Справа № 236/2304/17
28 вересня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Саржевської І.В.,
за участю секретаря - Білоус Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман за відсутністю сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, зобов"язання вчинити певні дії, -
14 серпня 2017 року до суду надійшла позовна заява ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, зобов"язання вчинити певні дії. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами.
В добровільному порядку відповідач заборгованість не відшкодовує.
22 червня 2015 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов"язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого позивач набув права нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Крім того, 22 червня 2015 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зп.
Отже, позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави шляхом визнання за ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" права власності на автомобіль, що є предметом застави, з правом вчинення подальших дій, пов"язаних з переоформленням автотранспортних засобів в органах Державної автомобільної інспекції України та наділивши правом зняття з обліку транспортоного засобу, що належить відповідачу, та постановлення на облік в органах ДАІ України.
Відповідно до ч.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (Петровський район м. Донецька).
Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ,підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам,зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.
За таких обставин цивільна справа відносно відповідача ОСОБА_1 підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області.
Представника позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі (а.с. 52-53).
Відповідача ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с.51). Однак відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув.
З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
22 червня 2015 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов"язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого позивач набув права нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Крім того, 22 червня 2015 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зп (а.с. 20-22, 23-24).
Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов"язання іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), Первісним кредитором здійснено зміну заставодержателя з ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», на підставі чого позивач набув права заставодержателя відносно автотранспортних засобів, що є забезпеченням виконання зобов'язань, а саме: автомобіль марки HYUNDAI моделі ELANTRA, рік випуску 2012, тип ТЗ: легковий сєдан, колір - червоний, № шасі (кузова/рами) KMHDH41EВCU378088, реєстраційний номер: АН4488ЕК, що належить на праві власності відповідачу відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 497789, виданого ВРЕР № 2 м. Донецьку УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 08 лютого 2012 року (а.с. 27).
За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525,526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).
Відповідно п. 9.4. вказаного договору застави заставодержатель має право у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором та/або за цим договором застави достроково стягувати с уму кредиту та звернути стягнення на предмет застави (у т.ч. вилучити предмет застави) (а.с. 15).
Відповідно п. 10. вказаного договору застави сторони домовились про те, що звернення стягнення та реалізація предмету застави відбувається в порядку, визначеному заставодержателем, в т.ч. але не виключно на підставі виконавчого напису нотаріуса, рішення суду або в позасудовому порядку згідно чинного законодавства України (а.с. 15).
Згідно ст.1 Закону України "Про заставу", ч.1 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст.19 Закону України "Про заставу", ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Виходячи із змісту ст.20 Закону України "Про заставу", ч.ч.1, 2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.591 ЦПК України реалізація предмета застави, на яке звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановлюється договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави.
У п.3 ч.2 ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" зазначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.
Таким чином, судом встановлений факт невиконання відповідачем зобов'язання у кредитному договорі, забезпеченого заставою, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет застави підлягають задоволенню.
З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ТОВ "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія" при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2407,69 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № Т 18394725 від 24 липня 2017 року (а.с.3). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору.
Відповідно до ст.ст.1, 19, 20 Закону України "Про заставу", ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст.ст. 572, 589, 590, 591 ЦК України, керуючись ст.ст.15, 60, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, зобов"язання вчинити певні дії - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили у випадку неподання заяви відповідачем про перегляд щодо нього заочного рішення та неподання позивачем апеляційної скарги.

Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення може подати до Краснолиманського міського суду Донецької області заяву про перегляд цього заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -