Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
_____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 жовтня 2017 року м. Первомайськ

Справа :484/2955/17

Номер провадження : 2/484/1596/17

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Левицької І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 З 17.10.2007 р. у житловому будинку зареєстрований відповідач. На даний час він має намір продати вказаний будинок, однак не може цього зробити, оскільки за вказаною адресою залишився зареєстрованим відповідач. Оскільки це створює перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

У судове засідання позивач та його представник не з'явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, у якій позов підтримали в повному обсязі та не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що позивач та його представник проти заочного розгляду справи не заперечували, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до договору купівлі-продажу садиби від 14.10.2005 р., ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_1 садибу, що розташована по АДРЕСА_2 за що останній сплатив обговорену грошову суму. Договір 14.10.2005 р. посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчуком С.А., зареєстрований в реєстрі за номером 5467.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 02.10.2017 р. позивач є власником вищезазначеного житлового будинку.

Відповідно до будинкової книги, за адресою: АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з актом квартального комітету № 9 м. Первомайськ Миколаївської області, до реєстрації та після реєстрації в будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживав і належних йому речей не виявлено.

Згідно зі ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи із змісту закону в поєднанні з нормами ст.ст. 1, 6, 9 ЖК України,ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є житлове приміщення, в якому особа проживає постійно або тимчасово, має передбачені ст. 64 ЖК України права та несе обов'язки щодо користування цим приміщенням.

Положеннями ст. 33 Конституції України та вимогами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року громадянам гарантована свобода пересування і вільний вибір місця проживання, тому сама по собі наявність чи відсутність прописки (реєстрації) не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, так і для відмови в цьому.

В цьому ж законі визначено поняття місця проживання особи, яким є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій,які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою,що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у вищевказаному будинку більше шести місяців без поважних причин, на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, є підстави вважати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням; таким чином, вимога позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 317, 386 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст.11, 60, 209, 212 - 215, 224-226ЦПК України, суд -

вирішив:

- позов задовольнити в повному обсязі;

- визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення рішення в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Т.Ю. Фортуна