Справа № 286/3834/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Невмержицького С. С.

з секретарем Аврамчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_2 до Листвинської сільської ради Овруцького району, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 1,7437 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_2, виданого 10.02.2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації №23 від 17.01.2003 року на ім»я ОСОБА_3, належить ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,7437 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_2 та належала ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, мотивуючи тим що він являється спадкоємцем за законом після смерті матері, і звернувся до Овруцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з тим, що ним не доведений факт належності померлій ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 1,7437 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, оскільки під час видачі державного акту на право власності на земельну ділянку у ньому було допущено помилку, а саме прізвище власника земельної ділянки записано як «ОСОБА_3», в той час як відповідно до свідоцтва про смерть вона значиться як «ОСОБА_3» та державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця.

Сторони в судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач та третя особа також просять справу розглядати без їх участі, відповідач позов визнає.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку площею 1,7437 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_2 і належала ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 10.02.2003 року (а.с.15).

Позивач є сином ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, копією рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 28.01.2013 року (а.с.7-8,10).

З постанови державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Фрусевич І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.11.2017 року за №1651/02-31 вбачається, що ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3, пред»явивши рішення Овруцького районного суду від 28 січня 2013 року по справі №286/113/13-ц, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала померлій ОСОБА_3, оскільки у державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 померла вказана як ОСОБА_3, а у свідоцтві про смерть ОСОБА_3, крім того державний акт виданий не за життя ОСОБА_3, а після її смерті (а.с.13).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Листом від 14.11.2017 року за № М-689/0-0.29-819/138-17 Відділ в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовив позивачу у внесенні виправлень в державний акт на право власності на землю (а.с.14).

Таким чином, судом встановлено, що під час видачі ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку було допущено помилку у написанні її прізвища, а саме замість вірного «ОСОБА_3» вказано «ОСОБА_3».

У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документальним доказам, оскільки оригінал документу, який подано позивачем суду в копіях, зберігається у позивача і не викликають сумніву у їх належності померлій, а тому суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_3 державного акту про право власності на земельну ділянку серії І-НОМЕР_1.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, необхідно заявнику для реалізації свого права на спадкування майна.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього.

Згідно зі ст.524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а тому позивач фактично вступив у володіння спадковим майном, пред»явивши рішення Овруцького районного суду від 28 січня 2013 року по справі №286/113/13-ц (а.с.7-8).

З повідомлення державного нотаріуса Овруцької ДНК від 29.11.2017 року за №1915/01-16 вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до ДНК не зверталися (а.с.22).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 08.12.2017 року за номером 106840620, на земельну ділянку площею 1.7437 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_2 права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані.

Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця увійшло і її право на земельну ділянку, правовстановлюючі документи на яку були видані після її смерті.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому, суд вважає, що позивачка набула право власності на спадкове майно (земельну ділянку), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність ", від 7.02.91 року.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1280,00 грн.

Керуючись ст.ст.524,548,549 ЦК (1963 р.) України,

ст.ст.4,9,81,206,211,247,263-265,268,272-273,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 1,7437 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_2, виданий 10.02.2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації №23 від 17.01.2006 року на ім»я ОСОБА_3, належить ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 1,7437 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_2, який належав ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого 10.02.2003 року, на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації №23 від 17.01.2003 року, успадковану за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. С. Невмержицький