Справа № 372/2599/16-ц
Провадження № 2-89/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області в судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Козинська селищна рада Обухівського району Київської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою : смт. Козин Обухівського району Київської області, вул. Старокиївська, кадастровий номер :03:036:0163, шляхом знесення частини самочинно збудованої огорожі довжиною 27,89 метрів, яка знаходиться на землях загального користування Козинської селищної ради, що межують із земельною ділянкою ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Козинською селищною радою йому передано у власність земельну ділянку, що розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області по вул. Старокиївській. Отримавши свідоцтво на право власності, позивач планував використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та збудувати будинок, однак, прийшовши на місце розташування земельної ділянки позивач зясував, що доступ до його власності перекрито огорожею. Позивач звернувся до Козинської селищної ради із заявою щодо усунення штучних перешкод та самовільного захоплення його земельної ділянки, блокування підїзду до земельної ділянки з боку ОСОБА_2. В результаті проведеного обстеження земельною комісією Козинської селищної ради складені акти від 18.03.2016 року та 19.08.2016 року, відповідно до яких було виявлено факт самовільного перегороджено та штучного блокування підходу (підїзду) до земельної ділянки позивача з боку земельної ділянки відповідача, а також знищення межових знаків, якими закріплювалась земельна ділянка позивача. Відповідач відмовляється зносити огорожу у добровільному порядку, тому позивач звернувся до суду для захисту своїх прав.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснили, що відповідач (як власник земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою позивача) та її батько встановили цей паркан та користуються ним на власний розсуд, оскільки тільки батько відповідача має доступ до воріт, через які він попадає до своєї земельної ділянки через земельну ділянку позивача. Ключів від цих воріт він позивачу не надає, тому позивач позбавлений можливості потрапити до своєї ділянки.

Відповідач в судове засіданя не зявилась. Представник відповідача позовні вимоги не визнав. Подав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що вважає позов безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Пояснив, що відповідач самовільно не захоплювала земельну ділянку позивача та не встановлювала огорожу, яка є перешкодою для доступу позивача до належної йому на праві власності земельної ділянки, про розгляд питання земельною комісією відповідач не повідомлялась та прийняті рішення до відома відповідача не доводились. Також додав, що ця огорожа була встановлена вздовж усієї вулиці (не тільки вздовж земельної длянки позивача) задовго до того, як позивач отримав у власність свою земельну ділянку, а відомості про особу, яка встановлювала цей паркан відсутні. З актами земельної комісії не погодився, оскільки участі не він не відповідач (його дочка) під час складання таких актів не приймали.

Представник третьої особи Козинської селищної ради в судове засідання не зявився про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань суду не подав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.12.2015 року належить земельна ділянка (кадастровий номер :03:036:0163) площею 0,0637 га, яка розташована по вул. Старокиївська в смт. Козин Київської області, суміжним землекористувачем якої є відповідач ОСОБА_2.

Відповідно до акту земельної комісії Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 18 березня 2016 року встановлено факт самовільного пригородження та штучного блокування підходу (підїзду) земельної ділянки гр. ОСОБА_1 з боку землеволодіння гр. ОСОБА_2 та рекомендовано гр. ОСОБА_1 звернутись до правоохоронних органів та суду щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення всіх перешкод щодо доступу до неї, а також зясування осіб, які самовільно знищили межові знаки.

Відповідно до акту земельної комісії Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 19 серпня 2016 року, земельною комісією повторно встановлено факт самовільного пригородження та штучного блокування підходу (підїзду) земельної ділянки гр. ОСОБА_1 з боку землеволодіння гр. ОСОБА_2 та рекомендовано гр. ОСОБА_1 звернутись до правоохоронних органів та суду щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення всіх перешкод щодо доступу до неї, а також зясування осіб, які самовільно знищили межові знаки.

Позивачем також наданий лист Козинської селищної ради від 27.12.2016 року про те, що вони не надавали дозволу на спорудження спірного паркану на землях комунальної власності, а це питання з радою взагалі не узгоджувалось.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 373 ч. 4 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно зі ст. 152 ч. 2 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України судовому захистові підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем у судовому засіданні не доведено, що огорожа була встановлена саме відповідачем. Актами земельної комісії (на які посилається позивач) також чітко не встановлена причетність відповідача до спорудження цього паркану чи здійснення перешкод відповідачем відносно користування позивачем його земельною ділянкою. Натомість, як встановлено під час судового розгляду, земельна ділянка позивача знаходиться між спірною огорожею та земельною ділянкою відповідача. З урахуванням цього, позивачем не доведено створення йому перешкод з боку саме відповідача, а тому вимоги позивача є недоведеними та необгрунтованими, а позовна заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 3 ,4, 10, 11, 15, 60, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 373, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_3