ухвала

іменем україни

23 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Демяносова М.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю телефонна компанія «Дейта-Експрес», третя особа - Департамент міського майна Маріупольської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що вона є власником нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, яке має спільну стіну з приміщенням, в якому здійснює підприємницьку діяльність відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю телефонна компанія «Дейта-Експрес» (далі - ТОВ телефонна компанія «Дейта-Експрес»).

Через деякий час після придбання приміщення в ньому почалося протікання води зі стелі. Вказане залиття відбувається внаслідок протікання з крівлі відповідача.

Позивач зверталася до відповідача з приводу ремонту крівлі, але ремонт проведено не було.

За захистом свого порушеного права позивач раніше зверталася до суду та рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2014 року у справі № 264/2101/13ц стягнуто з відповідача на її користь матеріальну шкоду.

Однак, після прийняття рішення суду крівля продовжує протікати, що призвело до виникнення потьоків у її приміщенні та завдання їй додаткової шкоди. Внаслідок цього стало небезпечно вмикати світло через можливе замикання. Позивач не може відремонтувати належні їй приміщення № № 18, 22, оскільки крівля продовжує протікати, а приміщення руйнуватися.

За договором оренди від 18 жовтня 2011 року, укладеним між Управлінням міського майна та відповідачем, останній взяв на себе зобов'язання проводити капітальний ремонт орендованого приміщення та підтримувати приміщення в задовільному санітарному стані, але свої зобов'язання не виконує.

Заочним рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року, позовну заяву ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю телефонна компанія «Дейта-Експрес», третя особа - Департамент міського майна Маріупольської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю телефонна компанія «Дейта-Експрес» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 3 260 грн, витрати на проведення експертного дослідження 800 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн, судовий збір в сумі 365,40 грн, а всього 5 425,40 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що з вини відповідача, як наймача нежилого приміщення, позивачу заподіяна матеріальна та моральна шкода внаслідок залиття належного їй на праві власності приміщення, що призвело до його пошкодження.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у користуванні власністю та покладення на відповідача зобов'язання з утримання орендованого приміщення у належному стані, суди попередніх інстанцій виходили з недоведеності цих вимог та відсутності у позивача правових підстав для захисту свого права шляхом покладання на відповідача зобов'язання з утримання орендованого приміщення у належному стані, власником якого вона не є.

Доводи касаційної скарги щодо зобов'язання відповідача провести ремонт даху та утримання приміщення в належному стані не знайшли свого підтвердження та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, позивач ОСОБА_4 є власником нежилого приміщення № 1 прибудови з літ. А1-1, а саме: коридори № 1, № 18, торговельний зал № 21, туалет № 22, комора № 23, загальною площею 50,9 кв. м, яке розташоване в будинку АДРЕСА_1.

Згідно з нотаріально посвідченим договором оренди від 18 жовтня 2011 року № 1252-І відповідач орендує нежитлове приміщення з літ. А-1, кімнати 2-7, 9, 22, загальною площею 97,4 кв. м, розташоване за адресою АДРЕСА_1, що належить територіальній громаді м. Маріуполя на підставі свідоцтва на право власності від 15 липня 2011 року, та межує із приміщеннями позивача.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2014 року позовну заяву ОСОБА_4 до ТОВ телефонна компанія «Дейта-Експрес», Центр поштового зв'язку № 5 Донецької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», Управління міського майна Маріупольської міської ради, третя особа Житлово-експлуатаційне управління № 4 ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя, про усунення перешкод у користуванні власністю було задоволено частково та стягнуто з ТОВ телефонна компанія «Дейта-Експрес» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 4 690,00 грн та судові витрати.

Даним рішенням встановлено, що причиною залиття належних позивачу приміщень № 18 та № 22 по АДРЕСА_1 є неналежний технічний стан покрівлі над приміщенням, які знаходяться в оренді ТОВ телефонна компанія «Дейта-Експрес» та затікання опадів під покрівлю з боку приміщень відповідача, що підтверджується висновками судової будівельно-технічної експертизи від 18 березня 2014 року та додаткової будівельно-технічної експертизи від 20 червня 2014 року.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 04 червня 2015 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт та матеріалів, необхідних для проведення ремонту з метою усунення пошкоджень приміщень, що належать ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, за вирахуванням суми, визначеної у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18 березня 2014 року, складає 3 260,00 грн.

Як убачається із матеріалів справи, свої вимоги про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні власністю та зобов'язання утримувати орендоване приміщення у належному стані, позивач обґрунтовувала тим, що внаслідок тривалого протікання води з крівлі відповідача в належному їй приміщення стало небезпечно вмикати світло через можливе замикання, вона не може відремонтувати належні їй приміщення № № 18, 22, оскільки крівля продовжує протікати, а приміщення руйнуватися, а також тим, що за договором оренди від 18 жовтня 2011 року, укладеним між Управлінням міського майна та відповідачем, останній взяв на себе зобов'язання проводити капітальний ремонт орендованого приміщення та підтримувати приміщення в задовільному санітарному стані, але ці зобов'язання не виконує.

Разом з тим, позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження доводів, що відповідач створив для неї конкретні перешкоди, що підлягають усуненню та які роблять неможливим її володіння та користування власністю. Посилання на можливість виникнення замикання електропроводки є припущенням, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, зі справи також вбачається, що права позивача у зв'язку з пошкодженням приміщення внаслідок затікання води з крівлі зі сторони приміщення, яке орендує відповідач, судом захищені шляхом відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної їй з вини відповідача.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко М.В. Демяносов О.М. Ситнік