АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/3149/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1031/17Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ЛОБОВА О.А., АБРАМОВА П.С.

за участю секретаря - ШЕВЧЕНКО І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 12 січня 2013 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3, у Відділі реєстрації актів громадянського стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні.

Зазначає, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання спільної дитини не надає, при цьому інших дітей та непрацездатних батьків не має.

Неодноразово уточнивши, змінивши та доповниши позовні вимоги просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку до повноліття дитини; стягнути з відповідача на її користь 3130 грн. 90 коп. на покриття додаткових витрат на утримання доньки, повязаних з її лікуванням та розвитком здібностей ; стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття проводити з часу подання заяви до суду.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, мікрорайон 6, будинок 2 А, квартира 52, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. 00 коп. щомісячно на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 15 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає задоволенню частково.

Виходячи з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального й процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що 12.01.2013 року між сторонами укладено шлюб /а.с.3/.

Під час шлюбу народилася спільна дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5/ а.с.4/.

Також встановлено, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, яка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, місцевий суд виходив з того, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний дохід шляхом випадкових заробітків.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на лікування дитини місцевий суд виходив з того, що захворювання має тимчасовий характер і свідчить про вікову хворобу та не може являтися аргументом щодо стану здоров`я дитини, яка потребує постійного лікування.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками місцевого суду, оскільки вони не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно д о ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

З огляду на ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших підстав, що мають істотне значення, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших підстав, що мають істотне значення, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, відповідач КРАСЮКОВР.В. є працездатним, однак офіційно не працює, інших утриманців не має.

Докази того, що платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, або частину доходу отримує в натурі, у справі відсутні.

За таких обставин суд першої інстанції безпідставно визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки у такому випадку аліменти повинні стягуватись у частці від заробітку (доходу) відповідача, який обчислюється відповідно до вимог чинного законодавства.

У зв'язку з цим рішення суду в частині визначення розміру аліментів необхідно скасувати та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо.

Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Позивачкою надано документи, які підтверджують хворобливий стан дитини, а саме: виписку МЦ «Віком», відповідно до якої ОСОБА_4, пройшла медичне обстеження та консультації в період з 05 червня 2016 року по 26 листопада 2016 року, довідку ПП «Віком Мед-2» від 29 листопада 2016 року, довідку ПП «Віком Мед-2» №33 від 28 листопада 2016 року, консультаційний висновок спеціаліста від 04 серпня 2016 року, висновок аналізу сечі №122 від 12 серпня 2016 року, консультаційний висновок спеціаліста від 19 серпня 2016 року, консультаційний висновок спеціаліста від 13 серпня 2016 року, консультаційний висновок спеціаліста від 03 жовтня 2016 року, висновок УЗД від 30 вересня 2016 року, консультаційний висновок спеціаліста від 06 жовтня 2016 року, консультаційний висновок спеціаліста від 11 жовтня 2016 року, консультаційний висновок спеціаліста від 25 жовтня 2016 року, висновок клінічного аналізу сечі від 10 листопада 2016 року, консультаційний висновок спеціаліста від 25 листопада 2016 року, висновок УЗД без дати, висновок аналізу сечі від 18 серпня 2016 року, консультаційний висновок спеціаліста від 14 жовтня 2016 року, висновок УЗД від 04 серпня 2016 року, висновок аналізу сечі від 04 серпня 2016 року/а.с. 102-103,105-115, 152-155/.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою понесено витрати на лікування дочки, у розмірі 2607,01 гривень, що підтверджується квитанціями на придбання ліків та проведення медичних досліджень/а.с.165,166/.

Що стосується вимоги про стягнення додатковихвитрат на утримання дитини апеляційний суд зазначає наступне.

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Із справи вбачається, що позивачка просила стягнути додаткові витрати, а саме: на лікування дитини, відвідування художньої школи «Кольорово», танцювальної студії «Реверанс», відвідування дитячого дошкільного закладу, а також придбання дитячого взуття. Зазначені витрати підтверджується наявними у справі доказами.

Місцевий суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, а саме: відвідування художньої школи «Кольорово», танцювальної студії «Реверанс», оскільки вказані витрати, в переважній більшості відносяться до загального розвитку дитини, і є добровільним волевиявленням одного з батьків.

Крім того, витрати за відвідування дитячого дошкільного закладу, а також придбання дитячого взуття є основними витратами по утриманню дитини, в тому числі за рахунок аліментів.

З урахуванням викладеного, взявши до уваги надані докази понесення позивачем витрат на лікування, виходячи із принципу першочерговості інтересів дитини та рівності обов'язку батьків утримувати дитину, встановленого ст. 140 СК України, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та наявність підстав для стягнення з відповідача 50% додаткових витрат на лікування дитини у розмірі 1303,51 грн. ( 2607,01:2).

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 березня 2017 року в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат за лікування скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у місячному розмірі допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на лікування дитини за період з 05 лютого 2016 року по 26 листопада 2016 року в розмірі 1303,51 грн.

В іншій частині рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді : П.С. АБРАМОВ

ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ