АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3713/17 Справа № 202/7404/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія 19/20
10 серпня 2017 року

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2017 рік серпень 10 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення суми авансу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення суми авансу, посилаючись на те, що 08 червня 2016 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, по 1/4 частині якої належить на праві власності відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Відповідно до умов цієї угоди, договір купівлі-продажу даного житлового приміщення повинен бути укладено нотаріально не пізніше 08 серпня 2016 року.

При укладанні попередньої угоди від 08 червня 2016 року позивачка передала відповідачеві ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 500 доларів США в якості авансу.

Однак, оскільки у визначений строк укладання договору купівлі-продажу житлового приміщення не відбулося, додатковою угодою від 08.08.2016 року сторони погодили новий термін укладання угоди, а саме 29 вересня 2016 року, одночасно з укладанням якої позивачкою було передано відповідачеві ОСОБА_2 в якості авансу грошову суму у розмірі 1 000 доларів США.

В послідуючому, додатковою угодою від 14.08.2016 року строк укладання договору купівлі-продажу призначено на 31 жовтня 2016 року і одночасно з цим позивачкою було передано в якості авансу ОСОБА_4 1 000 доларів США.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що укладання договору купівлі-продажу житлового приміщення так взагалі і не відбулося з вини відповідачів, які і від повернення отриманих грошових коштів від позивачки також відмовляються, вона вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто суму авансу у розмірі 38 382 гривень 07 копійок та витрати по справі у розмірі 383 гривень 82 копійки, а всього 38 765 гривень 89 копійок. Цим же рішенням суду з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто грошову суму у розмірі 25 588 гривень 04 копійок та витрати по справі у розмірі 255 гривень 88 копійок, а всього 25 843 гривні 92 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення, яким задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3.

Доводи ОСОБА_2 про те, що умовами попереднього договору зазначено, що при відмові покупця від покупки, недодержані строку виплати суми, що залишилась, аванс залишається у продавця, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки аванс не виконує забезпечувальну функцію, тобто, якщо договір не укладений з ініціативи будь-якої сторони, то аванс, безумовно, повертається його власнику.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду й посилання відповідача ОСОБА_2 про те, що він не отримував від позивачки аванс у розмірі 1 000 гривень, оскільки як видно зі змісту укладеної між ним та позивачкою ОСОБА_3 додаткової угоди від 08.08.2016 року саме йому була передана дана зазначена сума авансу.

Таким чином, з огляду на викладене судова колегія вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :