду від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2017 року.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: Л.В. Василишин

ОСОБА_3