Справа № 446/240/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2017 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам"янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старояричівської сільської ради, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Відділ Держгеокадастру у Кам»янка-Бузькому районі про визнання права власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Новояричівської селищної ради про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_1 звернулась з позовом до Старояричівської сільської ради, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Відділ Держгеокадастру у Кам»янка-Бузькому районі про визнання права власності на земельну ділянку, обґрунтовуючи позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла тітка позивачки ОСОБА_5, яка на день смерті була власником житлового будинку № АДРЕСА_1, будинку АДРЕСА_2, земельної ділянки площею 5,8345 га на території Старояричвської сільської ради Кам»янка-Бузького району. 11.09.2002 року секретарем виконкому Новояричівської селищної ради Кам»янка-Бузького району ОСОБА_5 в користь позиваки було посвідчено заповіт, яким все своє майно, в т.ч. земельну ділянку на території Старояричівської сільської ради заповіла позивачці. При зверненні позивачки до державного нотаріуса щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, їй позивачці було відмовлено, оскільки у позивачки був відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку. Оригінал Державного акту знаходиться у відповідачки ОСОБА_6, яка заперечує право позивачки на земельну ділянку, відмовляє позивачці передати оригінал Державного акту. Просила суд постановити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 5,8345 на території Старояричівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею, ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 право власності на земельні ділянки площею 5,5074 га кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 0,3271 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акта на право власності серії НОМЕР_3, які розташовані на території Старояричівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області.

27.12.2016 р. позивачка збільшила позовні вимоги та оскільки у зв»язку з обставинами набуття відповідачем ОСОБА_6 права власності на земельні ділянки, які є предметом її позову просила залучити ОСОБА_6 як співвідповідача по справі, визнати за нею, ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 право власності на земельні ділянки площею 5,5074 га кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 0,3271 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Старояричівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області. Визнати недійсними державний акт НОМЕР_4 на ім»я ОСОБА_6, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів під номером НОМЕР_5 на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, державний акт на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 та скасувати їх реєстрацію.

Ухвалою Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.01.2017 р. залучено в якості співвідповідача ОСОБА_6.

ОСОБА_6 (відповідач по первісному позову) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, Новояричівської селищної ради про визнання недійсним заповіту. Просила суд постановити рішення яким визнати заповіт, складений і зареєстрований в книзі за № 56 в Новояричівській селищній раді 11.09.2002 р. від імені ОСОБА_7 Онуфрієвни в користь ОСОБА_1 недійсним.

Ухвалою Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.01.2017 р. вищезазначені позови об»єднано у одне провадження.

21.04.2017 р. позивачка уточнила позовні вимоги, зазначила, що на підставі рішення Кам»янка-Бузького районного суду від 24.06.2010 р., скасованого рішенням апеляційного суду Львівської області від 26.03.2013 р. на ім.»я ОСОБА_6 були оформлені та видані два державних акти: - на ділянку площею 5,5074 га кадастровий номер НОМЕР_2 (державний акт НОМЕР_6, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером НОМЕР_8; - ділянку площею 0,3272 га кадастровий номер НОМЕР_1 (державний акт серія НОМЕР_7, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером НОМЕР_5. Оскільки підстава набуття права власності ОСОБА_6 на вказані земельні ділянки скасована в судовому порядку, а згідно останнього заповіту ОСОБА_7 її спадкоємцем являється позивачка, то виданий ОСОБА_6 державні акти на належні позивачці в порядку спадкування земельні ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 та кадастровий номер НОМЕР_1, як документи, що посвідчують право власності неналежної особи та їх реєстрація мають бути визнані недійсними та скасовані. Просила визнати за позивачкою, ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 право власності на земельні ділянки площею 5,5074 га кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 0,3271 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Старояричівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області. Визнати недійсними: державний акт серія НОМЕР_6 на ім»я ОСОБА_6 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів під номером НОМЕР_8 на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 та скасувати його реєстрацію, державний акт серія НОМЕР_7 на ім.»я ОСОБА_6 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів під номером НОМЕР_5 на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 та скасувати його реєстрацію.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, в позові ОСОБА_6 до ОСОБА_1, Новояричівської селищної ради про визнання недійсним заповіту просила відмовити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_6 не з»явилась, хоча належно була повідомлена судом про дату та час розгляду справи рекомендованим повідомленням № 556, не попередила суд про причину неявки.

Дослідивши матеріали об"єднаної цивільної справи, давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_9.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені у заповіті.

Згідно матеріалів справи, 11.09.2002 року ОСОБА_5 заповіла все своє майно позивачці ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту від 11.09.2002 р., посвідченого секретарем виконкому Новояричівської селищної ради Балабух В.О. та зареєстрованого в книзі за № 56. (а.с.7).

Як вбачається з матеріалів справи, копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.09.2013 р. до спадкового майна належить: цегляний будинок (А-1) АДРЕСА_2; дерев»яний житловий будинок (А-1) № АДРЕСА_1 (а.с.9;10).

Окрім того, судом встановлено, що спадкодавцеві ОСОБА_5 на праві власності належали дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,8345 га на території Старояричівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області: ділянка площею 5,5074 га кадастровий номер НОМЕР_2 та ділянка площею 0,3271 га кадастровий номер НОМЕР_1, даний факт підтверджується копією Державного акту серії НОМЕР_3, виданого 01.11.2005 р. і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_10. Державний акт виданий на підставі розпорядження голови Кам»янка-Бузької райдержадміністрації від 24.06.2005 р. № 229.

Згідно матеріалів справи позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки загальною площею 5,8345 га не видано за відсутності оригінала правовстановлюючого документа на зазначену земельну ділянку (а.с.5-6; 85).

З матеріалів справи встановлено, що 26.03.2013 року рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційцного суду Львівської області рішення Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 24.06.2010 року за позовом ОСОБА_6 до виконавчого комітету Старояричівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, яким визнано за ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку площею 5,8345 га, що знаходиться на території Старояричівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області, яка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 від 01.11.2005 року ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 до виконавчого комітету Старояричівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом відмовлено.(а.с.8). Таким чином підстави набуття права власності ОСОБА_6 на вказані земельні ділянки скасовано.

Згідно останнього заповіту ОСОБА_5 спадкоємцем її майна являється позивачка, ОСОБА_1.

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Згідно пункту "г" ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню.

Що стосується позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Новояричівської селищної ради про визнання заповіту недійсним, судом встановлено, що 28.03.2013 року ОСОБА_6 зверталась до суду з аналогічним позовом справа № 446/675/13-ц.

При розгляді вищевказаної справи 02.12.2013 року ОСОБА_6 заявляла клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої просила доручити експертам КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та просила суд зробити запит до Новояричівської поліклініки про надіслання на адресу суду амбулаторної картки хворої ОСОБА_5

Ухвалою Кам»янка-Бузького районного суду від 24.01.2014 року по справі призначена судова-психіатрична експертиза, проведення якої доручено експертам 5-го відділення комунального закладу Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні.

На вирішення експертам були поставлені наступні питання: чи могла ОСОБА_5 на час складання заповіту у 2003 році розуміти значення своїх дій та керувати ними. В розпорядження експерта також була направлена медична картка ОСОБА_5

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 472 від 18.06.2015 р. зазначено, що ОСОБА_5 хворіла серцево-судинними захворюваннями (ІХС, гіпертонічною хворобою), церебральним атеросклерозом. В 2001 р. в неї, лікарем невропатоглогм відмічено пониження пам»яті, головні болі, загальну слабкість. В подальшому будь-які записи лікарів про погіршення пам»яті та про наявність у ОСОБА_5 будь яких розладів психічної діяльності відсутні, а тому за даними записами кваліфікувати розлади психічної діяльності є неможливим. Також відсутні офіційні дані про зловживання нею алкоголем, а тому дати заключення чи могла ОСОБА_5 на час складання заповіту у 2002 році розуміти значення своїх дій та керувати ними є неможливим.

31.08.2015 р. після надходження до суду висновків експертизи, ухвалою Кам»янка-Бузького районного суду у зв»язку з неявкою сторін у судове засідання позов ОСОБА_6 залишений без розгляду. Ухвала позивачем ОСОБА_6 не оскаржувалась.

28.08.2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з абсолютно аналогічним позовом про той самий предмет, з тих самих підстав і між тими самими сторонами що у справі № 446/675/13-ц. Нових підстав позову ОСОБА_6 не заявлено, про обставини вже проведеної судово-психіатричної експертизи позивач ніяких відомостей суду не повідомляла. Суд вважає, що в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Новояричівської селищної ради про визнання заповіту недійсним слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 57, 60, 208, 213-215 ЦПК України; ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1225, 81, 125, 152 ЗК України суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Старояричівської сільської ради до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Відділ Держгеокадастру у Кам»янка-Бузькому районі про визнання права власності на земельну ділянку - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 право власності на земельні ділянки площею 5,5074 га кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 0,3271 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Старояричівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області.

Визнати недійсними: державний акт серія НОМЕР_6 на ім»я ОСОБА_3, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів під номером НОМЕР_8 на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 та скасувати його реєстрацію, державний акт серія НОМЕР_7 на ім»я ОСОБА_3, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів під номером НОМЕР_5 на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 та скасувати його реєстрацію.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Новояричівської селищної ради про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільно-Процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя :