Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1457/17 Головуючий у 1 інстанції: Шиш А.Б.
Є.У.№ 322/1305/16-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 02 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 "Теремок" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та компенсацію моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 06 квітня 2015 року він був прийнятий на роботу в Новомиколаївський комунальний дошкільний навчальний заклад № 3 "Теремок", на посаду робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків. 06 квітня 2016 року він був працевлаштований на сумісну посаду оператора котельні, за своїм основним місцем роботи в цьому ж закладі, з оплатою в розмірі ставки, згідно штатного розпису за суміщенням. Праця оператора котельні оплачувалась окремо від основної роботи. Посадові обовязки оператора котельні йому були надані для вивчення і після цього, керівництвом було видано наказ по закладу про прийняття його на роботу. Наказ від 06 квітня 2016 року йому на руки не було надано, однак видання такого наказу свідчить про укладення з ним безстрокового трудового договору, що узгоджується із п. 7 постанови Пленуму ВС України № 9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", за яким, укладення трудового договору оформлюється наказом. Накази про початок роботи оператора котельні також видавались 17 жовтня 2016 року № 154-к/тр та 15 листопада 2016 року № 175-к/тр. З 06 квітня 2016 року по 05 грудня 2016 року, за вирахуванням теплих місяців року, він працював за сумісництвом в зазначеному закладі на посаді оператора котельні. 29 листопада 2016 року з важким станом здоровя він прийшов на роботу в зазначений заклад та виконав свої обовязки оператора котельні, після чого завідуюча звернулась до нього із вимогою грузити вручну сміття на тракторний причіп. В його посадових обовязках, як за основною посадою, так і за сумісною, не було пункту щодо вантажних робіт. Не в змозі виконувати незаконні вимоги завідувача закладу, він звернувся до лікаря із скаргою на погане самопочуття та отримання довідки про неможливість виконання вантажних робіт. Отримавши таку медичну довідку, він надав її завідуючій, на що остання відповіла протиправним вирахуванням 40 відсотків з його заробітної плати по посаді оператора котельні. Враховуючи, що його стан здоровя погіршився, він отримав лікарняний. Прийшовши на робоче місце о 14 годині 00 хвилин 29 листопада 2016 року він вимкнув опалювальний котел, оскільки не міг його залишати без нагляду в працюючому стані, залишивши ввімкненим мережевий насос, попередив про свої обґрунтовані дії завідуючу і пішов на лікарняний. На лікарняному він знаходився з 29 листопада 2016 року по 04 грудня 2016 року. Його дії не суперечили Інструкції з охорони праці оператора котельні від 06 квітня 2016 року, посадовим обовязкам оператора газового опалення від 06 квітня 2016 року, посадовій інструкції особи відповідальної за безпечну експлуатацію систем газопостачання та газового обладнання від 06 квітня 2016 року. 29 листопада 2016 року, за його відсутності, завідуючою закладу ОСОБА_4, разом із трьома працівниками закладу ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було складено акт № 1 про факт порушення ним трудової дисципліни, яким є вимкнення котла без письмового дозволу адміністрації закладу, не передання зміни та не залишення ключів від котельні. 05 грудня 2016 року, після його виходу з лікарняного, завідуюча скликала трудову комісію, на якій зажадала від нього пояснення з приводу подій 29 листопада 2016 року. Пояснення ним були надані, після чого завідуюча протиправно, порушуючи його трудові права, звільнила його з посади оператора котельні за порушення трудової дисципліни, про що видала наказ № 185-к/тр від 05 грудня 2016 року. Надалі, 05 грудня 2016 року протоколом № 1 про порушення трудової дисципліни з нього було знято посадові обовязки оператора котельні. Як зазначає позивач, звинувачення у порушенні трудової дисципліни зазначені в акті № 1 від 29 листопада 2016 року, які полягали у вимкненні котельні без письмового дозволу адміністрації закладу, не переданні зміни та не залишенні ключів від котельні, є безпідставні з тих причин, що жодним документом не передбачено письмового дозволу адміністрації закладу на вимкнення котла, зміна нікому не могла бути передана, оскільки за штатним розписом посада оператора котельні зазначена в кількості одної штатної одиниці, ключі від котельні були ним надані завідуючій і у неї, крім того, були додаткові ключі від котельні. За посадовими обовязками він не міг залишати увімкнений котел без нагляду. В день звільнення, 05 грудня 2016 року, йому не було виплачено середню заробітну плату за листопад 2016 року, чим порушено ст. 116 КЗпП України. Запис про звільнення з сумісної посади в трудову книжку занесений не був. 14 грудня 2016 року він написав заяву про звільнення з основної посади робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків за власним бажанням, на підставі п. 1 ст. 38 КЗпП України. В той же день було видано наказ про його звільнення за № 190-к/тр. 17 грудня 2016 року на його банківську картку було перераховано 300 гривень, 28 грудня 2016 року перераховано 402 гривні 73 копійки. Різниця з невиплаченого заробітку за листопад 2016 року складає: 1146 гривень 64 копійки (1849,37 - 702,73). За грудень 2016 року, у звязку з незаконним звільненням, не проведенням повного розрахунку при звільненні та вимушеним прогулом, сума середнього заробітку складає 1849 гривень 37 копійок. Таким чином, в період часу з 01 листопада 2016 року по 01 січня 2017 року, за вирахуванням зазначеної різниці, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та вимушеним прогулом з причини незаконного звільнення, складає 2996 гривень 01 копійка (1146,64 + 1849,37). Не проведення відповідачем повного розрахунку при звільненні, приховування довідки про його середню заробітну плату, затримка розрахунку при звільненні, безпідставне, з власних мотивів завідуючої закладу, незаконне звільнення з посади оператора котельної, є грубим порушенням його трудових прав, яке триває до цього часу, що завдає позивачу значних моральних страждань. Дані обставини вимагають у нього додаткових зусиль для організації свого життя і відновлення своїх порушених прав. Відповідач позбавив його права, гарантованого ст. 43 Конституції України на працю та можливості заробляти на життя. Незаконні дії відповідача призвели до його моральних переживань, він втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, не має засобів для забезпечення належного рівня життя. 04 січня 2017 року він став на облік в Новомиколаївський центр зайнятості як безробітній. До теперішнього часу він не може працевлаштуватися. В звязку з чим заподіяний йому розмір моральної шкоди складає 20000 гривень.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, поновити його на посаді оператора котельні Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 "Теремок", стягнути з Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу №3 "Теремок" середній заробіток за час вимушеного прогулу у грудні 2016 року, в розмірі 1849 гривень 37 копійок, не виплачену частину середнього заробітку за листопад 2016 року, в розмірі 1146 гривень 64 копійки, та компенсацію моральної шкоди в розмірі 20000 гривень.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 02 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що фактично позивачеві було збільшено обсяг навантаження за рахунок встановлення додаткових обовязків, тобто фактично його не було прийнято на додаткову посаду, а лише збільшений обсяг робіт, що є суміщенням, а не сумісництвом.

Відтак суд першої інстанції правильно виходив з того, що сумісництво це виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві (ст. 1021 КЗпП України, постанова Кабінету Міністрів України "Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій" від 3 квітня 1993 року № 245 ).

На відміну від цього, суміщення це виконання працівником на тому ж підприємстві поряд зі своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою) або обов'язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи (ст. 105 КЗпП України).

Як правильно зазначив суд першої інстанції, згідно з пунктом 2 постанови Ради Міністрів СРСР "Про порядок і умови суміщення професій (посад)" від 4 грудня 1981 року № 1145, суміщення професій (посад) передбачає виконання працівником поряд зі своєю основною роботою, передбаченою трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою) і виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи на одному і тому самому підприємстві за згодою працівника протягом встановленої законодавством тривалості робочого дня. При роботі за суміщенням професій (посад) окремий трудовий договір з працівником не укладається, лише видається по підприємству наказ про допущення працівника до роботи за суміщенням. Запис у трудову книжку про роботу за суміщенням не вноситься.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_3 06 квітня 2015 року було прийнято на роботу в Новомиколаївський комунальний дошкільний навчальний заклад № 3 "Теремок" на посаду робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків.

В обґрунтування позову, позивач посилається на ту обставину, що 01 квітня 2016 року його було прийнято на роботу за сумісництвом в Новомиколаївський комунальний дошкільний навчальний заклад № 3 "Теремок" на посаду оператора котельної.

Але за наказом завідуючої Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 "Теремок" від 06 квітня 2016 року № 66-к/тр, відповідальному за безпечну експлуатацію газового господарства ОСОБА_3 наказано приступити до роботи оператора газових котлів з оплатою в розмірі ставки, згідно штатного розпису, за суміщенням. Аналогічним чином наказом завідуючої Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 "Теремок" від 17 жовтня 2016 року № 154-к/тр, відповідальному за безпечну експлуатацію газового господарства ОСОБА_3 наказано приступити до роботи оператором газових котлів з оплатою в розмірі ставки, згідно штатного розпису, за суміщенням.

Позивачеві встановлювалася надбавка за збільшення обсягу виконуваних робіт, а не оплачувалася окрема заробітна плата за виконання робіт на іншій суміщуваній посаді.

Наказом завідуючої Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 "Теремок" від 05 грудня 2016 року № 185-к/тр, наказано зняти з робітника по ремонту обладнання та будівель ОСОБА_3 посадові обовязки оператора котельні.

Відтак суд першої інстанції з урахуванням досліджених доказів дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_3 в період з 17 жовтня 2016 року по 05 грудня 2016 року виконував роботу оператора газових котлів за суміщенням посад, а не за сумісництвом, як вказано в позовній заяві.

Враховуючи, що законодавством України не передбачено спеціальної процедури при знятті з працівника обов'язків, які він виконував за суміщенням, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що зняття додаткових обовязків, які не входять до основної роботи, передбаченої для працівника трудовим договором, може відбуватися як за ініціативою роботодавця, так і за ініціативою працівника.

Тож зняття з працівника покладених на нього додаткових обовязків, не передбачених трудовим договором за основною посадою, є правом роботодавця та не надає працівникові права вимагати покладення на нього додаткових обовязків від виконання яких він був звільнений.

Тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що при знятті з позивача обов'язків за суміщенням, відповідачем порушень допущено не було.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відбулася зміна істотних умов праці позивача, не ґрунтується на законі, позаяк звільнення працівника від виконання додаткових обовязків, не покладених на нього трудовим договором, не є зміною умов праці.

Враховуючи, що суміщення допускається лише у тих випадках, коли працівник може забезпечити якісне виконання як основної так і додаткової роботи, саме роботодавець вправі вирішувати доцільність покладення на працівника додаткових обовязків. Звільнення від цих обовязків не порушує права працівника та не впливає на встановлені законом гарантії його трудових прав.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 02 лютого 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: