Справа № 461/5827/16 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/783/5128/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Шандри М.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Жукровській Х.І.,

за участю ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5;

ОСОБА_6 представника Львівської міської ради;

ОСОБА_7 представника ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 31 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 звернулися до суду з позовом до Львівської міської ради, треті особи - ОСОБА_13, ОСОБА_14 і ОСОБА_8, в якому просили суд: 1) визнати частково недійсним пункт 2 ухвали Львівської міської ради № 3922 від 09.09.2010 року "Про затвердження громадянам технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок" (зі змінами згідно ухвали Львівської міської ради № 4005 від 30.09.2010 року "Про затвердження громадянам технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок») в частині передачі ОСОБА_13 та ОСОБА_15 у спільну сумісну власність земельної ділянки, площею 0,01 га по вул. Генерала Чупринки, 33 у м. Львові для обслуговування гаражу; 2) визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,01 га, яка призначена для обслуговування гаражу по вул. Генерала Чупринки, 33 у м. Львові, зареєстрований у ЛМВ ЛРФ Центру ДКЗ 31.12.2010 року за № 01:10:471:00036 кн. 01-2, виданий ОСОБА_13 та ОСОБА_14.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що у травні 2011 року позивачам та іншим мешканцям будинку № 33 по вул. Генерала Чупринки у м. Львові стало відомо, що на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 29.03.2010 року у справі №2-3014 ОСОБА_16 набула право власності на збірно-розбірний металевий гараж, який розташований на прибудинковій території вказаного вище будинку.

В той же час, згідно Висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 18.04.2011 року, металевий гараж під літ. Б-1, площею 18,0 кв. м., який розташований на земельній ділянці багатоквартирного житлового будинку по вул. Чупринки, 33 у м. Львові, не являється капітальною спорудою (нерухомим майном) і не відповідає будівельно-технічним і протипожежним нормам щодо розташування по відношенню до житлового будинку, а саме п.7.48 ДБН 360-92 ** «Планування і забудова міських поселень».

25.06.2010 року та 29.06.2010 року ОСОБА_16 було укладено договори купівлі - продажу по 1/2 частині гаражу з ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які були посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_17 та зареєстрованими в реєстрі за № 6807 та № 6840.

09.09.2010 року Львівською міською радою ухвалою № 3922 «Про затвердження громадянам технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок» (з урахуванням змін, які були внесеними до цієї ухвали ухвалою Львівської міської ради від 30.09.2010 року № 4005) ОСОБА_13 було передано у власність земельну ділянку площею 0,01 га на вул. Ген. Чупринки, 33 у м. Львові для обслуговування вище згаданого гаража і 31.12.2010 року управлінням Держкомзему у м. Львові ОСОБА_13 та ОСОБА_14 було видано державний акт на право власності на згадану земельну ділянку.

Позивачі вважають, що ухвала Львівської міської ради № 3922 від 09.09.2010 року (зі змінами, які були внесені до неї ухвалою Львівської міської ради № 4005 від 30.09.2010 року) в частині надання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у спільну сумісну власність земельної ділянки на вул. Чупринки, 33 у м. Львові площею 0, 01 га та видача згаданим особам державного акту на право власності на цю земельну ділянку площею є протиправними та підлягають визнанню недійсними у відповідних частинах. (а.с. 2-8).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (т. 2, а.с. 80-88).

Дане рішення оскаржили позивачі.

Апелянти просять рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважають, що суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги твердження позивачів про те, що технічний паспорт на гараж від 16.02.2010 року є підробленим, а також те, що встановлення цього гаража не було погоджено з мешканцями будинку № 33 на вул. Генерала Чупринки у м. Львові (т.2, а.с. 115-120).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтів на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представників Львівської міської ради і ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається сторонами спору (в тому числі і позивачами/апелянтами), що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29.03.2010 року (залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.02.2012 року) за ОСОБА_16 визнано право власності на гараж площею 18,1 кв.м., який знаходиться по вул. Генерала Чупринки, 33 у м. Львові, а відтак ця обставина доказуванню не підлягає (частина 1 ст. 61 ЦПК України).

Вище згадані судові рішення набрали законної сили і є чинними.

Згідно Договорів купівлі-продажу 1/2 (однієї другої) частки гаражу, посвідчених 25 та 29 червня 2010 року нотаріусом ОСОБА_17, ОСОБА_16 продала вище згаданий гараж ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с. 195, 196).

Вище згадані Договори купівлі-продажу 1/2 (однієї другої) частки гаражу недійсними не визнавалися і є чинними (ст. 204 ЦК України).

Таким чином, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 набули і право на безоплатне отримання ними із земель комунальної власності міста Львова земельної ділянки у розмірі не більше 0,01 гектара для обслуговування належного їм на праві власності гаража.

Відповідно до положень ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку повинно підтверджуватись державним актом на право власності на землю чи державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

В той же час, позивачами не було подано до суду будь-яких документів, які б підтверджували їхні права на земельну ділянку по вул. Генерала Чупринки, 33 у м. Львові і судами встановлено, що згадана земельна ділянка знаходиться у комунальній власності Львівської міської ради.

Крім цього, позивачі (апелянти) визнали, що ними, як мешканцями багатоквартирного будинку № 33 по вул. Генерала Чупринки у м. Львові, обєднання співвласників згаданого будинку не створювалось та не реєструвалось.

За вище наведених обставин суд з урахуванням встановлених у справі обставин дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження їх прав на земельну ділянку по вул. Генерала Чупринки, 33 у місті Львові і, відповідно, на порушення їхніх прав як лише мешканців будинку за згаданою адресою прийняттям Львівською міською радою ухвал, які є предметом оскарження, про надання ОСОБА_13 і ОСОБА_14 земельної ділянки для обслуговування належного їм на праві власності гаража.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 відхилити та залишити рішення Франківського районного суду м. Львова від 31 травня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: