Справа № 361/5940/16-ц
Провадження № 2/361/418/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що 25 квітня 2015 року близько 15 год. водій ОСОБА_3, перебуваючи у трудових відносинах із Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», працюючи на посаді торгівельного представника даного підприємства, керував, на підставі подорожнього листа серії 01 ПЗС 211859 від 30 березня 2015 року, закріпленим за ним автомобілем марки «Skoda Praktik», д.н.з. НОМЕР_2, виконував свої службові обов'язки, рухаючись в напрямку до с. Рожни по проїжджій частині вул. Леніна, в районі розташування будинку № 1, у с. Пухівка Броварського району Київської області, порушив норми ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення із задньою частиною велосипеда марки «Мінськ», під керуванням позивача, під час руху попереду в попутному з автомобілем напрямку.

Внаслідок ДТП (страхового випадку) транспортні засоби були механічно пошкоджені, а позивач, в результаті падіння з велосипеду, отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Броварської ЦРЛ із діагнозом: забій попереково-крижового відділу хребта, забій лівого плечового суглобу, забій правої половини грудної клітини та правого стегна.

Вина водія ОСОБА_3 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2015 року, якою його визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддано адміністративному стягненню.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень, позивач зазнав суттєвих ускладнень зі здоров'ям, яке значно погіршується. Неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному, неврологічному відділеннях Броварської ЦРЛ, звертався до Пухівської медичної амбулаторії загальної практики сімейної медицини, до Київського медичного центру Берсенєва, Київської обласної клінічної лікарні з метою відновлення стану здоров'я, чого не вдалося досягти, оскільки травмування внаслідок падіння з велосипеду під час ДТП, викликали відповідні зміщення кісток хребта, в результаті чого утворились грижі, що на фоні його віку та вікових змін кісток, в тому числі хребта, тягнуть за собою незворотній процес руйнування тканин хребта. В результаті, позивачу необхідно робити операцію, на що у нього немає необхідних грошових коштів. При цьому, гарантії того, що хребці стануть на місце - мінімальні.

19 квітня 2016 року позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної його здоров'ю та шкоди, заподіяної майну із поданням документів, в тому числі, документів на вимогу Страховика.

Загальний розмір, документально підтверджених витрат позивача становить 13149,68 грн.

З цих витрат Страховиком виплачена грошова сума в розмірі 3772,16 грн.

Із грошовою сумою, що була запропонована Страховиком в розмірі 509, 00 грн. за пошкодження велосипеду, позивач погодився.

З виплатою Страховиком грошової суми в розмірі 3772,16 грн., як компенсації за придбання ліків, позивач не погодився, оскільки це не відповідає розміру його фактичних, необхідних та документально підтверджених витрат.

Посилаючись на викладене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.62-63), позивач просив суд стягнути із відповідача матеріальну шкоду в розмірі 21069,79 грн. та моральну шкоду в розмірі 49 811,39 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» Ступак О.А. позов не визнала та заперечувала проти його задоволення в повному обсязі, пояснила, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3, була застрахована ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - Страховик) за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АІ/0748085 від 15.07.2014 р. (далі - Поліс). Згідно Полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає: 100000 грн. за шкоду заподіяну життю, здоров'ю; 50000 грн. за шкоду заподіяну майну; розмір франшизи складає нуль гривень.

Страхувальник (Іноземне підприємство «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед»), виконуючи вимоги чинного законодавства, письмово повідомив Страховика (ПРАТ «АСК ІНГО Україна») про настання страхового випадку, а позивач (потерпілий) ОСОБА_1 в свою чергу скористався своїм правом одержати страхове відшкодування.

При винесенні слідчим постанови про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності від 20.05.2015 р. та судом постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності від 05.06.2015 р., досліджувався як доказ, зокрема, висновок судово-медичної експертизи № 66 від 18.05.2015 р., відповідно до якого тілесні ушкодження, які були завдані позивачу внаслідок ДТП, мали характер легких тілесних ушкоджень та спричинили короткочасний розлад здоров'я. Зазначене, в свою чергу, спростовує доводи позивача щодо прямого причинно-наслідкового зв'язку між тривалими і численними захворюваннями позивача та вказаною дорожньо-транспортною пригодою.

Як вбачається з виписки № 7458/588 медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої Броварською центральною районною лікарнею 08.05.2015 р., позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 25.04.2015 р. по 08.05.2015 р. з встановленим діагнозом: забій попереково-крижового відділу хребта, забій лівого плечового суглобу, забій правої половини грудної клітини та правого стегна. Тобто, будь-яких діагнозів з приводу, «зміщення кісток хребта, в результаті чого утворились грижі, що на фоні віку та вікових змін кісток» - відсутні. Більше того, позивач виписаний з лікувальними рекомендаціями, зокрема: ЛФК, обмеження навантажень 1 місяць. Зазначене також вказує на факт короткочасного розладу здоров'я (14 календарних днів) і спростовує твердження позивача щодо тривалості захворювання.

Довідка Броварської центральної районної лікарні № 580 від 09.06.2016 р., яка додана позивачем до позовної заяви, містить арифметичні помилки в частині розрахунків кількості днів в перебуванні на лікуванні, а саме: з 25.04.2015 р. по 08.05.2015 р. зазначено 21 день, а фактично становить календарних 14 днів, що в свою чергу підтверджує короткочасність розладу здоров'я позивача.

Аналізуючи клінічні характеристики препаратів та їх показання, що були призначені позивачу в період з 03.07.2015 року по 14.07.2015 року, вбачається що лікування яке отримав позивач відноситься до кардіологічних захворювань.

Тобто, лікування, яке він отримав відповідно до виявленого 07.07.2015 р. у нього згідно епікризу № 11291 від 14.07.2015 р. є кардіологічним захворюванням (емфізема, венозний застій, пневмосклероз). Діагноз - дифузний кардіосклероз 4 СНПА ст., тому і препарати призначені саме для лікування хвороби серця, а не ускладненого остеохондрозу п/кр. відділу хребта. Саме тому, чеки які надано позивачем в якості обґрунтування своїх позовних вимог є безпідставними, недопустимими та неналежними доказами.

Водночас, у епікризі відсутній висновок щодо причинно-наслідкового зав'язку між травмами, які отримав позивач під час ДТП, яке мало місце 25.04.2015 р. і встановленим діагнозом позивача: «ускладнений остеохондроз п/кр. відділу хребта; вертеброгенний лівобічний радикуліт; ДОА обох кульшових суглобів; больовий синдром; ІХС: дифузний кардіосклероз 4 СНПА ст.» Враховуючи регрес больової симптоматики, позивача виписано додому, з рекомендаціями щодо нагляду у нейрохірурга, травматолога, кардіолога поліклініки за місцем проживання.

Твердження позивача про те, що саме травмування під час ДТП 25 квітня 2015 року призвело до суттєвих ускладнень зі здоров'ям, яке погіршується, а також твердження позивача про необхідність проведення йому операції, не підтверджується жодним із наданих позивачем доказів, а спростовується відповідно до рекомендацій лікарів, згідно медичних довідок, виписок, епікризу.

Також позивачем не обґрунтовано та не надано жодного доказу заподіяння моральної шкоди.

Вважає, що Іноземне підприємство «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» є неналежним відповідачем в даній справі, вимоги позивача не підтверджено жодними доказами, а також не обґрунтовані в позовній заяві, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Посилаючи на викладене, просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в якості свідка показав, що 25 квітня 2015 року в с. Пухівка Броварського району Київської області він рухався на велосипеді марки «Мінськ» та був збитий автомобілем марки «Skoda Praktik», д.н.з. НОМЕР_2, переломів не було, але були забої. З 25 квітня по 13 травня 2015 року він пролежав у лікарні, його виписали, він не міг ходити, побувши вдома 4 дні, покращення стану здоров'я не було, а навпаки погіршення, тому позивач знову потрапив до лікарні, не міг ходити. Після ДТП отримав хвороби, яких до того часу в нього не було. Позивачу щодня потрібно було їздити до лікарні, він наймав автомобіль та їздив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що є онуком позивача ОСОБА_1, ДТП сталося майже 2 роки тому, до цього позивач завжди свідку допомагав, свою роботу він по господарству виконував сам, а зараз по хаті погано ходить. Свідок возив позивача по лікарнях, коли не був на роботі, коли ні, то позивач просив інших.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що є дружиною позивача, до ДТП останній працював по господарству, їздив на велосипеді, а зараз майже не ходить.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона є дочкою позивача, до ДТП батько позивач ОСОБА_1 відповідно на свій вік був здоровою людиною, він все робив по господарству, а зараз без сторонньої допомоги він нічого не може зробити. Більше його доглядає матір, а ми возимо по черзі їх - батька та матір до лікарні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона є сусідкою позивача, знає його 20 років, до ДТП він їздив на велосипеді, приїздив до неї варив сваркою, був здоровою людиною, а після аварії не може ходити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він є давнім знайомим позивача, раніше останній був веселий, їздив на велосипеді, а після ДТП змінився. Свідок часто возив позивача до лікарні, лікарі сказали, що це після травми. Позивач за надані свідком послуги щось йому давав, наприклад сітку «Рабиця», гроші свідок не отримував. Коштів на бензин позивач не надавав, а давав сам бензин.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що є сусідом позивача, знайомі з 1995 року. До ДТП позивач виконав у свідка всі зварювальні роботи, разом ходили по гриби, позивач ходив нормально, зараз без милиць не ходить.

Судом встановлено, що згідно постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2015 року, 25 квітня 2015 року близько 15 год. 00 хв. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Skoda Praktik», д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись по проїжджій частині вул. Леніна, 1 у с. Пухівка Броварського району Київської області, порушив норми ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення із задньою частиною велосипеда марки «Мінськ», під керуванням позивача ОСОБА_1, під час руху попереду в попутному з автомобілем напрямку, в результаті чого велосипедист отримав легкі тілесні ушкодження, а автомобіль механічні пошкодження. ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.7).

ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах з Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», працює на посаді торгівельного представника даного підприємства, під час скоєння ДТП керував закріпленим за ним автомобілем марки «Skoda Praktik», д.н.з. НОМЕР_2, на підставі подорожнього листа серії 01 ПЗС 211859 від 30 березня 2015 року (а.с.10).

Автомобіль марки «Skoda Praktik», д.н.з. НОМЕР_2, переданий відповідачу ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» у тимчасове користування на умовах фінансового лізингу відповідно до укладеного між ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» та ТОВ «ОТП Лізинг» договору фінансового лізингу №817-FL від 29 квітня 2013 року (а.с.9).

Відповідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст.1722 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов?язків.

В даному випадку правовою підставою володіння транспортним засобом марки «Skoda Praktik», д.н.з. НОМЕР_2, є договір фінансового лізингу №817-FL від 29 квітня 2013 року, тому на підставі зазначеного договору, ч.1 ст.1172, ч.2 ст.1187 ЦК України, відповідальність за користування предметом лізингу несе ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед».

Таким чином, ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» є належним відповідачем в даній справі.

Згідно виписки №7458/588 медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої Броварською центральною районною лікарнею 08 травня 2015 року, позивач ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 25 квітня 2015 року по 08 травня 2015 року з встановленим діагнозом: забій попереково-крижового відділу хребта, забій лівого плечового суглобу, забій правої половини грудної клітини та правого стегна. Травму отримав 25 квітня 2015 року в результаті ДТП (був збитий автомобілем в с. Пухівка) (а.с.15). Зазначене також підтверджується довідкою Броварської Центральної Районної лікарні №580 від 09 червня 2016 року (а.с.22).

18 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Пухівської медичної амбулаторії загальної практики сімейної медицини зі скаргами на болі в поперековій області з іррадіацією в праву та ліву ногу, знаходився на лікуванні в амбулаторії з 18 травня 2015 року по 05 червня 2015 року, зо підтверджується відповідно довідкою від 03 грудня 2015 року (а.с.20).

Згідно виписки із амбулаторної карти №1846, виданої Пухівською медичною амбулаторією загальної практики сімейної медицини від 18 серпня 2015 року, позивач ОСОБА_1 19 червня 2015 року звернувся зі скаргами на болі в поперековій області з іррадіацією в праву та ліву ногу, болі при ходьбі та в стані спокою. 25 квітня 2015 року збила машина, був госпіталізований до травматологічне відділення, де знаходився по 08 травня 2015 року з діагнозом забій поперекового відділу хребта. Після виписки болі не припинилися, 02 липня 2015 року повторно звернувся з тими ж скаргами. Після лікування хворий не спостерігає значних покращень. Направлений на R-фію попереково-крижового відділу хребта, після чого направлений на стаціонарне лікування до травматологічного відділення Броварської ЦРЛ (а.с.18).

Відповідно до виписного епікризу №11291 від 14 липня 2015 року, позивач ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 03 липня 2015 року по 14 липня 2015 року в Броварській ЦРЛ з встановленим діагнозом: ускладнений остеохондроз п/кр. Відділу хребта. Вертеброгенний лівобічний радикуліт. ДОА обох кульшових суглобів. Больовий синдром. IXC: Дифузний кардіосклероз. СНІІАст. (а.с.16).

Згідно виписки з історії хвороби №17897/2656, виданої Броварською центральною районною лікарнею 09 листопада 2015 року, позивач ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 30 жовтня 2015 року по 09 листопада 2015 року з встановленим діагнозом: вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт, ускладнений остеохондроз попереково-крижового відділу хребта (а.с.17).

Відповідно до протоколу магнітно-резонансної томографії попереково-крижового відділу хребта ОСОБА_1 від 05 листопада 2015 року, заключення: МРТ-ознаки дегенеративно-дистрофічних змін поперекового відділу хребта. Грижі і протрузії міжхребцевих дисків вищевказаної локалізації. Наслідки перенесеного асептичного спондиліту на рівні L5-S1. Рекомендовано консультація невролога, нейрохірурга (а.с.19).

З 15 квітня 2016 року по 28 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Броварській ЦРЛ з поставленим діагнозом, зокрема, остеохондроз поперекового відділу хребта, відповідно до виписки з історії хвороби №6698-824 (а.с.21).

Згідно довідки лікаря-невролога ОСОБА_13, в період з 04 червня 2016 року по 02 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 пройшов курс амбулаторного лікування нейрометамерної рефлексотерапії і метамерного введення: Церебролізіна, Нейромідіна, Нуклео Ц.М.Ф. (а.с.23).

Відповідно до консультативного заключення поліклінічного відділення КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» від 20 вересня 2016 року, діагноз позивача ОСОБА_1: вертеброгенний, післятравматичний (травма 25 квітня 2015 року), вторинний (а.с.24).

З огляду на вищевикладене, дослідивши надані позивачем довідки, виписки з медичних карток та історій хвороби ОСОБА_1, та вислухавши сторін і свідків в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що після ДТП, яке сталося 25 квітня 2015 року стан здоров'я позивача суттєво погіршився, з того часу і до цього моменту ОСОБА_1 проходить довготривале медичне обстеження та лікування, а тому суд приходить до правильного висновку про очевидну наявність причинно-наслідкового зв'язку між отриманими травмами позивачем ОСОБА_1 внаслідок ДТП, яке сталося 25 квітня 2015 року, та наявними на даний час у нього хворобами.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до товарних та касових чеків, квитанцій до прибуткових ордерів, довідок, наданих позивачем ОСОБА_1, загальний розмір витрат понесених позивачем на придбання ліків, проходження стаціонарного лікування, дослідження МРТ, судово-медичної експертизи станом на день розгляду справи становить суму в розмірі 17 441,95 грн. (а.с.25-37,64-71).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Skoda Praktik», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - Страховик) за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АІ/0748085 від 15.07.2014 року (далі - Поліс) (а.с.11).

Згідно Полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає:

-100 000 грн. за шкоду заподіяну життю, здоров'ю;

-50 000 грн. за шкоду заподіяну майну;

-розмір франшизи складає нуль гривень.

19 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної його здоров'ю (пов'язаної з лікуванням, втратою працездатності, моральною шкодою) та шкоди, заподіяної майну із поданням документів, в тому числі, документів на вимогу Страховика.

Страхова компанія ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» здійснила виплату позивачу ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 6337,37 грн., в тому числі:

- 1867,60 грн. - за дні непрацездатності;

- 3772,16 грн. - за лікування (придбання ліків);

- 188,61 грн. - за моральну шкоду;

- 509,00 грн. - за пошкодження велосипеду.

Із грошовою сумою, що була виплачена Страховиком в розмірі 509,00 грн. за пошкодження велосипеду, позивач ОСОБА_1 погодився.

Таким чином, на відшкодування позивачу ОСОБА_1 витрат, пов'язаних з проходженням медичного обстеження та лікування, підлягає стягненню сума в розмірі 13 669,79 грн. (17 441,95 грн. - 3772,16 грн.), оскільки є обґрунтованою та підтвердженою письмовими доказами в матеріалах справи.

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути на його користь в рахунок матеріальної шкоди витрати за надані послуги з перевезення в розмірі 7400,00 грн., які підтверджуються розпискою від 30 січня 2017 року, наданою ОСОБА_11 (а.с.72).

Проте, в той же час в судовому засіданні ОСОБА_11 в якості свідка показав, що він є давнім знайомим позивача, часто возив позивача до лікарні. Позивач за надані свідком послуги щось йому давав, наприклад сітку «Рабиця», гроші свідок не отримував. Коштів на бензин позивач не надавав, а давав сам бензин.

З огляду на викладене, суд критично ставиться до вищезазначеної розписки від 30 січня 2017 року, оскільки доводи, викладені в ній спростовуються показами свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні.

Таким чином, витрати на перевезення позивача ОСОБА_1 до лікарні в розмірі 7400,00 грн., задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 49 811,39 грн., то при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд визначає характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З урахуванням тяжкості фізичних та моральних страждань позивача ОСОБА_1, до яких призвели дії працівника ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» у вигляді скоєння ДТП з його вини, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму у рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 25 000 грн.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір пропорційний до суми задоволених вимог та з урахуванням сплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви в розмірі 792,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1167, 1168, 1172, 1187 ЦК України, ст.ст.3, 10, 57-60, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, у рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 13 669 (тринадцять тисяч шістсот шістдесят дев'ять) грн. 79 коп. та у рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн.

В іншій частині позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн.

Стягнути з Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», , на користь Держави судовий збір в розмірі 792,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський