Справа №464/1994/17
пр № 2/464/826/17
У Х В А Л А

03 квітня 2017 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 Іриклаєвича до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 пеню за прострочення виконання роботи в розмірі 2 065 686,00 грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 відшкодування вартості завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи у розмірі 90 598,00 грн.

Однак подана позивачами позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК та Закону України «Про судовий збір» з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору. Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної. Пунктом 2 ч.1 ст.80 ЦПК України визначено, що ціною позову у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується. Так, у відповідності до п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Однак позивачем, в супереч вимогам ч.5 ст.119 ЦПК України, при подачі позову не додано оригіналу документу (квитанції чи платіжного доручення), що засвідчує сплату судового збору.

Крім того, згідно п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору.

Так, згідно положень ст.6 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується окремо за кожну позовну вимогу майнового характеру, за кожну позовну вимогу немайнового характеру та окремо за вимогу майнового та немайнового характеру. Якщо предявлено позов з кількома майновими або немайновими вимогами, то судовий збір сплачується з кожну вимогу окремо.

Таким чином, позивачу при подачі даного позову необхідно не лише оплатити судовий збір з урахуванням ціни позову (виходячи з дійсної вартості нерухомого майна), але й при цьому врахувати кількість заявлених ним позовних вимог та долучити оригінали відповідних платіжних документів до матеріалів позову.

Посилання позивача на звільнення від сплати судового збору, у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів», не беруться судом до уваги, на підставі на ступного.

Так, перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати чітко визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

З 1 вересня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII. Вказаний закон значно змінив положення Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Цим Законом внесені зміни й до статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Посилання на частину третю статті 22 Закону України «Про захист справ споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з урахуванням змін внесених до Закону України «Про судовий збір», статтю 5 викладено в іншій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Аналогічна позиція викладена у рішення Верховного Суду України № 6-1121цс16 від 30.11.2016, зокрема вказано, що положення ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» суперечить положенням ст.5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше та які є спеціальними щодо вирішення питання наявності пільг щодо сплати судового збору, внаслідок чого ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» застосована бути не може.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та відповідно надати позивачу строк для усунення недоліків такої, шляхом сплати судового збору в порядку та розмірах визначених Законом України «Про судовий збір» з подальшим долученням оригіналу платіжного документу до матеріалів позову.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 293 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 Іриклаєвича до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків залишити без руху, надавши строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали суду, для усунення недоліків заяви.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

На ухвалу в частині визначення розміру судових витрат може бути подано апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Чорна С.З.