Справа№751/764/17
Провадження №6/751/50/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Ченцової С. М.

при секретарі Гвоздь К. Є.

з участю заявника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Чернігові справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 14.05.2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз від 14.03.2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та поновлення пропущеного строку для звернення до суду з даною заявою (а.с.2-5).

Заявлені вимоги мотивує тим, що рішенням Постійнодіючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 14.05.2013 року, позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором: за кредитом 207999,77 грн; по відсоткам - 140140,77 грн; пеню 273367,13 грн. та витрати по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн.

З рішенням третейського суду не згоден, оскільки позовну заяву банку він не отримував; про день, час та місце слухання справи не був повідомлений належним чином. Про оскаржуване рішення дізнався в серпні 2011 року, тому строк звернення до суду ним не пропущено.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішення третейського суду, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що спірні правовідносини регулюються Законом України Про захист прав споживачів , а тому дана справа не підвідомча третейському суду відповідно до ст. 6 Закону України Про третейські суди. Таким чином, зазначена обставина є підставою для скасування оскаржуваного рішення. Крім того, про день, час та місце слухання справи не був повідомлений належним чином. Зазначає, що про рішення третейського суду дізнався лише в грудні 2016 року від державного виконавця, у звязку з чим пропустив передбачений законодавством термін його оскарження, який просить поновити.

Заявник та його представник в судовому засіданні вимоги щодо скасування рішення третейського суду від 14.05.2013 року підтримали, посилаючись на обставини, зазначені в заяві, просили поновити строк звернення до суду.

Представник ПАТ « Альфа-Банк» в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, матеріали справи третейського суду №874-12/183/13, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз 14.05.2013 року суддею Поклад Д.В. по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу було прийнято рішення, згідно якого позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» були задоволенні в повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 621 507,67 грн, судові витрати по сплаті третейського збору в сумі 400 грн. (а.с.6-9 даної справи, а.с.34-35 третейської справи).

Відповідно до ст. 51 Закону України Про третейські суди, рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених даним Законом.

Зокрема, рішення третейського суду може бути оскаржено сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ. Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом.

При вирішенні питання про дотримання ОСОБА_1 строків, передбачених ст. 51 Закону України Про третейські суди, суд враховує, що як наголосив Європейський суд з прав людини у справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії, сторони повинні мати можливість скористатися правом на вчинення позову з того моменту, коли вони ознайомилися із рішенням, що покладають на них обовязки або можуть порушувати їхні законні права чи інтереси. Як засіб спілкування між органами та сторонами, вручення рішення створює можливість для сторін знайомитись з рішенням та підставами для нього, таким чином надаючи їм змогу оскаржити його, якщо вони вважатимуть це за доцільне.

Враховуючи те, що рішення третейського суду було винесено 14.05.2013 року, однак у матеріалах третейської справи відсутні відомості щодо отримання заявником або заінтересованою особою рішення третейського суду, заява про скасування рішення була подана до суду 01.02.2017 року (а.с.28 даної справи), після того, як заявник 20.12.2016 року дізнався про існування даного рішення та 03.01.2017 року отримав його поштою (а.с.11), що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, тому виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, суд вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Суд, виходячи із змісту ст.51 Закону України Про третейські суди та рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2008 від 10.01.2008 року, вважає, що з метою захисту прав та інтересів сторін органами правосуддя, якими не є третейські суди, заяву сторін необхідно вирішувати по суті.

Частиною третьою статті 51 Закону України Про третейські суди та ст. 389-5 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №490057159 про надання останньому кредиту в сумі 28 284,58 доларів США на строк користування до 12.02.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% річних. Кредит надавався на придбання транспортного засобу (а.с.7 третейської справи).

Пункт 11 кредитного договору від 12.02.2008 року визначає домовленість сторін про те, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в зв'язку з кредитним договором, в тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні Договору, включаюси спори про відшкодування завданих порушенням Договору збитків та недійсність Договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" у відповідності до його Регламенту.

За змістом статей 1, 2, 6 Закону України "Про третейські суди" підвідомчість справ, які можуть бути вирішені в рамках третейського судочинства, обмежена сферою приватного права. До сфери компетенції третейських судів входить вирішення спорів, що виникають між приватними особами з питань, які не торкаються публічно значимих відносин. Спір, що має публічно-правове значення, не підлягає вирішенню третейським судом.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України "Про третейські суди" визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами. Законом України "Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). ОСОБА_3 набрав чинності 12 березня 2011 року.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що справа, у якій було прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону, оскільки прийняте у спорі щодо захисту прав споживачів і щодо кредиту, який надавався в іноземній валюті, а отже відповідно до п. 1 ч. 1 ст.389-5 ЦПК України, п. 1 ч. 3 ст.51 Закону України "Про третейські суди" є підставою для скасування рішення третейського суду.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, які викладені у постановах по справах № 6-856цс15 від 02.09.2015 року, № 6-831цс14 від 21.10.2015 року, № 6-187цс15 від 18.11.2015 року.

Інших підстав визначених Законом України Про третейські суди та ст. 389-5 ЦПК України судом не встановлено.

Заявником понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 320,00 грн (а.с.1), які у відповідності до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з ПАТ «Альфа-Банк».

Керуючись ст.ст. 11, 209, 218, 389-1, 389-4- 389-6, 293 ЦПК України, Законом України Про третейські суди, суд

Ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 14.05.2013 року у справі №874-12/183/13.

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 14.05.2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Скасувати повністю рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 14.05.2013 року у справі №874-12/183/13 за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 320 грн. 00 коп судового збору.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М. Ченцова