Справа № 381/4884/15-ц Головуючий у І інстанції Чернишова Є. Ю.
Провадження № 22-ц/780/3776/17 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 29 27.09.2017
УХВАЛА

Іменем України

27 вересня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого: Голуб С.А.

Суддів: Верланова С.М., Приходька К.П.

за участю секретаря: Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 пред»явив в суді названий позов посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3 проживає поверхом вище у квартирі №40 цього ж будинку.

06 липня 2015 року його однокімнатна квартира була залита водою внаслідок проникнення її з розташованої поверхом вище квартири №40 .

06 липня 2015 року комісією був складений акт за №1062 яким зафіксовано, що при обстеженні було встановлено факт залиття квартири і знаходження під водою майна. Комісією також встановлено факт, що причиною залиття є потрапляння води з квартири №40 поверхом вище цього ж будинку, власником якої є ОСОБА_3 Таким чином, при комісійному обстеженні квартири позивача була встановлена причина залиття квартири №34.

Внаслідок залиття квартири позивачу завдана майнова шкода, розмір якої позивач визначив згідно розрахунку договірної ціни, складеного ТОВ «СтілАрм» 09.07.2015 року і він складає 29 775 грн. 60 коп.

Також позивач зазначає,що окрім матеріальних затрат йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 6 000 грн.

На підставі викладеного просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 29 775 грн. 60 коп. на відшкодування майнової шкоди, 6 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди та 497 грн. 20 коп. в рахунок повернення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи (сплати судового збору), а всього 36 272 грн. 80 коп. та інші витрати пов'язані з розглядом справи, покласти на відповідача.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2017 року позовні вимоги задоволені частково і постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 1969 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 1000 грн. - на відшкодування моральної шкоди . У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3943 грн. витрат, пов»язаних з проведенням судової експертизи. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 40,44 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати в частині розподілу судових витрат пов»язаних з проведенням судової експертизи, судового збору та розміру матеріальної шкоди завданої залиття квартири і ухвалити нове рішення , яким позовні вимоги задовольнити .

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11.02.1998 року (а.с. 9).

У квартирі АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_3.

03 липня 2015 року сталося залиття квартири АДРЕСА_2, що підтверджується актом складеними головою комітету самоорганізації населення, його заступником та сусідами у будинку (а.с.15).

Наведений факт підтверджується показами свідків, сусідів по будинку, ОСОБА_5, ОСОБА_6, знайомого позивача ОСОБА_7, ОСОБА_8, який був присутній при огляді квартири, а також сином позивача ОСОБА_9, який проживає у цій квартирі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було виявлено, що квартира № 34 (кімната, коридор, кухня), залита водою внаслідок проникнення її з розташованої поверхом вище квартири №40 того ж будинку, в який проживає відповідач ОСОБА_3

Як вбачається з Акта обстеження житлово-побутових умов гр. ОСОБА_2 від 06.07.2015 року, в результаті затоплення квартири стояли під водою - газова плита, газовий котел, холодильник, телевізор, мікрохвильова піч, магнітофон, пошкоджена електропроводка, деформовані кухонні меблі, стінова та стельова облицовка кухні, електром'ясорубка та мультиварка.

Обґрунтовуючи розмір завданих залиттям матеріальних збитків позивач посилається на договірну ціну ремонту квартири, що складена ТОВ «СтілАрм» 09.07.2015 року, яка дорівнює 29 775,60 грн. (а.с.17-24).

Заперечуючи проти позову, представник відповідача просив призначити судову будівельно-технічну експертизу. Ухвалою суду від 18.01.2016 року призначено судову будівельно-технічну експертизу.

З висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1247/16-42 від 10.03.2017 року вбачається, що за результатом обстеження в приміщеннях квартири №40, яка розташована над квартирою №34, пошкоджень санітарно-технічних та опалювальних приладів, водорозбірної арматури і трудопроводів водовідведення, водопостачання та опалення, внаслідок яких відбувається витікання води, не встановлено, отже встановити причину залиття квартири АДРЕСА_4, яке виявлено 03.07.2015 року, не вбачається можливим.

Також експертом наданий висновок, що за даними наданих на дослідження матеріалів справи, імовірною причиною залиття квартири №34 є витік води у кухні квартири №40 з водорозбірної арматури /крана/ у раковину та відсутність повного випуску води з раковини в каналізацію.

Згідно результатів проведеного обстеження та даних матеріалів справи експертом також зроблений висновок, що розмір матеріальної шкоди, спричинений залиттям, становить: у відокремленому приміщенні загального міжповерхового коридору - 1466,00 грн., у приміщеннях квартири №34 - 1969,00 грн.

Постановляючи рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності вини відповідача у заподіянні матеріальної та моральної шкоди позивачу і постановив рішення, яким на відшкодування шкоди стягнув з відповідача грошові суми в розмірах, які вважав доведеними висновком експертизи.

Відхиляючи доводи позивача щодо визначення вартості збитків на підставі визначеної ТОВ «СтілАрм» договірної ціни ремонту квартири, суд першої інстанції виходив з того, що таке визначення вартості збитків суперечить ст.. 22 ЦК України.

Статтею 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Разом із тим, договірна ціна визначається замовником і підрядником шляхом прямої домовленості між ними, а збиток у наведеному позивачем розмірі виникає виключно при проведенні ремонтних робіт саме підрядником ТОВ «СтілАрм», а не іншою особою.

Також суд першої інстанції зазначив, що з відомостей про договірну ціну на ремонт квартири не вбачається, які для розрахунку ремонту в них взяті матеріали, чи враховано, які матеріали були у позивача до залиття. Також, взагалі невідомо, чи проводився огляд об'єкту оцінки підрядною організацією для визначення обсягу та вартості необхідних будівельних робіт для цілей виконання розрахунків.

Суд зазначив, що матеріальна шкода від залиття передбачає визначення вартості відновлювального ремонту, тобто такого становища, яке існувало до залиття, а не здійснення покращеного ремонту, якого не було у приміщеннях позивача до події залиття, тому вказану договірну ціну на ремонт квартири суд не визнав неналежним доказом у справі.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови від 12.06.2009 р. № 5 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз'яснив, що висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами.

Суд першої інстанції у рішенні зазначив, що перелік робіт пов'язаних з відновленням квартири після її залиття та перелік необхідних для цього матеріалів запропонований експертом у Висновку № 1247/16-42 від 10.03.2017 року, уявляється суду обґрунтованим, таким, що відповідає переліку пошкоджень, спрямований на адекватне відновлення стану квартири, а тому цей висновок може бути покладений в основу судового рішення.

Таким чином, суд вважав, що висновок судового експерта є детальним, проведеним за результатом огляду як квартири позивача так і відповідача, тому у суду відсутні сумніви щодо повноти та об'єктивності висновку судового експерта на відміну від договірної ціни ремонту квартири, що складена ТОВ «СтілАрм».

Разом з тим, експертом у відповідь на поставлене судом питання щодо розміру матеріальної шкоди спричиненої залиттям квартири № 34, крім основного питання також визначив розмір матеріальної шкоди спричиненої залиттям ще і у відокремленому приміщенні загального міжповерхового коридору у розмірі 1466,00 грн. З огляду на те, що судом таке питання не ставилось, у суду відсутні підстави приймати наведені розрахунки, оскільки в цій частині дослідження проведене поза межами, встановленими ухвалою про призначення експертизи від 18.01.2016 року.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про належне та допустиме підтвердження завданого майнового збитку висновком судового експерта у розмірі 1969,00 грн., що має бути стягнений з відповідача на користь позивача, як відшкодування матеріальної шкоди завданої залиттям квартири.

Судова колегія погоджується із такими мотивами суду при ухваленні рішення про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди. Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, дав їм належну правову оцінку, належним чином оцінив усі доводи сторін і письмові докази і прийшов до правильного висновку про часткове доведення позивачем позовних вимог в частині розміру завданої залиття квартири майнової шкоди.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростували факт залиття, пов»язаних з ним пошкоджень майна позивача, а також відсутність вини у залитті не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки суд у своєму рішенні встановив вину відповідача у завданні позивачу майнової шкоди і саме тому ухвалив рішення про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів. При розгляді справ з деліктних правовідносин, відповідач має довести, що шкода заподіяна не з його вини. Відповідач цього в даній справі не довів, а тому суд визнав її винною в залитті квартири і частково задовольнив позов.

Разом із тим, обов»язок доводити розмір заподіяної шкоди лежить на позивачі. Не погоджуючись із розміром майнової шкоди визначеної позивачем, відповідач скористалась своїм процесуальним правом щодо надання доказів на спростування позовних вимог і просила суд призначити судову будівельно-технічну експертизу. Таким чином у суду були докази на доведення розміру майнової шкоди.

Також судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги розмір майнової шкоди спричиненої залиттям ще і у відокремленому приміщенні загального міжповерхового коридору у розмірі 1466,00 грн. , оскільки це приміщення не є приватною власністю позивача і він не має права ставити питання щодо відшкодування шкоди, завданої його залиттям. Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що він як власник квартири є співвласником усіх допоміжних приміщень у будинку, а тому має право на відшкодування завданої пошкодженням цих приміщень не ґрунтується на вимогах законодавства і не дає йому права на відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження таких приміщень .

Позивач в апеляційній скарзі також наполягав на тому, що оскільки експерт на виклик суду не з»явився, то висновки суду з приводу того, що позивач не скористався своїм правом на отримання від експерта роз»яснення його висновку, є неправильними.

З цими доводами судова колегія також не може погодитись.

Суд першої інстанції у своєму рішенні вказав, що представник позивача в ході розгляду справи висловлював непогодження з розміром визначеної експертом майнової шкоди, завданої залиттям квартири, посилався на неузгодженість та необґрунтованість висновку, на підставі чого було заявлено клопотання про виклик в судове засідання експерта. Заявлене клопотання судом задоволене, ухвалою суду від 10.05.2017 року судовий експерт викликаний в судове засідання для дачі пояснень щодо складеного ним висновку. Однак, представник позивача не з'явився в судове засідання, надав суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутністю, тобто не скористався своїм правом поставити перед експертом питання пов'язані з його висновком.

Судова колегія погоджується із судом першої інстанції в тому, що позивач не скористався своїм правом на допит експерта, а тому не спростував його висновки. Експерт був викликаний саме за клопотанням позивача. Позивачу не було завчасно відомо про те, що експерт не з»явиться в судове засідання. Разом із тим, позивач будучі обізнаним про ухвалу суду про виклик в судове засідання 25 травня 2017 року експерта, 23 травня 2017 року подає заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. З врахуванням цих обставин суд прийшов до правильного висновку про те, що тим самим позивач фактично відмовився від допиту експерта в судовому засіданні , а тому та обставина, що експерт не з»явився 25 травня 2017 року в судове засідання не мала процесуальних наслідків і не обмежувала суд в ухваленні рішення без його допиту, оскільки саме позивач не погоджувався із висновком і саме у позивача виникли питання до експерта.

В апеляційній скарзі позивач просив призначити додаткову товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання щодо визначення матеріального збитку завданого співвласнику квартири №34, будинок у №16 по вул..Транспортній у м.Фастові станом на 03.07.2015 року. Ухвалою колегії суддів виходячи із вимог ст. 303 ЦПК України було відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи виходячи з того, що таке клопотання позивач в судовому засіданні в суді першої інстанції не заявляв, суд першої інстанції йому в задоволенні такого клопотання не відмовляв.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного розподілу судових витрат також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Суд першої інстанції в своєму рішенні навів детальні розрахунки щодо пропорційного розподілу судових витрат між сторонами. Позивач в доводах апеляційної скарги не вказав в чому полягає неправильність таких розрахунків.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру майнової шкоди, а також розподілу судових витрат є правильними.

Судова колегія перевіряла рішення суду лише в межах апеляційної скарги, а тому рішення суду в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди судовою колегією не перевірялось.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області в даній справі в частині задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди та в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

В іншій частині рішення суду судовою колегією не переглядалось.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді