АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/969/17 Головуючий 1 інстанції Губська Я.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Гуцал Л.В.,

суддів Піддубного Р.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 05 вересня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

встановила:

12 серпня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом. Позивач просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дітьми повноліття.

Посилалась на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який у 2007 році було розірвано. Від шлюбу є двоє малолітніх дітей. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач у достатньому обсязі матеріальної допомоги дітям не надає, хоча є працездатним, має нерегулярний, мінливий дохід, інших дітей на його утриманні не має, непрацездатних осіб на його утриманні також не має.

В обґрунтування суми розміру аліментів позивач виходила з необхідності забезпечення дітям належного харчування, обслуговування в медичних закладах, купівлі одягу, оплати навчання, придбання шкільних приналежностей, оздоровлення та розвиток.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова від 05 вересня 2013 року позов задоволено стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в розмірі по 2000 гривень на кожного щомісячно, починаючи з 12 серпня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття; в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення допущено до негайного виконання; вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 23 листопада 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір аліментів до 600 гривень щомісячно на кожну дитину. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм права процесуального. У додаткових поясненнях до апеляційної скарги відповідач просив про зміну рішення та стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили ухвалити рішення про стягнення аліментів в частці (1/3) від заробітку відповідача. ОСОБА_2 та її представник проти задоволення скарги заперечували, вважали рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено та визнається сторонами, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який у 2007 році було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4. Діти проживають з матірю.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, і за законом зобовязаний брати участь в утриманні дітей. Проте ні в грошовій, ні в натуральній формі ОСОБА_1 допомоги на утримання дітей не надає, не підтримує спілкування з дітьми, не цікавиться їх здоровям, успішністю, не займається їх вихованням. Суд вважав встановленим також те, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, що є підставою для застосування вимог ст. 184 СК України при визначенні способу стягнення аліментів.

Судова колегія погоджується з висновком суду в тій частині, що відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей, які проживають з матірю позивачем у справі, а ОСОБА_1В, відповідно до положень ст.180 СК України зобовязаний утримувати їх до досягнення повнолітня.

Проте з висновком суду в частині доведеності того факту, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід погодитись не можна, оскільки таких доказів матеріали справи не містять. Не зрозумілим є і з чого виходив суд, зазначаючи про визнання відповідачем певних обставин, оскільки рішення було ухвалене в заочному порядку, ОСОБА_1 участі в справі не приймав, будь-яких пояснень суду не надавав.

У порушення ч.4 ст.10 ЦПК України, суд не сприяв всебічному та повному зясуванню обставин справи, взявши до уваги лише усні доводи позивача, та не обгрунтувавши належним чином своїх висновків.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції побудував свої висновки на припущеннях, що відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України недопустимим. Суд не встановив фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для її розгляду, та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до приписів ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

За змістом законувизначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може мати місце лише у передбачених ст.184 СК України випадках, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії трудової книжки (оригінал досліджувався судом апеляційної інстанції), ОСОБА_1 у період з 11 грудня 2012 року по 03 грудня 2015 року мав постійне місце роботи, працюючи на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоорост» (а.с.135). З 23 грудня 2016 року і по теперішній час відповідач працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» (а.с.95).

Оскільки судом встановлено, що на час подання позову та на час ухвалення судом першої інстанції рішення, відповідач мав постійне місце роботи та регулярний дохід, доказів одержання частини доходу в натурі матеріали справи не містять, інші обставини, які б могли мати істотне значення у розумінні ст.184 СК України не встановлені, то відповідно до ст.183 СК України, аліменти повинні стягуватися у частці від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1, а не в твердій грошовій сумі.

Посилання позивача на те, що на час розгляду справи судом першої інстанції відповідач не мав постійного місця роботи, а запис у трудовій книжці він сфальшував, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин позивачем надано не було.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині способу стягнення аліментів необхідно змінити позов задовольнити частково та стягнути на користь ОСОБА_2 з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 серпня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Слід також зазначити, що відповідно до приписів ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 05 вересня 2013 року змінити.

Перший та другий абзаци резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 серпня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: