Ухвала

іменем україни

29 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., ПоповичО.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2016 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 23 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2012 року було задоволено його позов. На виконання даного рішення суду 18 березня 2013 року видано виконавчий лист, який було передано до примусового виконання Першому міському відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Державний виконавець відкрив виконавче провадження (ВП№40308344) 15 жовтня 2013 року. Позивач посилався на те, що державний виконавець не організував належне виконання судового рішення відповідно до повноважень, наданих йому законом і 16 квітня 2014 року ухвалив постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з тим, що рішення суду виконати без участі боржника неможливо. Відповідно, ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 01 жовтня 2014 року визнано бездіяльність державного виконавця Першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції щодо не виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2012 року. Скасовано постанову державного виконавця Першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 16 квітня 2014 року про закінчення виконавчого провадження. Зобов'язано ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції прийняти до виконання виконавчий лист №2/2218/1508/2012, виданий Хмельницьким міськрайонним судом 18 березня 2013 року та виконати рішення суду. Виконавче провадження було відновлено постановою державного виконавця від 26 листопада 2014 року. На виконання ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2015 року (справа №686/13357/15-к) 27 липня 2015 року внесено до ЄРДР і розпочато кримінальне провадження №0004318 відносно державного виконавця ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 382 КК України. Наступною ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16 лютого 2016 року визнано бездіяльність начальника Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції щодо нездійснення належного контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2012 року. Визнано бездіяльність державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що виразилась у невиконанні рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2012 року. Зобов'язано державного виконавця першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції вжити заходів щодо виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2012 року. Наказом Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 22 вересня 2015 року №1057/04к за допущені порушення при виконанні рішення суду державному виконавцю Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції та начальнику цього відділу оголошено догану. Вказував, що рішення суду до цього часу не виконано. Перший міський відділ державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області не вжив заходів щодо виконання судового рішення. ОСОБА_4 незаконно захопив і одноосібно розпоряджається майном, яке знаходиться у спільній сумісній власності. Мешканці будинку, у тому числі і позивач, не мають змоги розпоряджатись цим майном. Посилався на те, що за такої невиправдано тривалої бездіяльності державного виконавця відчуття несправедливості і приниження його честі та гідності є особливо нестерпними та викликають тяжкі моральні страждання. Він отримує нервові стреси, погіршується його самопочуття, змушений додатково витрачати свій час, звертатись до суду та змінювати свій усталений спосіб життя. Розмір моральної шкоди позивач оцінив у сумі 1 500 грн.

Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути на свою користь на відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з Державного бюджету України 200 грн шляхом їх списання в безспірному порядку з відповідного рахунку, відкритого у Держаній казначейській службі України в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 23 серпня 2016 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми у відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями державного виконавця, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2012 року, зобов'язано ОСОБА_5 за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні частиною конструктивних елементів будинку та прибудинковою територією загального користування, які знаходяться на місці побудови ОСОБА_5 окремого входу у належне йому нежитлове підвальне приміщення та влаштуванні конструкції навісу над цим входом, шляхом знесення окремого входу та конструкції навісу з приведенням ніш світлових вікон та зовнішнього вигляду фасаду будинку до проектного, усунути перешкоди в користуванні підвальним приміщенням шляхом зняття замків з дверей при вході в підвальне приміщення.

Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження за заявою ОСОБА_3 щодо виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2012 року.

16 квітня 2014 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 01 жовтня 2014 року, постановленою у справі за скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_6 визнано бездіяльність державного виконавця Першого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ щодо невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2012 року. Постанову старшого державного виконавця Першого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ від 16 квітня 2014 року скасовано, зобов'язано ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції прийняти до виконання виконавчий лист № 2-2218/1508/2012, виданий Хмельницьким міськрайонним судом 18 березня 2013 року та виконати рішення суду.

Постановою державного виконавця від 26 листопада 2014 року виконавче провадження було відновлено.

На виконання ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2015 року, 27 липня 2015 року внесено до ЄРДР і розпочато кримінальне провадження №0004318 відносно державного виконавця ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16 лютого 2016 року частково задоволено скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_7 на бездіяльність начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області, начальника Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Визнано бездіяльність начальника Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Касянюка Р.М. щодо нездійснення належного контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2012 року. Визнано бездіяльність державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Жиловського Т.Я., що виразилась у невиконанні рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2012 року. Зобов'язано державного виконавця першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Жиловського Т.Я. вжити заходів щодо виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2012 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 129 Конституції України передбачено обов'язковість рішень суду.

Виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» державні виконавці несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому законом. У разі вчинення державним виконавцем під час виконання службових обов'язків діяння, що має ознаки злочину чи адміністративного правопорушення, він підлягає кримінальній чи адміністративній відповідальності у порядку, встановленому законом. Шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою ст. 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 статті передбачає наявність інших випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Саме з такого розуміння зазначених норм матеріального права виходив суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3

Аналогічний висновок міститься й у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року № 6-48цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

Крім того, згідно з п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом України в зазначеній постанові та встановлених обставин під час розгляду справи, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши що неправомірними діями державного виконавця, які полягають у бездіяльності та тривалому невиконанні рішення суду внаслідок чого позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, відчутті несправедливості, нервових стресах, погіршенні самопочуття, яких зазнав ОСОБА_3, у відповідності до принципів розумності, справедливості, дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню стягнувши на його користь моральну шкоду у розмірі 200 грн.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи підтверджуються матеріалами справи та не спростовані сторонами під час апеляційного розгляду.

Суд апеляційної інстанції вищевказаних обставин не врахував, помилково скасувавши рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом було скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 348 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 23 серпня 2016 року скасувати, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О. Писана

О.В.Попович