Справа № 344/7111/17
Провадження № 4-с/344/87/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на постанову Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилався на те, що на виконанні у Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавчий лист № 0907/5844/2011, виданий Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області щодо зобовязання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 спільним коридором, сходовою кліткою та горищем в будинку № 42 по вул. Софіївка в м. Івано-Франківськ, шляхом передачі ключів від зовнішніх дверей до коридору та демонтажем металевої огорожі для доступу до спільного коридору та горища.

22.05.2017року Головним державним виконавцем Раковецьким М.С. винесено постанову про примусове виконання рішення, яке призначено на 06.06.2017 року на 10год.

Однак в провадженні Івано-Франківського міського суду з лютого 2016 року перебуває справа № 344/1895/16-ц за заявою ОСОБА_4 до Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, інша особа ОСОБА_3, про визнання вищевказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та черговий розгляд справи призначено на 02.08.2017 року. ОСОБА_3 та його представник спотворили обставини справи, а вимоги виконання виконавчого листа унеможливлюються відсутністю огорожі в будівлі та дверей, що блокують доступ до житлового будинку № 42 по вул. Софіївка в м. Івано-Франківськ. Дане також підтверджується і Актом державного виконавця від 29.01.2016 року. ОСОБА_1 на праві приватної власності в даному житловому будинку належали квартира № 1 та № 3, які розташовані на першому та другому поверсі будинку, обладнані окремим входом. Ним також приватизована частина земельної ділянки, площею 0,0538га за місцем знаходження квартир. За наслідками узаконеної реконструкції свого житла та внесення відомостей до реєстру речових прав на нерухоме майно, на даний час квартири скаржника об'єднані в одне житло-квартиру № 1 загальною площею 147,7кв.м. Про ці обставини ОСОБА_1 повідомляв державного виконавця. ОСОБА_3 в даному будинку належить квартира № 2, яка не поєднана з житлом ОСОБА_1 жодним спільним коридором, сходовою кліткою і горищем. ОСОБА_3 має свій відокремлений вхід, над його квартирою є горище, яким він не позбавлений користування. Відсутньою є також якась металева огорожа, яку слід було демонтувати для доступу ОСОБА_3 до горища. Дане також підтверджується Актом державного виконавця від 29.01.2016 року.

Державний виконавець дані обставини не перевірив, не співставив їх з письмовими доказами, які вказують на відсутність самих обєктів виконання. За наявності існуючого судового спору щодо самого виконавчого документу, а також враховуючи,що на час винесення постанови державний виконавець не мав оригіналу виконавчого листа на виконанні та наведених обставин державний виконавець незаконно виніс постанову про примусове виконання рішення від 22.05.2017 року по виконавчому листу № 0907/5844/2011, яка підлягає скасуванню. Тому ОСОБА_1 просив визнати незаконною дану постанову та скасувати її.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 скаргу підтримали, просили таку задовольнити.

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що станом на час винесення постанови виконавчий лист на виконання не надійшов.

Представники заінтересованої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу заперечили, посилаючись на письмові заперечення, просили суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги.

Заслухавши скаржника та його представника, представників заінтересованої особи, державного виконавцясуд вважає постанову ВП № 43898832 від 22.05.2017р. незаконною та такою, що підлягає до скасування у звязку з наступним.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. За змістом ст. 5 вказаного закону, примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Судом встановлено, що на виконанні у Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження ВП № 43898832 з виконання виконавчого листа № 0907/5844/2011, виданого 18.01.2013 про зобовязання ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 спільним коридором, сходовою кліткою та горищем в будинку № 42 по вул. Софіївка в м. Івано-Франківськ шляхом передачі ключів від зовнішніх дверей до коридору та демонтажем металевої огорожі для доступу до спільного коридору та горища.

Як вбачається з відповіді Івано-Франківського міського суду № 01-51/123 від 24.05.2017 року на адвокатський запит, в провадженні Івано-Франківського міського суду перебувала цивільна справа №0907/5844/2011 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Міського голови м. Івано-Франківська ОСОБА_7, Госпрозрахункової групи з питань приватизації державного житлового фонду МВК, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсним рішення МВК, розпорядження, свідоцтва про право власності, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, договору довічного утримання, зобовязання усунути перешкоди у здійсненні права, зобовязання вчинити дії та заборону вчинення дій. За результатами розгляду справи Івано-Франківським міським судом 17.08.2012 року винесено рішення. На виконання вказаного рішення, 18.01.2013 року видано виконавчий лист, який стягувачем звернено до виконання. Згідно реєстраційних форм обліку вхідної кореспонденції Івано-Франківського міського суду, 08.02.2016 року зазначений виконавчий лист повернуто ВДВС Івано-Франківського МУЮ до Івано-Франківського міського суду у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Як слідує з норм ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За нормами ст.18 цього ж закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Постановою головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 06.04.2017 року відновлено виконавче провадження ВП № 43898832 та направлено дану постанову для відома та виконання.

10.05.2017 року за № В-13/7116 надсилалась вимога Івано-Франківському міському суду з приводу ненадходження виконавчого листа № 0907/5844/2011 від 18.01.2013 року на адресу Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України Про виконавче провадження за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

22.05.2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 винесено постанову ВП № 43898832 про примусове виконання рішення суду по виконавчому листу № 0907/5844/2011, виданого 18.01.2013 року (а.с.5).

З копії відповіді Головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 на запит ОСОБА_1 від 04.09.2017 року № /02-19/18062, також вбачається, що станом на 04.09.2017 року виконавчий лист №0907/5844/2011 від 18.01.2013 року на адресу Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області не надходив.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно вимог 383, 384 ЦПК та зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, за ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз'яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд прийшов до переконання про обґрунтованість вимог скарги, а дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про примусове виконання рішення від 22.05.2017 року не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на час винесення постанови про примусове виконання виконавчий лист не перебував на виконанні, оскільки був повернутий до суду на підставі постанови про закриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 13, 41, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 208-210, 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати постанову Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 ВП № 43898832 від 22.05.2017р. про примусове виконання рішення незаконною.

Скасувати постанову ВП № 43898832 від 22.05.2017р. про примусове виконання рішення по виконавчому провадженню щодо зобовязання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 спільним коридором, сходовою кліткою та горищем в будинку № 42 по вул. Софіївка в м. Івано-Франківськ, яка винесена Головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Татарінова