Номер провадження: 22-ц/785/3501/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання недійсним кредитного договору та іпотечного договору, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2017 року ,-

встановила:

У листопаді 2015 року ПАТ «Марфін Банк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28 лютого 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк» правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_2, було укладено кредитний договір № 417/F , за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 500 000 дол. США з терміном повернення по 29 лютого 2028 року із сплатою 12 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, згідно з яким відповідач передав в іпотеку домоволодіння загальною площею 291,2 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,0946 га, які розташовані за адресою м. Одеса, вул. Китобійна, 87.

Через неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2013 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 417/F від 29.02.2008 року на загальну суму 924 084, 11 дол. США та 3 034 654, 64 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 593 397, 94 дол. США, заборгованість за відсотками - 330 686, 17 дол. США, заборгованість за пенею 2 889 463, 97 гривень, заборгованість за штрафом 145 190, 67 гривень.

Позивач посилався на те, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2013 року не виконане , заборгованість відповідача за кредитним договором залишається не погашеною в повному обсязі.

Позивач просив ухвалити рішення, яким у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 417/F від 29 лютого 2008 року у розмірі 924 084, 11 дол. США та 3 034 654, 64 гривень із яких: заборгованість за кредитом - 593 397, 94 дол. США, заборгованість за відсотками - 330 686, 17 дол. США, заборгованість за пенею 2 889 463, 97 гривень, заборгованість за штрафом 145 190, 67 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки: - домоволодіння загальною площею 291,2 кв.м., житловою площею 110,3 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Китобійна, 87, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 29.02.2008 року; - земельну ділянку загальною площею 0,0946 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Китобійна, 87, кадастровий номер :22:025:0060, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі Державного акту на праві власності на земельну ділянку ЯЖ 3 307763 від 01 липня 2008 року.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», - надавши ПАТ «Марфін Банк» право на продаж предметів іпотеки будь-якому покупцеві, визначивши початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Надати ПАТ «Марфін Банк» право вчиняти дії та отримувати документи в усіх підприємствах, установах, організаціях, у тому числі приватного нотаріуса та міському бюро технічної інвентаризації необхідні для укладання договору купівлі-продажу предмета іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2, на строк до реалізації предмета іпотеки, для задоволення вимог кредитора.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Марфін Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 гривень.

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про визнання недійсним кредитного договору та іпотечного договору і в обґрунтування зустрічного позову посилався на те, що кредитний договір суперечить законодавству України .

Позивач просив суд :

- визнати недійсним кредитний договір № 417/F від 29 лютого 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_2; -визнати недійсним іпотечний договір укладений між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с.128-134).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2016 року вказані позови були обєднані в одне провадження (а.с.137-138).

Рішення ухвалено у відсутності сторін.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» - задоволено .

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 417/F від 29 лютого 2008 року у розмірі 924 084, 11 дол. США та 3 034 654, 64 гривень, із яких: заборгованість за кредитом - 593 397, 94 дол. США, заборгованість за відсотками - 330 686, 17 дол. США, заборгованість за пенею 2 889 463, 97 гривень, заборгованість за штрафом 145 190, 67 гривень, звернуто стягнення на предмет іпотеки:

- домоволодіння загальною площею 291,2 кв.м., житловою площею 110,3 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Китобійна, 87, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 29.02.2008 року;

- земельну ділянку загальною площею 0,0946 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: м. Одеса, вул.. Китобійна, 87, кадастровий номер :22:025:0060, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі Державного акту на праві власності на земельну ділянку ЯЖ 3 307763 від 01 липня 2008 року.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», надавши ПАТ «Марфін Банк» право на продаж предметів іпотеки будь-якому покупцеві, визначивши початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Надано ПАТ «Марфін Банк» право вчиняти дії та отримувати документи в усіх підприємствах, установах, організаціях, у тому числі приватного нотаріуса та міському бюро технічної інвентаризації необхідні для укладання договору купівлі-продажу предмета іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2, на строк до реалізації предмета іпотеки, для задоволення вимог кредитора.

Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі(а.с.164-173).

В апеляційній скарзі, представник ОСОБА_3, діючий в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволення первісного позову ПАТ «Марфін Банк» та в цій частині ухвалите нове рішення, яким у задоволенні первісного позову - відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення початкової ціни іпотечного майна, в решті рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 не оскаржено ,тому відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України колегія суддів законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині не перевіряє.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 лютого 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_2, було укладено кредитний договір № 417/F, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит на придбання нерухомості у розмірі 500 000 дол. США , із сплатою 12 % річних за користування кредитом, строком повернення до 29 лютого 2028 року включно (а.с.8-10).

В той же день на забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за кредитним договором між сторонами був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 777, згідно умов якого ОСОБА_2 передав Банку в іпотеку нерухоме майно , а саме : домоволодіння загальною площею 291,2 кв.м., житловою площею 110,3 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Китобійна, 87 та земельну ділянку загальною площею 0,0946 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Китобійна, 87, кадастровий номер :22:025:0060 (а.с.20-25).

25 липня 2008 року між ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_2, у звязку зі збільшення суми кредиту та відсоткової ставки була укладена Додаткова угода № 1 до кредитного договору № 417/F, згідно якою ПАТ «Марфін Банк» зобовязався надати відповідачу кредит на придбання нерухомості у розмірі 599 469 дол. США, зі сплатою 13 % річних за фактичний період користування кредитом від фактичної суми заборгованості за кредитом і терміном погашення по 29 лютого 2028 року (а.с.12).

25.08.2008 року між сторонами було укладено договір про зміни № 1 до іпотечного договору, у звязку із змінами до договору кредиту (а.с.24-25).

В звязку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору за заявою ОСОБА_2 26 червня 2009 року були змінені умови виконання кредитного договору, про що в той же день були укладені додаткові угоди № 2 до кредитного договору та договір № 2 про зміни до іпотечного договору ( а.с.14).

30.06.2009 року між сторонами було укладено договір про зміни № 2 до іпотечного договору у звязку із змінами до договору кредиту (а.с.26).

Згідно з умовами п.1.1 Кредитного договору Відповідач зобовязаний на умовах, в розмірі та строки, встановлені в кредитному договорі, повернути Банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, а також сплатити комісії, пені та штрафи які передбачені умовами Договору.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, при порушенні Позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п. 1.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 даного Договору, Банк нараховує, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,3% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється в гривні за курсом НБУ на дату нарахування на рахунок, зазначений у п. 1.2 цього Договору.

Пунктом 4.2 даного Договору передбачено, що за кожний випадок порушення Позичальником на строк більш ніж 60 календарних днів зобовязань по поверненню Кредиту, сплаті відсотків та комісії, встановлених в п.п. 1.1 даного Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязаний сплатити на першу вимогу Банку, штраф у розмірі 10 % від суми простроченого платежу, на рахунок, зазначений у п. 1.2 даного Договору. Сплата штрафу здійснюється в гривні за курсом НБУ на дату нарахування.

ПАТ «Марфін Банк» повністю виконав взяті на себе Кредитним договором зобовязання щодо надання ОСОБА_2 кредиту в обсягах, встановлених договором.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 15.10.2014 року по справі № 520/3678/13-ц було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 417/F від 29.02.2008 року на загальну суму 924 084, 11 дол. США та 3 034 654, 64 гривень в тому числі: заборгованість за кредитом - 593 397, 94 дол. США, заборгованість за відсотками - 330 686, 17 дол. США, заборгованість за пенею 2 889 463, 97 гривень, заборгованість за штрафом 145 190, 67 гривень (а.с.27-29).

Матеріали справи не містять докази виконання відповідачем зазначеного судового рішення станом на час звернення Банком до суду .

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Задовольняючи позов ,суд першої інстанції вірно посилався на положення ст.ст. 530, 625, 1048, 1054 ЦК України та п.1 ст. 7 , ст. 12 , ст. 33 ,35,38,39 Закону України «Про іпотеку» .

Зазначений спосіб звернення стягнення на іпотечне майно ,а саме продаж Банком від свого імені предметів іпотеки будь-якому покупцеві, передбачений п.25.1 договору іпотеки.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те,що Банк набув право на звернення стягнення на іпотечне майно, проте в резолютивній частині невірно визначив початкову ціну нерухомого майна ,на яке звернуто стягнення.

Так, згідно із частиною першою статті 39 цього Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачений перелік компонентів, які є обовязковими для вказівки судом у рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації, в тому числі й реалізації на прилюдних торгах. При цьому виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, в розумінні статті 39 цього Закону суд повинен установити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації ,тобто чітко визначити ціну в грошовому вираженні, зазначивши її в рішенні.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції не врахував вимог статті 39 Закону України «Про іпотеку» та не визначив і не зазначив у рішенні початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні для його подальшої реалізації будь-якому покупцеві.

В судовому засіданні колегії суддів, представником Банку наданий висновок з незалежної оцінки домоволодіння та земельної ділянки ,які є предметом іпотеки та на які просить Банк звернути стягнення .

Відповідно до зазначеного звіту від 16.01.2017 року ринкова вартість домоволодіння, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Китобійна 87,становить 2 992 538 грн., ринкова вартість земельної ділянки ,розташованої за тієїж адресою ,становить 2 804 624 грн.

Матеріали справи не містять , а відповідачем не надані докази у спростування зазначеного звіту з незалежної оцінки домоволодіння та земельної ділянки.

Оскільки судом першої інстанції не було визначено в резолютивній частині початкову ціну нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, рішення суду першої інстанції в частині визначення початкової ціни зазначеного нерухомого майна підлягає зміні. В решті рішення підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, оскільки колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги проте, підстав для скасування рішення в цілому та відмови у задоволенні позову з наведених у апеляційній скарзі підстав не має.

За таких обставин, відповідно до п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення початкової ціни іпотечного майна.

Керуючись п.3ч.1ст.307, 303,316,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2017 року в частині визначення початкової ціни продажу іпотечного майна змінити.

Абзац пятий резолютивної частини рішення суду викласти в новій редакції:

«Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», надавши ПАТ «Марфін Банк» право на продаж предметів іпотеки будь-якому покупцеві, визначивши початкову ціну продажу предмета іпотеки домоволодіння, загальною площею 291,2 кв.м., житловою площею 110,3 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Китобійна, 87 у розмірі 2 992 538 грн. , земельної ділянки, загальною площею 0,0946 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: м. Одеса, вул.. Китобійна, 87, кадастровий номер :22:025:0060 у розмірі 2 804 624 грн.»

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9