Справа № 743/910/17
Провадження № 2/743/326/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарі Воєдило О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки, без фіксування технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності та звільнення майна з-під арешту,

встановиВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому просила визнати договір купівлі-продажу автомобіля марки ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, № кузова Y6D0814, н.з. СВ 2834 АН дійсним, визнати за нею право власності на вказаний автомобіль та звільнити його з-під арешту, накладеного державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції. Свої вимоги мотивувала тим, що 09.09.2012 року вона фактично уклала договір купівлі-продажу автомобіля у простій письмовій формі, а саме придбала у ОСОБА_2, який діяв за довіреністю від імені власника автомобіля ОСОБА_3, вищезазначений автомобіль, за який сплатила 1000 доларів. У силу певних обставин ОСОБА_2 не звертався до уповноважених органів для проведення процедури зняття автомобіля з обліку, тому на підтвердження укладення договору купівлі-продажу видав позивачу довіреність, в якій уповноважив її розпоряджатися вказаним автомобілем на власний розсуд та передав їй свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Позивач користується даним автомобілем з 2012 року, проте при зверненні до регіонального сервісного центру МВС України їй було відмовлено у переоформленні вказаного автомобіля, оскільки зясувалося, що Новозаводським ВДВС Чернігівського МУЮ було накладено обтяження на автомобіль у звязку із існуванням заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «ПриватБанк». Вказана обставина порушує право власності позивача на автомобіль.

Позивач у судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Судом було залучено Новозаводський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції в якості співвідповідача.

Представник Новозаводського ВДВС ЧМУЮ у судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 202 ЦК України двосторонній правочин (договір) є погоджена дія двох сторін.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ст.ст. 655, 656 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СВС00936 від 25.05.2007 року, власником автомобіля ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, № кузова Y6D0814, н.з. СВ 2834 АН є ОСОБА_3.

Як вбачається з довіреності, зареєстрованої за №3997 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 31.08.2012 року, ОСОБА_3 за попередньою домовленістю відповідно до договору доручення, укладеного в усній формі, уповноважив на 10 років, з правом передовірити, ОСОБА_2 розпоряджатися належним йому автомобілем ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, № кузова Y6D0814, н.з. СВ 2834 АН, в тому числі зняти його з обліку в уповноважених органах, продати, обміняти і т.д.

У свою чергу ОСОБА_2 09.09.2012 року уповноважив до 31.08.2022 року, без права передовіря, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 окремо та незалежно один від одного продати за ціну та на умовах на власний розсуд належний ОСОБА_3 автомобіль ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, № кузова Y6D0814, н.з. СВ 2834 АН, що підтверджується довіреністю, зареєстровану у реєстрі за №774 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 09.09.2012 року.

У позовній заяві позивач посилалася на положення ст.220 ЦК України, однак суд не може застосувати їх, оскільки ним не було встановлено обставин, які б свідчили про ухилення сторін від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, про визнання дійсності якого просить позивач.

Проте, враховуючи вищенаведене, факт дійсної передачі ОСОБА_2 автомобіля і документів позивачу, видачу довіреності на імя позивача, згідно якої в останньої виникло право володіти, користуватись та розпоряджатись автомобілем, а також не заперечення цих обставин ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що між ОСОБА_3, як власником автомобіля, та ОСОБА_1 09.09.2012 року був укладений та виконаний договір купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, № кузова Y6D0814, н.з. СВ 2834 АН, відповідно до досягнутих між сторонами умов, а тому позовна вимога про визнання укладеним договору купівлі-продажу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

З огляду на те, що позивач придбала спірний автомобіль та сплатила за нього грошові кошти відповідно до договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право власності на автомобіль ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, № кузова Y6D0814, н.з. СВ 2834 АН, а тому позовна вимога про визнання права власності на нього підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зняття арешту із вищевказаного автомобіля, накладеного державним виконавцем Новозаводського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії СВС00936 від 25.05.2007 року, яке видане на автомобіль ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, № кузова Y6D0814, н.з. СВ 2834 АН міститься особлива відмітка про заборону його відчуження «ПРИВАТБАНКОМ» за кредитом.

Представник Новозаводського ВДВС ЧМУЮ ОСОБА_8 у клопотанні вказав, що в ході перевірки, згідно даних СДРВП на виконанні в Новозаводському ВДВС м. Чернігів, станом на 17.10.2017 року відсутні виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_3 штрафу.

В той час, у листі №31/25/13-3615 від 30.11.2017 року ТСЦ № НОМЕР_1 МВС в Чернігівській області повідомив, що згідно систем «МРЕВ-2000» та Єдиного державного реєстру МВС, станом на 29.11.2017 року на автомобіль ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, № кузова Y6D0814, н.з. СВ 2834 АН арешти відсутні, проте згідно Державного реєстру обтяжень рухомого майна №54169351 від29.11.2017 року на все рухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт на підставі постанови про накладення арешту Новозавадського ВДВС м. Чернігів №595/10 від 21.01.2013 року. Термін дії обтяження до 21.02.2018 року.

На запити суду від 26.09.2017 року, 17.10.2017 року, 31.10.2017 року ПАТ «ПриватБанк» не надав жодної інформації про наявність чи відсутність заборгованості ОСОБА_3 перед ним.

Оскільки судом визнається факт укладення договору купівлі-продажу автомобіля та визнано право власності позивача на нього, а арешт був накладений на все рухоме майно ОСОБА_3, в той час, коли автомобіль вже належав позивачу, суд приходить до висновку, що накладений арешт на автомобіль перешкоджатиме позивачу безперешкодно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а тому з автомобіля ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, № кузова Y6D0814, н.з. СВ 2834 АН необхідно зняти арешт, накладений державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 17, 18, 81, 89, 247, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати уладеним між ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, проживаючою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, договір купівлі-продажу автомобіля марки ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, № кузова Y6D0814, н.з. СВ 2834 АН. від 09.09.2012 року.

Визнати за ОСОБА_1, проживаючою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на автомобіль марки ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, № кузова Y6D0814, н.з. СВ 2834 АН.

Зняти арешт з автомобіля ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, № кузова Y6D0814, н.з. СВ 2834 АН накладений державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 118, ЄРДПОУ 35029699.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд Чернігівської області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуюча О.В. Павленко