441/1305/17 2/441/723/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2017р. Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

при секретарі - Цап І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_4, який був забудівником житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1, яка в подальшому була перейменована на АДРЕСА_1

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 13.09.2017р. звернулись із позовом до Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області про визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по АДРЕСА_1 і зокрема на 2/3 частин будинковолодіння за ОСОБА_1, з яких 1/2 частина як частка у спільній сумісній власності подружжя та 1/6 частина в спадковому майні померлого чоловіка, та по 1/6 частині за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вказаного житлового будинку як на спадкове майно за законом після смерті батька ОСОБА_4

Вимоги мотивували тим, що являються дружиною та дітьми відповідно померлого ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина за законом на спадкове майно, яким є будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку та господарських споруд, які були побудовані спадкодавцем та введені ним в експлуатацію у 1997 році на земельній ділянці площею 600 кв.м., виділеній йому для будівництва індивідуального житлового будинку.

Зазначають, що спадщину фактично прийняли, оскільки постійно проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на вказаний будинок приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу відмовлено їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

В судове засідання позивачі та їх представник не з»явилися, хоч належно були повідомлені про час та дату розгляду справи, 20.12.2017р. всі позивачі подали заяви, в яких просили про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача - Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з'явився, 20.12.2017р. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, стосовно вирішення справи та прийняття рішення покладаються на розсуд суду. Одночасно повідомили, що Комарнівської міською радою не ведуться погосподарські книги (а.с.62,64).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно ст.ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив.

На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

У відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 13.06.2012 N 304, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (додається).

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Як вбачається із копії технічного паспорта (а.с.28-32) житловий будинок по АДРЕСА_1. збудований у 1991 р., складається із шести житлових кімнат, двох коридорів, веранди, однієї кухні, кладової, двох санвузлів, гаража, загальна площа - 181,7 м.кв., житлова - 75,4 м.кв. До будівель та споруд при будинку належать: господарська будівля, криниця і огорожа.

Згідно оригіналу Інвентаризаційної справи №508, виданої КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» (а.с.61), а також копії будівельного паспорта на забудову земельної ділянки вбачається, що на підставі рішення Комарнівської міської ради Львівської області №88 від 11.05.1989 р. ОСОБА_4 надано у безстрокове користування земельну ділянку площею 600 м.кв. для будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1. (а.с.17-25). Таке підтверджується також копією довідки Комарнівської міської ради №687, у якій вказано, що ОСОБА_4 був забудівником будинку в АДРЕСА_1. Після перейменування вулиць і перенумерації будинків у м. Комарно будинок має адресу: АДРЕСА_1 (а.с.26).

Однак за життя ОСОБА_4 не зареєстрував право власності на вищевказаний житловий будинок в органах БТІ, що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інше від 15.09.2017р. №97389758 (а.с.51).

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.11) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 (а.с.8) ОСОБА_4, 25.05.1991 р. зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 (дошл. ОСОБА_1). Вказаний будинок зводили в період шлюбу, отже, відповідно до ч.2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Отже, будинок є спільним майном подружжя ОСОБА_1, тому позов позивача ОСОБА_1 в частині визнання за нею право власності на 1/2 частину будинковолодіння як частку у спільній сумісній є правомірним.

Згідно копій свідоцтв про народження убачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.9,16). ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 27.07.2013р. змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с.10).

Копією довідки Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області від 19.04.2017р. №624 підтверджується те, що спадкодавець ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., до дня смерті був зареєстрований і проживав в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним у вказаному будинку до дня його смерті постійно були зареєстровані такі члени сім»ї: ОСОБА_1 (дружина), 1964 р.н., ОСОБА_3 (син), 1994 р.н., ОСОБА_2 (дочка), 1992 р.н. Інших осіб, які б проживали та були зареєстровані у вищевказаному будинку на день його смерті немає (а.с.27). Цей факт також підтверджено копією будинкової книги (а.с.12-15).

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (спадкова справа №23/2017) (а.с.59-60) та постанови приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Голубець І.Г. №148/02-31 від 18.05.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, однак їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно - житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.41).

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що житловий будинок по АДРЕСА_1. законно був зведений ОСОБА_4, відповідно після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями за законом являються ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_4 при житті набув або володів житловим будинком в АДРЕСА_1 неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено.

За наведеного, суд приходить переконання, що за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід визнати право власності на будинковолодіння за кожним у частках, яке є спадщиною після смерті ОСОБА_4, позивачі фактично прийняли спадщину, тому є підстави до визнання по 1/6 частині за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кожним, вказаного житлового будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, за ОСОБА_1 1/2 частину будинковолодіння як частку у спільній сумісній власності подружжя та 1/6 частину як частку спадкового майна померлого чоловіка, а всього 2/3 частин.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141, 258-259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 328, 373, 392, 1218, 1225, 1269 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 29.09.1964р.н., право власності на 1/2 частину будинковолодіння, як частку у спільній сумісній власності подружжя та 1/6 частину в спадковому майні померлого чоловіка, а всього 2/3 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 по 1/6 частині за кожним, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 2978 грн. (дві тисячі дев»ятсот сімдесят вісім грн.) 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «27» грудня 2017р.

Суддя Н. І. Яворська