АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Станішевській Б.В.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Сокуренка Євгена Сергійовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства КомерційнийБанк «ПриватБанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -«»

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №755/17549/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/9852/2017
Головуючийусудіпершоїінстанції: Гончарук В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.07.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № KIXRRF25140190 відповідно до якого ОСОБА_4отримав кредит у розмірі 5443,90 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та виконав в повному обсязі.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає.

У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник ОСОБА_4 станом на 16.11.2016 року має заборгованість - 29104,02 грн., яка складається : 1182,10 грн. - заборгованість за кредитом; 0,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 286,34 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 25773,30 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань; 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 1362,10 грн., штрафу (процентна складова).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року в задоволені позовних вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача Сокуренком Є.С., який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.89,90), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № KIXRRF25140190 відповідно до якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 5443,90 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевий строк погашення заборгованості визначений - 18 лютого 2013 року.

Позивач звернувся до суду 29 листопада 2016 року.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

До спірних правовідносин застосовується трьохрічний строк позовної давності, згідно вимог ст.257 ЦК України.

Частиною 1 ст.261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки умовами договору встановлений строк виконання зобов'язання, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кредиту, а відтак і початок перебігу позовної давності починається з моменту порушення строку його погашення.

Представником позивача не надано жодного доказу на підтвердження того, що його довірителем пропущено з поважних причин строк для звернення до суду з позовом.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенніпозовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача Сокуренка ЄвгенаСергійовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: