Справа № 236/2340/16-ц
Номер провадження 2п/236/15/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

за участю секретаря Колесник О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман заяву відповідача ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.12.2016 року у справі № 236/2340/16-ц про розірвання попереднього договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2506, укладеного 02.06.2011 року в м. Артемівськ Донецької області, припинення зобовязання сторін за цим договором, стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 забезпечувального платежу за договором, матеріальних збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.12.2016 року у справі № 236/2340/16-ц було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_5, розірвано попередній договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 2506, укладений 02.06.2011 року в м. Артемівськ Донецької області, припинено зобовязання сторін за цим договором, стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 забезпечувальний платіж за договором, матеріальні збитки та моральну шкоди, стягнуто з відповідачів судові витрати.

29.06.2017 року ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Заявниця та її представник посилались на те, що ОСОБА_1 жодних дій відносно продажу належного їй майна не вчиняла, грошових коштів від ОСОБА_5 не отримувала, вважає, що матеріальної та моральної шкоди позивачу не завдала, також зазначає, що вона не знала про існування правовідносин між її колишнім чоловіком (другим відповідачем у справі) ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_5, а тому не може нести ніякої юридичної відповідальності, а тим більше сплачувати стягненні кошти відповідно до заочного рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.12.2016 року.

Для участі в судовому засіданні 29.09.2017 року відповідач ОСОБА_1 не прибула, надала заяву, щодо розгляду порушеного нею процесуального питання без її участі, уповноважила представляти свої інтереси адвоката ОСОБА_2.

Адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, також не прибув для участі в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надіслав до суду заперечення проти задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, просив рішення суду залишити чинним.

Згідно з ч.1 ст. 231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно зі ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд України в Узагальненні практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах від 11.01.2008 року зазначив, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин i докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.09.2011 року у справі № 6-27145св11.

Відповідно до ч.3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_1 зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на території, що є тимчасово непідконтрольною державній владі України.

Загальновідомою є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області та вихід частини території області (в тому числі м. Донецька Донецької області) з-під контролю державної влади України.

Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Донецьк Донецької області.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Враховуючи ту обставину, що на території, яка є тимчасово непідконтрольною державній владі України, неможливо отримати інформацію щодо місця перебування фізичної особи, виклик відповідачів по справі 236/2340/16-ц здійснювався через оголошення у пресі. Так, зокрема, оголошення про виклик відповідачів ОСОБА_4,ОСОБА_6 були розміщені в газеті «Урядовий курєр», № 209(5829) від 08.11.2016 року, № 225(5845) від 30.11.2016 року (т.1, а.с.48,49,59).

Отже, в даному випадку відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1, ОСОБА_4, не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду відносно них цивільної справи.

Згідно із ст. 109 ЦПК України за загальним правилом позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання.

Водночас відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України встановлена виключна підсудність окремих цивільних справ, зокрема,позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Обєкт нерухомого майна, з приводу якого виник спір, розташований за адресою Донецька область, Краснолиманський район (на сьогодні Лиманський район), с. Торське, вул. Хвойна,2.

За таких обставин цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області.

Отже, в даному випадку відсутні підстави вважати, що вказану справу було розглянуто з порушенням правил підсудності.

Щодо порушеного питання ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення, про непричетність до правовідносин між позивачем ОСОБА_5М та відповідачем ОСОБА_4, суд виходить з наступного.

При ухваленні заочного рішення судом було встановлено, що 02.06.2011 року в м. Артемівськ Донецької області було укладено попередній договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 2506 (т.1, а.с.5). Вказаний договір уклали між собою з однієї сторони ОСОБА_4, який діє від себе та від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 02.06.2011 року (т.1, а.с. 8), з другої сторони ОСОБА_5. За вказаним договором сторони зобовязалися у строк не пізніше 01.08.2011 року на умовах, встановлених цим договором, укласти договір купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, та приватизованої земельної ділянки площею 0,1696 га, які розташовані за адресою Донецька область, Краснолиманський район, с. Торське, вул. Хвойна,2.

Нерухоме майно належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві приватної власності, ціна нерухомого майна на момент укладення основного договору складатиме суму 40000,00 грн., з яких 32000,00 грн. сплачуються ОСОБА_5 ОСОБА_4 як забезпечувальний платіж під час підписання попереднього договору(п.4 попереднього договору). ОСОБА_4 зобовязався не пізніше 01.08.2011 року замовити та отримати всі передбачені чинним законодавством документи, необхідні для нотаріального посвідчення основного договору, зобовязався зняти заборону на відчуження нерухомого майна (п.5 попереднього договору). Сторона, яка отримала суму забезпечувального платежу у розмірі 32000,00 грн., у випадку порушення нею умов попереднього договору зобовязана повернути іншій стороні суму забезпечувального платежу (п.7 попереднього договору).

Згідно з розпискою від 02.06.2011 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 в рахунок придбання останнім будинку № 2 по вул. Хвойній в с. Торське 4190 доларів США(а.с.6).

Згідно з розпискою від 01.10.2011 року № 2/11-51 директор ТОВ «Обрій плюс» ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_5 для оформлення документів на будинок і видачу виписки з реєстру на право власності на нерухоме майно по вул. Хвойній,2, в с. Торське суму в розмірі 1500,00 грн. (т.1, а.с.7).

Довіреністю від 22.07.2011 року ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_7 безоплатно представляти його інтереси в будь-яких органах, підприємствах, установах, організаціях для здійснення всіх необхідних дій, повязаних з підготовкою та одержанням документів, необхідних для відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою Донецька область, Краснолиманський район, с. Торське, вул. Хвойна,2(т.1, а.с.14). Згідно з квитанцією від 27.12.2011 року № 110071768 Артемівського відділення Донецької ОД ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» ОСОБА_5 перерахував ОСОБА_4 кошти в розмірі 600,00 грн.(т.1, а.с.9).

Як вбачається з витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.10.2011 року № 31616204 (т.1, а.с.31), право власності на житловий будинок за адресою Донецька область, Краснолиманський район, с. Торське, вул. Хвойна,2, зареєстроване на імя ОСОБА_9 та ОСОБА_4.

Таким чином, вступаючи у правовідносини щодо укладення на майбутнє договору купівлі-продажу нерухомого майна, ОСОБА_4 діяв від імені ОСОБА_1 на підставі виданої нею та нотаріально посвідченої довіреності, діяв в її інтересах з метою розпорядження майном, яке належало обом відповідачам на праві спільної власності.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_1 не наведено у заяві про перегляд заочного рішення посилань докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і які вона з поважних причин не змогла подати до суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_1, в інтересаї якої діє ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 12.12.2016 року у справі № 236/2340/16-ц має бути залишена без задоволення.

Водночас суд розяснює відповідачу ОСОБА_1, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 228,231,232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву відповідача ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення від 12.12.2016 року у справі № 236/2340/16-ц - залишити без задоволення.

Розяснити відповідачу ОСОБА_1 її право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК, тобто шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області в 10-денний строк. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -