Справа №201/2444/15-ц
Провадження №6/201/253/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого- судді Федоріщева С.С.,

за участю секретаря судового засідання- Рпазумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву Приватного підприємства «Торговий Будинок Мушкетер» про зміну сторони (стягувача) виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Мушкетер», ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2017 року Директор Приватного підприємства «Торговий Будинок Мушкетер» звернувся до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2015 року у справі № 2014/2444/15-ц стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Мушкетер», ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» загальний борг за Генеральною угодою факторингу (надання кредиту) від 04 липня 2014 року в загальній сумі 4424577 грн. 88 коп., з яких: заборгованість з факторингового фінансування (в тому числі просрочена заборгованість) 3387779 грн. 38 коп., строкова заборгованість за відсотками 122516 грн. 92 коп., просрочена заборгованість за відсотками 473938 грн. 29 коп., комісія за обслуговування факторингу та зворотне відступлення базових документів 20467 грн. 67 коп., пеня за просрочення строків повернення кредиту 391928 грн. 01 коп., пеня за прострочення строків сплати відсотків 25487 грн. 68 коп. і пеня за прострочення строків сплати комісії 2459 грн. 93 коп. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Мушкетер», ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі з кожного окремо по 22122 грн. 89 коп. (всього 66368 грн. 67 коп. 1.5% від суми позову). На підставі даного рішення від 17 вересня 2017 року було видано виконавчий лист, який був звернутий до виконання, шляхом подання до Кіровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на підставі якого державним виконавцем було відкрите виконавче провадження. Боржник станом на 18.12.2017 року у добровільному порядку рішення суду не виконала.

Відповідно до протоколу електронних торгів UA-EA-2017-10-24-000176-a від 01 листопада 2017 року ПП «БТ «Мушкетер»() стало переможцем електронних торгів по лоту: Q83459b17829, на підставі якого між ПП «БТ «Мушкетер» та Публічним акціонерним товариством «АТАБАНК» укладено договір № 01-1285/Т/В-1 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 08 листопада2017 року, за яким відступлена право вимоги за Генеральною угодою факторингу № 01-1761/Ф/Н від 04 липня 2014 року, договір про відступлення права вимоги за договором поруки № 01-1761-Ф/Т/1 від 04 липня 2014 року, укладений 08 листопада 2017 року, договір про відступлення права вимоги за договором поруки № 01-1761/Ф/Т/2 від 04 липня 2014 року, укладений 08 листопада 2017 року.

08 листопада 2017 року між ПП «БТ «Мушкетер» та Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК», на виконання договору № 01-1285/Т/В-1 про відступлення прав вимоги від 08 листопада 2017 року укладено акт прийому-передачі вимоги, за яким передано право вимоги за Генеральною угодою факторингу № 01-1761/Ф/Н від 04 липня 2014 року, у звязку з чим право вимоги за зазначеними вище договорами належить на даний момент ПП «БТ «Мушкетер», а тому виникла необхідність в заміні сторони виконавчого провадження № 52969878, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження № 50375705

Представник заявника ПП «ТБ «Мушкетер» ОСОБА_3 в судовому засіданні не зявився, надав суду заяву про розгляд заяви без його участі, вимоги заяви підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності та проти задоволення вимоги заяви не заперечує.

Інші учасники спари, будучи повідомлені належним чином, в судове засідання не зявилися, причини своєї неявки суду не повідомили.

Згідно п. 11 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цим Законом, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цим Законом, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цим Законом. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цим Законом, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цим Законом.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбаченихз статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Саме до такого правового висновку прийшов Верховний суд України у своїй постанові від 20 листопада 2013 року по справі № 6-122цс13.

Відповідно до ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України

Оскільки викладена правова позиція прийнята за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах то вона підлягає застосування у вищевикладеній ситуації.

Часиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим до виконання сторонами.

На підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, а частиною 2 статті 442 ЦПК України визначено, що заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно із ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст.129 Конституції України, ст.18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою, слід дійти висновку про можливість замінити сторону (стягувача) виконавчого провадження по цивільній справі № 201/2444/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Мушкетер», ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2015 року стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Мушкетер», ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» загальний борг за Генеральною угодою факторингу (надання кредиту) від 04 липня 2014 року в загальній сумі 4424577 грн. 88 коп., з яких: заборгованість з факторингового фінансування (в тому числі просрочена заборгованість) 3387779 грн. 38 коп., строкова заборгованість за відсотками 122516 грн. 92 коп., просрочена заборгованість за відсотками 473938 грн. 29 коп., комісія за обслуговування факторингу та зворотне відступлення базових документів 20467 грн. 67 коп., пеня за просрочення строків повернення кредиту 391928 грн. 01 коп., пеня за прострочення строків сплати відсотків 25487 грн. 68 коп. і пеня за прострочення строків сплати комісії 2459 грн. 93 коп. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Мушкетер», ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі з кожного окремо по 22122 грн. 89 коп. (всього 66368 грн. 67 коп. 1.5% від суми позову).Дане рішення набрало законної сили та за заявою стягувача видано виконавчий лист

24 листопада 2016 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 52969878 на підставі виконавчого листа № 201/2444/15-ц від 12 вересня 2016 року (а.с. 16-17).

24 листопада 2016 року постановою державного виконавця виконавче провадження № 52969878 приєднано до виконавчого провадження № 50375705. (а.с. 18)

Також судом встановлено, що відповідно до протоколу електронних торгів UA-EA-2017-10-24-000176-a від 01 листопада 2017 року(а.с.5) ПП «БТ «Мушкетер»() стало переможцем електронних торгів по лоту: Q83459b17829, на підставі якого між ПП «БТ «Мушкетер» та Публічним акціонерним товариством «АТАБАНК» укладено договір № 01-1285/Т/В-1 (а.с. 6-7) про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 08 листопада 2017 року, за яким відкуплено право вимоги за Генеральною угодою факторингу № 01-1761/Ф/Н від 04 липня 2014 року, договір про відступлення права вимоги за договором поруки № 01-1761-Ф/Т/1 від 04 липня 2014 року, укладений 08 листопада 2017 року, договір про відступлення права вимоги за договором поруки № 01-1761/Ф/Т/2 від 04 липня 2014 року, укладений 08 листопада 2017 року.

08 листопада 2017 року між ПП «БТ «Мушкетер» та Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК», на виконання договору № 01-1285/Т/В-1 про відступлення прав вимоги від 08 листопада 2017 року укладено акт прийому-передачі вимоги, за яким передано право вимоги за Генеральною угодою факторингу № 01-1761/Ф/Н від 04 липня 2014 року, у звязку з чим право вимоги за зазначеними вище договорами належить Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 258, 259, 260, 353, 442 ЦПК України, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного підприємства «Торговий Будинок «Мушкетер» про зміну сторони (стягувача) виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача, по цивільній справі № 201/2444/15-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Мушкетер», ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат, з Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» на його правонаступника Приватне підприємство «Торговий Будинок «Мушкетер» (ідентифікаційний код 3999271, місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Узвіз ЛоцманськийАДРЕСА_1)

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя