441/1605/17 2/441/809/2017
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2017 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Боднар Ю.М.

розглянувши відкрито у залі судового засідання в м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

сторони в шлюбі з 03.09.2000р., мають двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

30.10.2017р. ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалось, вони часто сварились і конфліктували, що в 2006р. дружина, забравши доньку, покинула його з сином, з цього часу спільно не проживають, подружніх стосунків не підтримують, просив розірвати шлюб.

В суді ОСОБА_1 позов підтримав, пояснив, що подружнє життя з відповідачкою не склалось в т.ч. через сварки та конфлікти, що в 2006 р. відповідачка покинула його, з цього часу спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків, вважає, що подальше збереження шлюбу є не доцільним, примирення між ними неможливе, дав інші пояснення, настоює на розірванні шлюбу, просить також стягнути з відповідачки в його користь судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала частково, пояснила, що настоює на розірванні шлюбу, а мотиви зазначені у позові заперечує. Також пояснила, що подружнє життя із позивачем не склалось, він не поважав її як дружину, сварився з нею, що 21.09.2006р. позивач вигнав її вагітною з дому, з того часу спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків, вона втратила до відповідача добрі почуття, дала інші поснення, настоює на розірванні шлюбу.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов.

Із пояснень сторін, із долученого до справи свідоцтва про шлюб та копій свідоцтва про народження (а.с.4, 7, 8) убачається, що сторони в шлюбі з 03.09.2000р., мають двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 21.09.2006р. через сварки і конфлікти припинили подружні стосунки, проживають окремо.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Як убачається із пояснень позивача ОСОБА_1, він настоює на розірванні шлюбу, мотивуючи тим, що не любить відповідачку і не бажає поновлювати сімейні стосунки з нею.

Відповідачка ОСОБА_2, як убачається із її пояснень в суді, категорично заперечила можливість примирення з позивачем і теж настоює на розірванні шлюбу.

Ураховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя Дунас, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також той факт, що юридичне підтримання шлюбних відносин в даному випадку суперечитиме моральним засадам суспільства, суд задоволює позов.

Судові витрати у справі складають 640 грн. (а.с.1) та у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягнення з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 293, 294, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 112 СК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований 03.09.2000р. Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській обл., актовий запис № 1653 - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої на АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого на АДРЕСА_2.) 640 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Суддя: Українець П.Ф.

Повне рішення складено 21.12.2017року.