Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3575/16-ц

номер провадження 2/695/293/17

06 квітня 2017 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді М.Ю. Степченка

при секретарі І.Г. Розпутній

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вознесенської сільської ради про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Вознесенської сільської ради про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування.

Причиною цього стало те, що 02.09.2015 року померла їх мати ОСОБА_3, після смерті якої залишився заповіт, де остання заповіла позивачам по справі все належне їй на день смерті майно. До складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, серед іншого, входить жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Вознесенське, Золотоніського району Черкаської області, вул. Першотравнева, 74. Спадщину після смерті матері позивачі прийняли в установленому законом порядку шляхом подачі відповідних заяв нотаріусу. У звязку з тим, що при житті померла ОСОБА_3 не провела оформлення права власності на належний їй будинок, позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на нього у нотаріуса, а тому змушені звертатися до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, 14.02.2017р. направив до суду заяву про відмову від позову у звязку із укладенням між спадкоємцями спадкового договору, за умовами якого вони відмовилися від спадкування за заповітом та просили видати спадщину за заповітом, відступивши від рівності часток у спадщині та розділивши спадкове майно. В результаті такого розподілу, за їх спільною домовленістю, будинок переходить до ОСОБА_1, а він відмовляється від своїх позовних вимог та не заперечує проти визнання права власності на будинок за ОСОБА_1 справу просить розглядати без його участі.

14.02.2017р. за вх. № 1827 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, де, у звязку із укладенням договору про розподіл спадкового майна, просить визнати за ним право власності на весь спадковий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в с. Вознесенське, Золотоніського району Черкаської області, вул. Першотравнева, 74 у порядку спадкування за законом після померлої 02.09.2015р. його матері ОСОБА_3

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 06.04.2017р. прийнято відмову ОСОБА_2 від позовних вимог, а справу в цій частині провадженням закрито.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, де підтримав збільшені позовні вимоги повністю та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник органу місцевого самоврядування Вознесенської сільської ради не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно даних свідоцтва про смерть серії І-СР № 266032, виданого Вознесенською сільською радою Золотоніського р-ну, Черкаської області, вбачається, що ОСОБА_3 померла 02.09.2015 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 55.

Із свідоцтва про народження серії І-СР № 156251, виданого Вознесенською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, вбачається, що ОСОБА_2 народився 19.01.1953 року, про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 11, та його матірю значиться ОСОБА_3.

Із свідоцтва про народження серії І-ЯЄ № 154301, виданого Вознесенським сіль. ЗАГС Золотоніського району Черкаської області, вбачається, що ОСОБА_1 народився 22.06.1955 року, про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 55, та його матірю значиться ОСОБА_3.

Згідно заповіту, складеного 02.02.2015 року та посвідченого секретарем Вознесенської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 33, з якого вбачається, що ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право.

Відповідно до договору про поділ спадкового майна від 14.02.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстром № 350, вбачається, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 02.09.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рамках спадкової справи № 347/2015р. уклали цей договір, за яким земельна ділянка площею 2,2870, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва переходить ОСОБА_2, а земельні ділянки площею 0,1310 га, 0,2590га та 0,1000 га, для ведення особистого селянського господарства переходять до ОСОБА_1

Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, виданого Золотоніським ЧООБТІ 24.06.2004 року та довідки № 495 від 25.03.2016 року, виданої Вознесенською сільською радою Золотоніського району Черкаської області вбачається, що, згідно запису в погосподарській книзі №18, особовий рахунок № 1248-5 за ОСОБА_3, яка померла 02.09.2015 року, рахується житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вул. Першотравнева, 74 в с. Вознесенське, Золотоніського району Черкаської області.

Із даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії завідуючої Золотоніською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 від 30.11.2016 року, вбачається, що під час вивчення документів, представлених ОСОБА_2 та представником ОСОБА_1 було встановлено, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок відсутній, за вказаних умов їм відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року із змінами та доповненнями, встановлено вичерпний перелік документів, якими посвідчується право власності на обєкти нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, що вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595 із змінами і доповненнями, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності являється смерть власника, тому первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, а тому визначення належності цього майна попередньому власнику чи спадкоємцю повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1, з урахуванням збільшених позовних вимог, підлягає до задоволення, зважаючи на те, що в Україні були проведенні суттєві зміни щодо реєстрації права власності на майно, первинна реєстрація на яке не була проведена, а правовстановлюючий документ відсутній, у разі смерті його власника.

Суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, враховуючи, що позивач довів, що спадкодавець фактично була власником, але не зареєструвала своє право відповідно до вимог законодавства. В такому випадку у суду маються підстави для задоволення позову, а саме визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем.

Керуючись вищевикладеним, ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1222, 1223 ЦК України та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004р., Постановою Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом та договором про поділ спадкового майна після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 02 вересня 2015 року, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Першотравнева, 74 (сімдесят чотири), в с. Вознесенське, Золотоніського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М. Ю. Степченко