АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

11 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Кравець В.А., Лапчевської О.Ф.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року про повернення позовної заяви

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої вказав, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. При постановленні ухвали судом не враховано положення ч. 3 ст. 122 ЦПК України, у зв'язку з чим вважав, що висновки суду про повернення позовної заяви є передчасними.

Просив ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених в ній.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу для подання до належного суду, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підсудна суду у відповідності до ст. 115 ЦПК України.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, зазначив останнє відоме місце реєстрації проживання відповідачки: АДРЕСА_1, що відноситься до Печерського району м. Києва.

Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Однак, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вказаних обставин та наведених положень закону не врахував, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернувся за загальними правилами підсудності за останнім відомим місцем реєстрації проживання відповідачки, а саме: АДРЕСА_1. В додатках до позовної заяви зазначено про долучення довідки ТОВ «РАДА 1» № 01-0112 від 08.09.2016 про місце реєстрації та склад сім'ї за адресою: АДРЕСА_1.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС у м. Києві ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. Знята з реєстрації 24.09.2012 АДРЕСА_1.

Отже, отримана з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС у м. Києві інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідачки.

У разі отримання інформації, яка не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача, суд повинен діяти у відповідності до вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, якою передбачено, що в таких випадках суд

вирішує питання про відкриття провадження у справі, а подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Ураховуючи викладене, судова колегія вважає, що при постановленні ухвали про повернення позовної заяви позивачу судом першої інстанції було порушено порядок, встановлений для вирішення цього питання.

Пунктом 3 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року - скасувати і передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/418/17-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5133/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Матійчук Г.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.