УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Попович О.В., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулось до суду з указаним позовом, у якому позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 73793,94 доларів США та неустойку в сумі 677 936 грн 65 коп.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 25 січня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та

ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 2/1/2008/840-К/928, відповідно до умов якого надано кредит у сумі 82911,00 доларів США, строком по 15 січня 2015 року, зі сплатою 14,4 % річних за користування кредитом. Банк виконав своє зобов'язання в повному обсязі, надавши позичальнику обумовлену в договорі суму кредиту, проте відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, внаслідок чого станом на 07 травня 2015 року утворилась заборгованість по основному боргу та відсотках в сумі 73793,94 доларів США і по неустойці 677 936 грн 65 коп.

Вказав, що 25 січня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «КБ «Надра», ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель несе разом з позичальником солідарну відповідальність перед кредитором за виконання зобов'язань по договору.

В ході неодноразових телефонних переговорів та зустрічей, а також листами-претензіями Банк нагадував позичальнику та поручителю про погашення заборгованості, однак на момент подачі позову заборгованість не була погашена.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 2/1/2008/840-К/928

від 25 січня 2008 року в сумі 3094,47 доларів США - за кредитом, 56,43 доларів США заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 2/1/2008/840-К/928 від 25 січня 2008 року в сумі 51763,30 доларів США - за кредитом, 18879, 74 доларів США - за відсотками, а також 52 748 грн 79 коп. - пені за прострочення сплати кредиту та відсотків.

Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 12 квітня

2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2016 року в частині стягнення із ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 2/1/2008/840-К/928

від 25 січня 2008 року в сумі 51763,30 доларів США - за кредитом, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором

№ 2/1/2008/840-К/928 від 25 січня 2008 року в сумі 41406 доларів США

43 центи - за тілом кредиту.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Надра», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов в частині стягнення основного боргу в сумі 51763,30 долари США, суд першої інстанції не прийняв заперечення представника ОСОБА_4 щодо спливу строку позовної давності при стягненні з позичальника заборгованості по тілу кредиту в сумі 8726,11 доларів США, оскільки дане твердження спростовується тим, що ОСОБА_4 здійснювалось часткове погашення заборгованості, зокрема, позичальник вніс останній платіж на погашення основного боргу 13 липня 2012 року, на погашення заборгованості по відсотках 13 листопада 2014 року, та враховуючи, що позивач звернувся з позовом до суду 26 травня 2015 року, то строк позовної давності, визначений

ст. 257 ЦК України, щодо вимог про сплату основної заборгованості пропущено не було, оскільки перебіг строку позовної давності переривався добровільним виконанням зобов'язань щодо повернення тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення із ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за спірним кредитним договором в сумі 51763,30 доларів США та ухвалюючи в цій частині нове рішення, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, врахував правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду України № 6-20цс14 від 19 березня 2014 року, та виходив з того, що у даному випадку слід застосувати норми права, що регулюють позовну давність, а у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, тобто, з 28 травня 2012 року, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що з врахуванням строку позовної давності сума заборгованості по тілу кредиту з 28 травня 2012 року становить 41406.43 доларів США.

Також, судом апеляційної інстанції вірно відхилено доводи апеляційної скарги щодо скасування рішення суду першої інстанції в частині визначення суми боргу у доларах США, оскільки договір між сторонами було укладено у іноземній валюті - доларах США, а сторони не заперечували наявність у Банка індивідуальної ліцензії.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В. Попович

М.Є. Червинська