14.12.2017 227/1860/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 грудня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.

за участю секретаря: Верній М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11467,30 грн., яка складається з: 1180,95 грн. заборгованості за кредитом; 9264,10 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 522,25 грн. штрафу (процентна складова). В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 21 червня 2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік (2,5 % на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тобто до січня 2016 року. Зокрема вказує на те, що відповідач підтвердила свою згоду підписом у заяві про те, що її заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Відповідач зобов'язань з повернення кредиту не виконала, а тому утворилась заборгованість.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім того, надав суду заяву про добровільну сплату відповідачем суми судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача до суду не зверталась.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач, згідно з поданою представником заявою, не заперечив проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Договір з Приватбанком є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ».

Матеріалами справи встановлено, що відповідач будучи клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з 21 червня 2012 року за договором б/н отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №582851 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, що становить 30,00 % на рік (2,5 % на місяць), що підтверджується витягом з тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.7)

Згідно анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку позичальника від 21 червня 2012 року, вона підтвердила згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з яким і розписалась клієнт у заяві. (а.с. 6)

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Як встановлено із наданих документів, відповідач не виконала належним чином своїх зобовязань за кредитним договором.

Згідно розрахунку заборгованості за договором, станом на 31 березня 2017 року заборгованість становить 11467,30 грн., яка складається з: 1180,95 грн. заборгованості за кредитом; 9264,10 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 522,25 грн. штрафу (процентна складова).

Банк неодноразово змінював розмір кредитного ліміту, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки від 27 червня 2017 року, відповідно до якої 21 червня 2012 року встановлений кредитний ліміт у розмірі 300 грн., який 18 жовтня 2012 року був збільшений до 2000 грн., 29 січня 2013 року кредитний ліміт було зменшено до 1820 грн., 17 червня 2013 року знижено кредитний ліміт до 1600 грн., 06 листопада 2013 року ліміт зменшено до 1490 грн., 14 травня 2014 року кредитний ліміт зменшено до 1400 грн., 20 червня 2014 року кредитний ліміт встановлено у розмірі 1190 грн.. Строк дії картки становить до січня 2016 року. (а.с.42)

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є складовою частиною договору визначено, що банк має право здійснювати заміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру виданого кредиту (кредитної ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до ведення в дію змін проінформувати клієнта, в тому числі у виписці за картковим рахунком згідно з п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою у односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта.

Згідно розрахунку заборгованості позивачем був збільшений розмір щомісячної процентної ставки з 01 вересня 2014 року з 30% до 34,80% та з 01 квітня 2015 року до 43,20 %. Даних, що клієнт повідомляла банк про незгоду із змінами судом не здобуто.

Згідно умов договору, відповідач зобов'язалась погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачений обов'язок позичальника при порушенні ним строків платежів по кожному з грошових зобовязань більш ніж на 30 днів сплатити банку штраф. Умовами визначено два види штрафу у фіксованому розмірі 500 грн. і процентній складовій 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії.

Відповідач належним чином свої зобов'язання за Договором не виконувала, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашала, у зв'язку із чим станом на 31 березня 2017 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 1180,95 грн. та 9264,10 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією і штрафи, то суд виходить з наступного.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, місто Добропілля Донецької області віднесено до вказаного переліку.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: вул. ОСОБА_2 (стара назва - Котовського), буд. 41, місто Добропілля Донецької області (а.с.44)

На підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не підлягають стягненню з відповідача штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 522,25 грн. (процентна складова).

Що стосується заявленого ОСОБА_1 клопотання про заперечення проти заявлених позивачем позовних вимог та застосування до них строку позовної давності, то суд вважає, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Крім того, ч. 1 та п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Так, 21 червня 2012 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до п. 1.1.7.31. якого строк позовної давності щодо вимог Банка з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, нестойки-пені, штрафів, витрат Банку складає 50 років. Тобто, сторони дійшли згоди щодо збільшення строку позовної давності за даним договором.

Згідно ч. 5 ст 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Як встановлено матеріалами справи, сторони уклали кредитний договір № б/н, на підставі якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тобто до січня 2016 року.

Відповідно до п. 2.1.1.2.11. Умов та правил надання банківських послуг, карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій стороні карти, включно.

Тобто, останнім днем виконання умов цього договору є 31 січня 2016 року. А перебіг позовної давності починається з 01 лютого 2016 року.

Виходячи з цього, суд дійшов висновку, що позивачем позовні вимоги заявлені у межах строку позовної давності.

Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 10445,05 грн., яка складається з: 1180,95 грн. заборгованості за кредитом; 9264,10 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав.

З урахуванням добровільної сплати відповідачем ОСОБА_1 суми судового збору у розмірі 1600,00 грн., понесені позивачем судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 79, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 21 червня 2012 року у розмірі 10445,05 грн. (десяти тисяч чотирьохсот сорока пяти гривень 05 копійок), а саме: 1180,95 грн. заборгованості за кредитом; 9264,10 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути ос каржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.С. Мацишин

14.12.2017