Справа №: 398/3954/16-ц
провадження №: 4-с/398/41/17
УХВАЛА

Іменем України

"07" квітня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.

за участю секретаря Дудченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії скаргу Комунального підприємства «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради, де боржник ОСОБА_1, особа дії якої оскаржуються старший державний виконавець Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобовязання скасувати постанови про повернення виконавчого провадження та вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, де просить:

- скасувати постанову ВП № 51984900 від 01.11.2016 року про повернення виконавчого провадження старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2;

- зобовязати старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 вжити передбачених законодавством заходів для виконання судового наказу по справі №398/1335/15-ц виданого 01.04.2015р. Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення боргу за отриману теплову енергію з ОСОБА_1 в сумі 4011,45грн. та 121,80грн. судового збору на користь комунального підприємства «Теплокомуненерго»;

- зобовязати старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 винести постанову про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винести постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; провести опис майна боржника із накладення на нього арешту;

- зобовязати старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 з метою повного та своєчасного здійснення стягнення по судовому наказу, направити запити до реєструючих органів, а саме: Державної реєстраційної служби України, ДАІ, Державної фіскальної служби України, Управління Держземагенства, копії відповідей яких просить направити на їх адресу;

- зобовязати старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 направляти на їх адресу копії документів по вчинених виконавчих діях.

Свої вимоги мотивує тим, що судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.04.2015 року (справа №398/1335/15-ц) на користь КП «Теплокомуненерго» стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 за отриману теплову енергію в сумі 4 011,45грн. та 121,80грн. у відшкодування сплаченого судового збору

Судовий наказ Олександрійського міськрайонного суду передано на примусове виконання до відділу ДВС Олександрійського МРУЮ за заявою КП «Теплокомуненерго», яка надійшла до відділу ДВС 17.08.2016 року.

Старшим державним виконавцем відділу ДВС Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2, прийнято постанову ВП № 51984900 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання судового наказу по справі № 398/1335/15ц, виданого 01.04.2015 р. Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області.

Станом на 24.11.2016p., згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень по провадженню ВП № 51984900 старшим державним виконавцем не вчинено жодної дії щодо примусового виконання виконавчого документу. В реєстрі наявні лише постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2016 p., постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.06.2016 р. та постанова про повернення виконавчого провадження стягувачеві від 01.11.2016 р.

Зазначають, що згідно частини 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» - державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Однак, як видно з інформації в реєстрі виконавчих проваджень виконавчі дії відсутні.

Про день, час та місце розгляду справи особи, які приймають участь у розгляді справи повідомлялись належним чином. Представник КП «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради та боржник ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомили; старший державний виконавець Тягній Р.В. подав письмово викладене заперечення.Суд ухвалив провести розгляд скарги у їх відсутність.

Старший Державний виконавець Тягній Р.В. в запереченнях повідомив, що ним вжито всіх заходів щодо примусового виконання судового наказу, а саме:

- 19.08.2016 року було відкрито виконавче провадження та боржнику надано строк для добровільного виконання по 25.08.2016 року

- так як виконавчий документ до Олександрійського міськрайонного відділу ДВС предявлено повторно, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 273,82грн. було роздруковано з бази ЄДРВП, що винесена при попередньому виконанні виконавчого документу, а саме від 26.05.2015 року відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»;

- 21.09.2016 року направлено запити до Пенсійного фонду України про місце роботи боржника та чи отримує він пенсію. Згідно отриманої відповіді від 21.09.2016 року встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує;

- згідно відповідей з Державної податкової служби України встановлено, що у боржника відсутні відкриті рахунки в установах банку та боржник не працює;

- згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 01.11.2016р. інформація по обтяженням рухомого майна за боржником ОСОБА_1 відсутня;

- згідно інформаційної довідки від 01.11.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно обєктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_1 не виявлено. Крім того, 19.10.2016 року складений акт старшого державного виконавця за місцем проживання боржника АДРЕСА_1, відповідно до якого за даною адресою боржник не проживає, його фактичне місце проживання невідоме. 01.11.2016 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону у зв'язку з тим, що боржник за адресою вказаною у виконавчому документі не проживає, а здійснені державним виконавцем заходи щодо встановлення місця проживання виявилися безрезультатними, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, яку разом з виконавчим документом направлено стягувачеві.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно вимог ст., ст.383, 385 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи; скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 37 частиною 1 пунктом 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника юридичної особи, місце проживання, перебування боржника фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника.

Судом встановлено наступне.

Олександрійським міськрайонним судом 01.04. 2015 року видано судовий наказ (справа № 398/1335/15-ц) про стягнення з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Теплокомуненерго»боргу за отриману теплову енергію - в сумі 4011,45грн. та 121,80грн. судового збору.

28.04.2015 року судовий наказ набрав чинності та 07.05.2015 року виданий стягувачеві.

31.05.2016 року КП «Теплокомуненерго» (стягувач) предявило даний судовий наказ на виконання до відділу ДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції.

19.08.2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП №51984900 та боржнику надано строк для добровільного виконання по 25.08.2016 року.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем заходи були вжиті для виконання судового наказу шляхом направлення запитів:

- згідно отриманої відповіді з Олександрійського обєднаного ПФУ від 21.09.2016 року - інформації не знайдено;

- згідно відповідей з Державної податкової служби України встановлено, що інформація стосовно даного боржника відсутня, на органах ДПС на обліку він не перебуває;

- згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 01.11.2016р. інформація по обтяженням рухомого майна за боржником ОСОБА_1 відсутня;

- згідно інформаційної довідки від 01.11.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно обєктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_1 не виявлено.

19.10.2016 року складено акт старшим державним виконавцем за місцем проживання боржника - АДРЕСА_2, відповідно до якого за даною адресою боржник не проживає, його фактичне місце проживання невідоме.

01.11.2016 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону у зв'язку з тим, що боржник за адресою вказаною у виконавчому документі не проживає, а здійснені державним виконавцем заходи щодо встановлення місця проживання виявилися безрезультатними, по судовому наказу № 398/1335/15-ц від 01.04.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві та разом з виконавчим документом направлено стягувачеві.

24 листопада 2016 року згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень КП «Теплокомуненерго» стало відомо про винесення старшим державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області ОСОБА_2 постанови від 01.11.2016 року про повернення виконавчого документа згідно п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу. Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 8 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснив, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Тягній Р.В. при примусовому виконанні судового наказу були зроблені запити в УПФ, ОДПІ, територіальний сервісний центр для виявлення наявності грошових коштів у боржника та транспортних засобів.

Разом з тим, державним виконавцем не надано доказів того, що при виконанні рішення суду, ним в повній мірі вжито заходів примусового виконання рішення.

Зокрема, не надано доказів того, що у процесі виконання рішення суду державний виконавець:

- одержував від учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення;

- проводив огляд відомого місця проживання або перебування боржника з метою встановлення наявності майна на яке може бути звернуто стягнення;

- що боржник не зявлявся на виклики державного виконавця та в разі неявки боржника без поважних причин, виконавець виносив постанову про його привід через органи Національної поліції;

- накладав стягнення у вигляді штрафу;

- за наявності вмотивованого рішення суду, примусово проникав до житла чи іншого володіння фізичної особи, входив на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень, де знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводив в них огляд, вимагав надання пояснень за фактами невиконання рішення;

- з метою профілактичного впливу повідомляв органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження;

- звертався до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України,

- звертався до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника, здійснював інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

При цьому, запити - до Державної прикордонної служби України - чи перетинав державний кордон громадянин України ОСОБА_1; до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби м.Олександрії щодо наявності актових записів, про шлюб чи розірвання шлюбу тощо не були зроблені. Не встановлено, кому належить квартира АДРЕСА_3, яка зазначена у виконавчому документі як адреса проживання та реєстрації боржника; до Пенсійного Фонду України (01601, м.Київ-14, вул. Бастіонна, 9) - чи боржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в органах Пенсійного Фонду України на теперішній час.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що старший державний виконавець не вжив всіх заходів щодо перевірки майнового стану боржника та передчасно повернув виконавчий документ стягувачу. Разом з тим, підстави для задоволення вимог щодо повернення виконавчого документу до відділу ДВС відсутні, оскільки ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок відновлення виконавчого провадження у разі скасування судом постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувану, а також, які виконавчі дії повинні бути ним вчиненні та порядок повідомлення сторін виконавчого провадження.

Таким чином суд вважає, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві від 01.11.2016 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2про повернення виконавчого документа по виконавчому провадженні ВП № 51984900 від 01.11.2016 року (справа №398/1335/15-ц).

В решті вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів після її проголошення, а відсутніми особами після отримання її копії, через Олександрійський міськрайсуд до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя