Справа № 630/551/17
Провадження № 2-о/630/20/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем'яненко І.В.,

за участю секретаря Тимошенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до заінтересованої особи Холодногірського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду до Люботинського міського суду Харківської області з заявою до заінтересованої особи Холодногірського районного у м.Харків відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області про встановлення факту смерті на окупованій території.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донець загинув її колишній чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із довідкипро причину смерті від 24 липня 2017 року, проте довідка видана республіканським відділом судово -медичних експертиз Донецької народної республіки.

Заявник є колишньою дружиною померлого. Батьки померлого знаходияться на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк та не можуть оформити належним чином свідоцтво про смерть сина ОСОБА_2

Крім того, разом з ОСОБА_1 мешкає її донька ОСОБА_3, 2208 року народження, яка перебуває на утриманні матері.

В зв'язку з виниклою політичною та військовою обстановкою, проведенням АТО є труднощі в переміщенні осіб, тому приїхати на підконтрольну Україні територію також не можна.

З метою отримання свідоцтва про смерть колишнього чоловіка задля оформлення пенсії по втраті годуваьника, заявник звернулася відділу реєстрації актів цивільного стану.

Проте заявнику у реєстрації було відмовлено і надано роз"яснення, що зареєструвати факт смерті на підставі медичної довідки, виданої на непідконтрольній території не можливо.

Представник заінтересованої особи Люботинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції в Харківській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також надав пояснення в яких зазначалось, що заперечень щодо встановлення факту смерті особи не має.

У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник перебував у родинних відносинах з померлим ОСОБА_2, на підтвердження чого надано рішення суду.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від нещасного випадку «затонув у водоймі» , що вбачається із довідки про причину смерті.

Батьки померлого також перебувають на окупованій території, що унеможливлює отримання ними свідоцтва про смерть ОСОБА_2 на підконтрольній території.

З метою отримання свідоцтва про смерть матері, заявник звернувся до Люботинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції в Харківській області та надав їм «лікарське свідоцтво про смерть», яке затверджено наказом «МЗ ДНР», що не відповідає вимогам Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні.

Так, 25 березня 2015 року вступила в силу постанова Верховної Ради України №254-VIII "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", згідно якої Рада визначила тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, сел і поселення Донецької та Луганської областей.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення із змінами, місто Антрацит у Луганській області віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказане розпорядження набрало чинності 07.11.2014 року. На підставі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»:

1. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

2. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»:

1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На сьогоднішній час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Як вбачається з роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт смерті може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Пунктом п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У відповідності до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Враховуючи вищевикладене, для отримання свідоцтва про смерть бабусі заявника відповідно до чинного законодавства, та в зв"язку з тим, що «лікарське свідоцтво про смерть», яке затверджено наказом «МЗ ДНР» не може вважатися законним, оскільки видане іншою державою та не може бути легалізоване, тому є підстави для ухвалення рішення про встановлення факту смерті.

Таким чином, судом достовірно встановлений факт смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у праві, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя (підпис) І. В. Дем'яненко