АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Юрченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/9697/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Кириленко Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ м. Києва 03 вересня 2004 року.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села Іванів Калинівського районуВінницької області, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1 600, 00 грн., щомісячно, починаючи з 02 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 551, 20 грн.

Не погодившись із рішенням суду в частині стягнення аліментів, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції змінити та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1 000, 00 грн. щомісячно. Зазначає, що немає можливості сплачувати 1 600, 00 грн. щомісячно, оскільки він має нерегулярний сезонний дохід та має на утриманні доньку від першого шлюбу. Крім того, вказує, що його батьки є пенсіонерами, та також перебувають на його утриманні.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03 вересня 2004 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено шлюб (а.с.8).

Сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9), яка проживає разом зі своєю матірю - ОСОБА_2 (а.с.10).

ОСОБА_1 не надає ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання їх спільної неповнолітньої дитини.

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила розірвати шлюб, та стягнути з останнього аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини у розмірі 2 500, 00 грн. щомісячно.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_9 посилалася на те, що спільне життя між нею на відповідачем не склалось, спільної згоди щодо утримання неповнолітньої доньки вони дійти не можуть, добровільно допомоги на утримання дитини відповідач не надає.

Ухвалене у справі заочне рішення від 23 вересня 2016 року за заявою ОСОБА_10 було скасовано та справу призначено до розгляду (а.с.28,39)

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_9

Ухвалюючи повторне заочне рішення про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , суд виходив з того, що відповідач не є офіційно працевлаштованим, а відомостей про його доходи матеріали справи не містять. Крім того, суд виходив із офіційно встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який, станом на дату розгляду справи судом, складав 1 689, 00 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України встановлено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, Законом встановлено, що аліменти на утримання дітей стягуються, як правило, у частках до заробітку (доходу) (ст. 183 СК України). Проте, в окремих випадках установлення розміру аліментів у такому порядку викликає певні труднощі. У статті 184 СК України надається приблизний перелік таких випадків: нерегулярний мінливий дохід; одержання частини доходу в натурі; інші обставини, що мають істотне значення.

Як було встановлено судом першої інстанції, та як зазначав ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі, він офіційно не працевлаштований, а тому відповідно має нерегулярний мінливий дохід.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визначення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про проведення судових засідань, однак, не надавав до суду жодних заперечень, письмових пояснень по справі, і не надавав доказів, що він не спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному судом розмірі.

Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, оскільки надана відповідачем довідка, яка видана виконавчим комітетом Іванківської сільської ради, свідчить лише про те, що відповідач проживає разом із своїми батьками, що жодним чином не спростовує правильності висновків суду першої інстанції та не може слугувати підставою для зменшення визначеного судом розміру аліментів.

Також, колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні відповідача перебуває дитина від першого шлюбу, як безпідставні, оскільки як убачається із матеріалів справи, дочка ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.30), тобто, на час ухвалення судом повторного заочного рішення досягла повноліття, а факт наявної заборгованості не звільняє ОСОБА_7 - ОСОБА_12 від обов'язку утримувати іншу дитину.

Крім того, судом беззаперечно встановлено, що позивач несе регулярні витрати на утримання дитини, зокрема, придбання одягу, продуктів харчування, заняття в гуртках, тощо. Дані обставини не заперечувались ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції, ні при перегляді заочного рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга відповідача не містить спростувань обставин, зазначених ОСОБА_2 в ході судового розгляду

Отже, виходячи із вищевикладеного, колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо його неспроможності сплачувати аліменти у розмірі 1 600, 00 грн. на утримання його неповнолітньої дитини.

Відповідно до положень СК України кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного 1 соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до положень статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» (в редакції чинній на дату ухвалення рішення судом) прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років складав 1 689, 00 грн.

Тобто, стягнутий з відповідача розмір аліментів на дитину є меншим ніж установлений законодавством прожитковий мінімум.

Указані вище обставини не дають колегії суддів підстав для зміни оскаржуваного рішення в частині визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року в частині розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не оскаржується, а тому не є предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 відповідають обставинам справи та положенням закону.

Норми матеріального та процесуального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Заочне рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль