Справа № 645/3229/17
Провадження № 2-к/645/1/17
У Х В А Л А

Іменем України

15 грудня 2017 року м. Харків Фрунзенський районний суд міста Харкова, в складі:

головуючого-судді Ульяніч І.В.,

секретар судового засідання Чигринова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 та заступника начальника інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Пружанському району ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Пружанського районного суду Брестської області Республіки Білорусь від 10.05.2017 року в частині стягнення аліментів та судового збору з ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2017 року від Головного територіального управління юстиції у Харківській області до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_1 та заступника начальника інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Пружанському району ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Пружанського районного суду Брестської областіРеспубліки Білорусь від 10.05.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та судового збору.

Боржник у встановлений ст. 467 ЦПК України строк був повідомлений про надходження клопотання. Боржнику було запропоновано у місячний термін подати можливі заперечення проти клопотання.

У строк, встановлений судом, ОСОБА_3 заперечень до суду не надав, про час та місце розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, на судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Згідно з ч. 5 ст. 467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Суд, ознайомившись із наданими заявником доказами, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Між Україною і Республікою Білорусь чинна Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», підписана країнами-учасницями СНД в м. Мінську 22.01.1993, яка ратифікована державою Україною Законом України від 10.11.1994 року №240/94-ВР Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (далі -Конвенція).

Відповідно до пункту 2 статті 54 Конвенції суд, який розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У такому випадку, суд постановляє рішення про примусове виконання.

Частиною 1 ст. 464 ЦПК України визначено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

За положеннями ч. 6 статті 467 ЦПК України, розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

Як встановлено судом, рішенням Пружанського районного суду Брестської області Республіки Білорусьвід 10.05.2017 року стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 25% всіх видів його заробітку чи (або) іншого доходу щомісячно, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на особу в Республіці Білорусь, починаючи з 07 вересня 2016 року та до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_3 у дохід держави держмито в розмірі 115,59 руб. Національного банку Республіки Білорусь.

Згідно довідки голови Пружанського районного суду Брестської області Республіки Білорусь рішення Пружанського районного суду Брестської області Республіки Білорусь суду від 10.05.2017 набрало законної сили 23.05.2016 року і підлягає виконанню.

Як вбачається із довідки голови Пружанського районного суду Брестської області Республіки Білорусь, ОСОБА_3 був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи у відповідності із нормами Цивільного процесуального кодексу Республіки Білорусь і йому була вручена копія позову, підтвердження його належного повідомлення міститься у матеріалах справи.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи іноземним судом, відповідно до норм міжнародного права, що стверджується поданими доказами. Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст.468 ЦПК України не встановлено.

Згідно довідки голови Пружанського районного суду Брестської області Республіки Білорусь дане рішення на території Республіки Білорусь не виконувалось.

Відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Станом на 15.12.2017 року офіційний курс білоруського рубля до гривні становить 135,1778 грн. за 10 білоруських рублів.

У ході розгляду клопотання суд не встановив обставин, передбачених статтею 55 Конвенції, що перешкоджали виконанню рішення іноземного суду на території України, тому клопотання ОСОБА_1 та заступника начальника інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Пружанському району ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 53-55 Конвенції, ст.ст.462-470 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 та заступника начальника інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Пружанському району ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Пружанського районного суду Брестської області Республіки Білорусь від 10.05.2017 року в частині стягнення аліментів та судового збору з ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на виконання рішення Пружанського районного суду Брестської області Республіки Білорусь від 10.05.2017 року про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 25% всіх видів його заробітку чи (або) іншого доходу щомісячно, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на особу в Республіці Білорусь, починаючи з 07 вересня 2016 року та до повноліття дитини.

Аліментні платежі перераховувати за адресою стягувача ОСОБА_1: 225133, АДРЕСА_1.

Визнати та надати дозвіл на виконання рішення Пружанського районного суду Брестської області Республіки Білорусь від 10.05.2017 року про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у дохід держави держмита в розмірі 115,59 руб. Національного банку Республіки Білорусь, тобто 1 562 (одна тисяча пятсот шістдесят дві) грн. 52 коп.

Платежі перераховувати на рахунок № ВY02АКВВ у відкритому акціонерному товаристві «Сберегательный банк «Беларусбанк» міста Мінськ, банківський ідентифікаційний код банку АКВВВY2Х, обліковий номер платника 200676206.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Ульяніч