УхвалА

іменем україни

5 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., ШтеликС.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Виноградівського районного центру зайнятості до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз», третя особа - ОСОБА_4, про стягнення грошових коштів за касаційною скаргою Виноградівського районного центру зайнятості на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року Виноградівський районний центр зайнятості звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 11 березня 2015 року у центрі зайнятості була зареєстрована ОСОБА_4 та їй виплачувалася допомога по безробіттю. Пізніше за взаємозвіркою з роботодавцем з'ясувалося, що ОСОБА_4 перебувала у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» (далі - ПАТ «Закарпатгаз») з 1 березня 1999 року по 17 березня 2015 року, хоча згідно записів у її трудовій книзі вона була звільнена за згодою сторін ще 4 березня 2015 року, про що було складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок по безробіттю». Оскільки помилка у даті звільнення ОСОБА_4 була допущена працівниками ПАТ «Закарпатгаз», то відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 вищевказаного Закону центр зайнятості має право стягувати кошти, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та виплачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Надіслану центром зайнятості претензію від 4 січня 2016 року ПАТ «Закарпатгаз» добровільно не виконало.

У зв'язку з наведеним Виноградівський районний центр зайнятості просив суд стягнути з ПАТ «Закарпатгаз» на його користь кошти, які виплачені, як допомога по безробіттю ОСОБА_4, у розмірі 12 430 грн 99 коп.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року, у відкритті провадження у вищевказаній справі відмовлено. Роз'яснено Виноградівському районному центру зайнятості, що за захистом свого права позивач може звернутися до господарського суду Закарпатської області.

У касаційній скарзі Виноградівський районний центр зайнятості, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи Виноградівському районному центру зайнятості у відкритті провадження у вищевказаній справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно застосувавши положення ст. 124 Конституції України, ст. 15, п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, ст. ст. 1, 12 ГПК України, дійшов до вірного висновку про те, що позов пред'явлено юридичною особою - Виноградівським районним центром зайнятості - до іншої юридичної особи - ПАТ «Закарпатгаз» - щодо стягнення коштів. Отже, такі правовідносини підлягають розгляду в порядку господарського судочинства (ст. 12 ГПК України).

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Отже, судові рішення є законними і обґрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Виноградівського районного центру зайнятості відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.П. Штелик