АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2189/17Головуючий по 1 інстанції - ОСОБА_1
Категорія: 19 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області у складі:

Головуючого Нерушак Л.В.

Суддів Карпенко О.В., Василенко Л.І.

за участю секретаря Овчаренко І.С.

в с т а н о в и л а :

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2017 року, ухваленого суддею Міщенком К.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

п о с т а н о в и л а :

23 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів, а саме про стягнення витрат, які були виконані набувачем за спадковим договором. На підставу своїх вимог посилається на те, що 29.03.2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Тальнівського нотаріального округу ОСОБА_6 На виконання спадкового договору ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 кошти в сумі 45000 грн., про що 29.03.2012 року було складено відповідну розписку. 09.11.2013 року ОСОБА_5 помер. Спадкоємцем ОСОБА_5 є його син ОСОБА_3. Прийнявши спадщину, позивач звернувся до відповідача з пропозицією переукласти спадковий договір, але отримав відмову. Відповідач також відмовляється повернути отримані кошти за розпискою. Загальна сума витрат, які були виконані набувачем до його смерті, з відповідача перед позивачем становить 80415 грн. 00 коп., а саме: 45000 витрати і 35415 грн. сума інфляційних збитків, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати які були виконані набувачем до його смерті, а саме ОСОБА_5, інфляційні та три відсотка річних в сумі 80 415 грн. 00 коп. та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що винесене рішення є незаконним та таким, що порушує його конституційні права. Також в апеляційній скарзі, апелянт посилається на п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у якій зазначено, що у разі смерті набувача спадковий договір вважається припиненим. В такому випадку спадкоємці набувача мають право вимагати від відчужувача відшкодування витрат, яких вони зазнали при виконанні спадкового договору в тій частині зобов`язань, які були виконані набувачем до його смерті.

Апелянт просить скасувати рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2017 року по справі за №704/1560/16-ц та постановити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_4 витрати в сумі 45 000 грн. понесені набувачем (ОСОБА_5П.) за час життя на виконання умов спадкового договору.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

П. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження у вказаній справі відкрито до набрання чинності редакції ЦПК України (15 грудня 2017 року), а тому розгляд подання, у відповідності до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, продовжується за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, представника позивача, який зявився в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до залишення без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Вирішуючи та спір та ухвалюючи рішення про залишення без задоволення позову про стягнення коштів, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання по спадковому договору на даний час припинені у зв`язку зі смертю набувача ОСОБА_5, а не по вині відчужувача ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_3 є спадкоємцем померлого 09.11.2013 року ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.6).

29.03.2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Тальнівського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі № 843 ( а.с. 7-8).

Відповідно до ст. 1304 ЦК України, спадковий договір укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вищевказаного договору ОСОБА_5 (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження ОСОБА_4 (відчужувача) встановлені цим договором і в разі її смерті набуває право власності на нерухоме майно, що є предметом цього договору.

На набувача майна покладені такі обов`язки: організовувати та проводити господарську діяльність на земельній ділянці, сплачувати всі необхідні платежі щодо земельної ділянки; в разі необхідності здавати в оренду земельну ділянку на умовах та його розсуд; брати участь у зборах власників земельних ділянок; контролювати всі питання, які стосуються земельної ділянки та її господарського призначення.

Згідно даних розписки від 29.03.2012 року ОСОБА_4 підтверджує факт отримання від ОСОБА_7 коштів в сумі 45 000 грн., а в разі розірвання договору з ініціативи ОСОБА_4 або за наявності його вини, ОСОБА_4 зобов`язується повернути вищевказану суму ОСОБА_5 не пізніше 1 місяця з дня розірвання договору.

Як вбачається з матеріалів справи та відповідно даних свідоцтва про смерть ОСОБА_8 І-СР № 222160 ОСОБА_5 помер 09 листопада 2013 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який дійшов вірного висновку, що зобов`язання по спадковому договору на даний час припинені у зв`язку зі смертю набувача ОСОБА_5, а не по вині відчужувача ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужував) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, лише порушення зобов`язань встановлених договором або (чи) законом, тягне за собою правові наслідки, що можуть виражатися у сплаті неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Пленум Верховного суду України в постанові №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснює, що у разі смерті набувача, спадковий договір вважається припиненим. У цьому випадку спадкоємці набувача мають право вимагати від відчужувача відшкодування витрат, яких вони зазнали при виконанні спадкового договору в тій частині зобов`язань, які були виконані набувачем до його смерті.

Оскільки набувач за спадковим договором ОСОБА_7 помер, то зобов`язання спадковому договорі на даний час припинені.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що ОСОБА_3 не поніс будь-яких витрат пов`язаних із виконанням спадкового договору.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що передача коштів по розписці від 29.03.2012 року в сумі 45 000 грн. відбулася поза межами спадкового договору, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, були предметом розгляду суду першої інстанції , яким судом дана належна оцінка, тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та вимог позивача.

Інших доводів, які слугували підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог позивача апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачає, оскільки доводи апелянта не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, зводяться до невірного трактування норм матеріального права і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375 - 378, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Василенко Л.І.

ОСОБА_9