Справа № 163/122/17
Провадження № 2/163/103/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

за участі секретаря -Костюк Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Машівської сільської ради Любомльського району Волинської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що після смерті її матері відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказане нерухоме майно. Спадщину позивач прийняла в порядку ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем. Інший спадкоємець - ОСОБА_2, який є сином спадкодавця, спадщину не приймав та на неї не претендує. Будучи єдиним спадкоємцем, позивач реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, про що нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії. З наведених підстав, позивач просила визнати за нею право власності на вищевказане спадкове нерухоме майно в судовому порядку.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Позивач ОСОБА_1 в канцелярію суду подала заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутності, одночасно зазначивши, що позовні вимоги підтримує та доповнень не має.

Від відповідача ОСОБА_2 в канцелярію суду також надійшла заява про визнання позову ОСОБА_1 в повному обсязі та розгляд справи без його участі.

Відповідач - Машівська сільська рада Любомльського району листом від 01.03.2017 року за вих.№75/02-2 повідомила суд, що заперечень проти позову ОСОБА_1 сільська рада не має, позов визнає та просить розгляд справи проводити за відсутності представника ради.

За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Машівської сільської ради Любомльського району Волинської області 23.09.2013 року, встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Любомль Волинської області (а.с.6).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

З копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Машівської сільської ради Любомльського району Волинської області 26.06.2000 року та зареєстрованого в реєстрі за №47, встановлено, що ОСОБА_3, на випадок своєї смерті, приналежну їй земельну ділянку (пай), згідно сертифіката серії НОМЕР_2, розміром 4,51 в умовних кадастрових одиницях, заповіла своїй дочці - позивачу ОСОБА_1 (а.с.48 - на звороті).

Довідкою Машівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 17.10.2016 року за №335/02-6 стверджено, що згідно записів в погосподарській книзі №2 (на 2011-2015 роки), житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1, по особовому рахунку НОМЕР_5 належав ОСОБА_3 та увійшов до складу її спадкового майна (а.с.3).

Оскільки зазначений житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями не охоплюється укладеним спадкодавцем заповітом, тому, в силу ч.2 ст.1223 ЦК України, спадкування на зазначену нерухомість здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, є сторони у справі: позивач - ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2, як діти спадкодавця, що доводиться копіями свідоцтв про народження останніх: серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_3, виданими Радехівською сільською радою Любомльського району Волинської області 14.11.1960 року та 26.06.1967 року, відповідно, а також копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6, виданим Машівською сільською радою Любомльського району Волинської області 23.05.1998 року (а.с.4, 7, 8).

Позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті матері прийняла в порядку, встановленому ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки разом з нею проживала на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Машівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 17.10.2016 року за №335/02-6 (а.с.3).

Відповідач ОСОБА_2, у відповідності до положень ч.1 ст.1273 ЦК України, від належної йому частки спадщини за законом після смерті матері відмовився, водночас не заперечуючи проти видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я позивача - ОСОБА_1, про що 24.12.2013 року подав заяву відповідного змісту, посвідчену секретарем Машівської сільської ради Любомльського району Волинської області (а.с.44 - на звороті).

З копії матеріалів спадкової справи №210/2013 встановлено, що інших спадкоємців, в тому числі, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_3, немає.

Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є позивач - ОСОБА_1, яка спадщину прийняла у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою державного нотаріуса Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 19.10.2016 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3 з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна останній, як спадкодавцю (а.с.11).

Така відмова нотаріуса узгоджується з вимогами ст.ст.68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, а тому спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку.

Приналежність спадкодавцю ОСОБА_3 вказаного нерухомого майна підтверджується, як було вказано вище, довідкою Машівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 17.10.2016 року за №335/02-6 та дана обставина сторонами не оспорюється (а.с.3).

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 15.03.2017 року за №82534729 підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.35).

На підставі технічного паспорта, виданого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» 27.10.2016 року, встановлено, що зазначене нерухоме майно побудоване за життя спадкодавця - ОСОБА_3 та ознак самочинного будівництва не має (а.с.12-17).

В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову суд вважає доведеними.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті її матері - ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.15, 61, ч.4 ст.174, ст.ст.212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 328, 1218, 1223, 1261, 1268, 1273, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на нерухоме майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 і відповідно до технічного паспорта, виданого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» 27.10.2016 року, складається з: житлового будинку А-1, прибудови а, веранди а1, літньої кухні Б-1, сарая В-1, сарая Г-1, погріба Д-1, гаража Ж-1, вбиральні У, огорожі 1 та воріт 2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук