КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2184/17
Провадження № 6/552/178/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2017 року Київський районний суд м. Полтава у складі судді Миронець О. К., за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1, державного виконавця Черненко І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава подання старшого державного виконавця Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

11.04.2017 року старший державний виконавець Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Полтава з пода нням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 своє подання мотивуючи наступним.

На виконанні у Київському ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження №42996533 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 40609,47 гривень.

Постановами державного виконавця відкрито виконавчі провадження.

Станом на 14.04.2017 року заборгованість боржником не сплачена.

Незважаючи на вжиті до боржника заходи примусового виконання, судове рішення ним не виконуються, дій спрямованих на виконання рішеннь суду про стягнення заборгованості за час перебування зазначених виконавчих проваджень на виконанні не здійснено. А тому, з метою недопущення уникнення боржником відповідальності за невиконання судового рішення, державним виконавцем внесено до суду подання про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до сплати ним заборгованості.

В судовому засіданні старший державний виконавець подання підтримала та просила суд його задовольнити, оскільки боржник ОСОБА_3 ухиляються від виконання судових рішень.

Суд, вивчивши матеріали подання та заслухавши державного виконавця приходить до таких висновків.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Судом встановлено, що на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження №42996533 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 40609,47 гривень.

Постановами державного виконавця відкрито виконавчі провадження.

04.04.2017 року державним виконавцем накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

В матеріалах справи є заява ОСОБА_3 з якої вбачається, що йому відомо про наявність в нього боргових зобовязань, але жодний дій для погашення боргу він не вчиняє.

Згідно відповіді ДПС України та Пенсійного фонду України ОСОБА_3 в трудових відносинах не перебуває, заробітну плату та пенсію не отримує, рахунки в банківських установах не відкривались.

Згідно електронної бази даних автоматизованої системи обліку транспортних засобів «ДАІ-2000» транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстроване право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1.

Постановою державного виконавця від 23.03.2015 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Відповідно до постанови державного виконавця про передачу матеріалів виконавчого провадження від 13.12.2016 року вбачається, що згідно акту державного виконавця від 08.10.2015 року встановлено, що квартира в якій боржник проживає знищена, звернути стягнення на нерухоме майно не можливо.

Державним виконавцем 12.07.2016 року здійснено вихід за адресою м. Полтава, вул. Балакіна ?, кв. 6 та встановлено, що за даною адресою ОСОБА_3 не проживає, про що складено акт.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях проти України наголошував на необхідності виконання судових рішень.

Так, у рішенні ОСОБА_4 проти України Європейський суд сфокусувався саме на невиконанні рішень суду, в яких держава виступає боржником в особі тих чи інших державних органів або підприємств (група налічує більше 400 подібних справ). Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, право доступу до суду, що гарантується статтею 6§1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Суд зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6§1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обовязкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок. На виконавчі процедури може впливати складність виконавчих процедур, поведінка особи-стягувача, поведінка компетентних державних органів та обсяг призначеної до стягнення суми (майна). Євросуд зазначив, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Відповідно до п.2 ст.6 Закону України«Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України»громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші не виконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Тому, з метою забезпечення виконання судових рішень щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_3 необхідно вжити відповідних заходів, встановивши щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись,ст. 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_3, громадянина України (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання (АДРЕСА_1,) у праві виїзду за межі України до виконання зобов»язань покладених за зведеним виконавчим провадженням №42996533.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити державному виконавцю Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області для подання до Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтава шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5