Справа №266/3049/17
Провадження№ 2/266/943/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 жовтня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовною заявою про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Ухвалою суду від 05.09.2017 року, позовну заяву повторно залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали усунути в повному обсязі зазначені в ухвалі суду від 15.08.2017 року недоліки, а саме: зазначити ціну позову, та документи, якими встановлено її розмір, надати документ, що підтверджує сплату судового збору, з урахуванням ціни позову.

Однак, у встановлений судом строк позивачем вказані недоліки усунуті не в повному обсязі, оскільки на виконання ухвали, 05.09.2017 року до суду надано документ, що підтверджує сплату судового збору, у розмірі - 431,62 грн., з зазначенням ціни позову але без надання документів на її підтвердження, лише з посиланням на визначення ціни позову згідно інвентаризаційної вартості будинку, господарських будівель та споруд ГКП Маріупольського БТІ від 17.02.2017 року.

У позовах про визнання права власності на майно, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору залежить від ціни позову, а тому визначення ціни позову має важливе значення для визначення розміру судового збору.

Однак, в порушення вимог ч. 4 ст. 119 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви, позивачем не зазначено доказів, що підтверджують ціну позову.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до п. п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно п. п. 4 п. 1 даної Постанови, оцінка об`єкта для цілей оподаткування здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією з таких спеціалізацій у межах напряму 1 «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» і напряму 2 «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності».

Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

З огляду на те, що ціна позову, не може бути перевірена судом відповідними доказами, зокрема звітом про оцінку майна, а відтак відсутня можливість перевірки розміру судового збору, який був сплачений позивачем, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з підстав, зазначених ухвалою суду від 05.09.2017 року, для усунення недоліків в повному обсязі, а саме для визначення ціни позову, щодо вимог майнового характеру, та додання до позовної заяви документу, що підтверджує її розмір, а також, у разі необхідності надання документу, що підтверджують сплату бракуючої суми судового збору, встановленого з ціни позову, щодо вимог майнового характеру.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, повинен залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали у наданий строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Митрофанова Є. Г.