У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову головного державного виконавця Свалявського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на постанову головного державного виконавця Свалявського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про відкриття виконавчого провадження № 53594192 від 17 березня 2017 року

В обґрунтування поданої скарги посилався на те, що Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист 10 березня 2017 року на примусове стягнення із ОСОБА_2 судового збору у сумі 551 грн 20 коп. на користь держави. Зазначав, що виконавець не мав права відкривати виконавче провадження, оскільки ним подано касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Львівської області, якою рішення Галицького районного суду м. Львова залишено без змін.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_2 просив дану постанову головного державного виконавця про відкриття виконавчого провадження скасувати.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2017 року, в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

У серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2017 року, тобто після закінчення строку, установленого ст. 325 ЦПК України.

До касаційної скарги додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження вказаної ухвали.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і постановити нову, якою скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 53594192, винесену головним державним виконавцем Свалявського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області СкібаМ.М., мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим вказана касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що процесуальних порушень при виконанні виконавчого листа № 461/3912/16-ц допущено не було та оскаржувана постанова є законною.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, правильно встановив обставини справи, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи про те, що виконавець не мав права відкривати виконавче провадження, оскільки заявником подано касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Львівської області, якою рішення Галицького районного суду м. Львова залишено без змін, є безпідставними.

Оскарження судового рішення в касаційному порядку не є перешкодою відкриття виконавчого провадження. Рішення, яке набрало законної сили, підлягає виконанню, якщо таке не зупинено у встановленому законом порядку.

Отже, доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що апеляційний суд порушив норми процесуального права і неправильно застосував норми матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2017 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову головного державного виконавця Свалявського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про відкриття виконавчого провадження, за касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак