Справа № 204/2343/17
Провадження № 2/204/1059/17
РІШЕННЯ

Іменем України

27 червня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Олішевської К.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и в:

20 квітня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі у 1500грн. щомісячно, починаючи стягнення з 20 квітня 2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 2013 року до серпня 2016 року сторони проживали у громадянському шлюбі. Від цього шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., яка на даний момент проживає разом із позивачем. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину, крім того, має доньку від першого шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3., проте позивачу не відомо чи здійснюється стягнення аліментів на користь останньої. Позивач вважає, що відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1500грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, а тому звернулася до суду із даною позовною заявою.

У судове засідання позивач не з'явилась. Від неї надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

У зв'язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали разом, але не перебували в зареєстрованому шлюбі, від цього спільного проживання у них є спільна малолітня дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., що видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 22.10.2014р., у графі відомостей про батька зазначений ОСОБА_2 (а.с.5).

Донька на цей час проживає разом з матір'ю і знаходиться на утриманні та матеріальному забезпеченні позивача.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, утримання відповідачем своєї дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку є не його правом, а його обов'язком, у зв'язку з чим, суд доходить висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в судовому порядку.

Згідно із ч.ч.1-2 ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є працездатним, має нерегулярний, мінливий дохід, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб.

Статтями 183, 184 СК України встановлено можливість визначення розміру аліментів у частці від заробітку батька або в твердій грошовій сумі.

Зокрема, ст.184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд вважає за можливе визначити розмір аліментів саме в твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір, порядок сплати та суму аліментних зобов`язань суд виходить з такого.

Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, яка проживає разом із позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дружини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі підлягають частковому задоволенню, оскільки, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, у зв'язку з чим не зможе сплачувати аліменти у розмірі 1000грн. на дружину, що може призвести до виникнення заборгованості по сплаті аліментів та наслідків, які із цього випливатимуть. Крім того, позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували необхідність стягнення саме суми, зазначеної у позовних вимогах.

Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, і/н НОМЕР_1, аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи із 20 квітня 2017 року і до досягнення дитиною - донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.

У задоволенні цивільного позову в іншій частині відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Тітова