АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/1895/17 Головуючий суддя І інстанції Наумова С. М.
Провадження № 22-ц/790/5414/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ», третя особа - директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ» ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання видати трудову книжку, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ», третя особа - директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ» ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання видати трудову книжку.

Зазначає, що 12 вересня 2016 року він був прийнятий на посаду провідного інженера ТОВ «ВТГ"ДІПТРАНСГАЗ» з окладом 2315 грн. щомісячно, що було відображено в штатному розкладі. Приступивши до виконання своїх обов'язків він був відряджений в м. Чернігів з 12 вересня 2016 року по 24 вересня 2016 року та у період з 10 жовтня 2016 року по 08 листопада 2016 року для проведення робіт згідно умов договору між ним та ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «КИЇВТРАНСГАЗ» № від 29 липня 2016 року. Усі документи по виконаній роботі ним були передані керівнику групи ОСОБА_3, у складі якої він працював. Однак заробітної плати не отримав, що спонукало його написати 28 листопада 2016 року письмову заяву про звільнення з займаної посади за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, яку він направив поштою на адресу відповідача, останній отримав його заяву 29 листопада 2016 року. Наказ про звільнення його з роботи відповідачем був виданий 16 грудня 2016року, однак не був проведений розрахунок по заробітній платі та не була видана трудова книжка. Вважає, що його права порушені у зв'язку з невиплатою належних при звільненні працівнику сум та видачі працівнику трудової книжки.

З урахуванням уточнень просив: стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за період з 12 вересня 2016 року по 16 грудня 2016 року у сумі 5991,32 грн. середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 17 грудня 2016 року по 14 липня 2017 року, що становить 15874,32 грн.; зобовязати відповідача видати йому належним чином оформлену трудову книжку; стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в сумі 7200 грн. та поштові витрати у сумі 60,08 грн.

Представник відповідача ТОВ «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ» в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду письмові заперечення на позовну заяву.

Третя особа директор ТОВ «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ» ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 липня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ» на користь ОСОБА_1:

-Заробітну плату за період з 12 вересня 2016 року по 16 грудня 2016 року що становить 5991,32 грн.

-- за затримання трудової книжки середній заробіток за період з 17 грудня 2016 року по 14 липня 2017року включно в сумі 15874,32 грн.

Зобовязано ТОВ «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ» видати працівнику ОСОБА_1 належним чином оформлену трудову книжку.

Стягнуто з ТОВ «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 5120 грн.

Рішення в частині стягнення суми місячного платежу по заборгованості по заробітній платі допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ТОВ «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ» на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ» просить змінити рішення суду в частині періоду та суми стягнення: з 12 вересня 21016 року по 16 грудня 2016 року, що становить 5991,32грн. на з 01 жовтня 2016 року по 16 грудня 2016 року у сумі 5116,36грн.; скасувати рішення суду в частині стягнення за затримання трудової книжки середній заробіток за період з 17 грудня 2016 року по 14 липня 2017 року включно в сумі 15874,32грн., і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні цих вимог; скасувати рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу у сумі 5120,00грн. і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні цих вимог. В іншій частині рішення залишити без змін.

Зазначає, що суд дійшов необгрунтованого висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за період, що включає вереснь 2016 року, оскільки за цей місяць заробітна плата була виплачена позивачу пропорційно до відпрацьованого часу в сумі 1394,64 грн.

Також зазначає, шо сума заборгованості по заробітній платі у розмірі 5991,32 грн. наведена у рішенні є невірною, адже не враховує податкові відрахування з заробітної плати.

Що стосується затримки видачі трудової книжки, то вина підприємства відсутня, оскільки позивача у телефоному режимі було повідомлено про можливість отримати трудову книжку, однак останній наданою можливістю не скористався.

Крім того, заявлений розмір витрат на правову допомогу є документально не підтвердженим.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 12 вересня 2016 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду провідного інженера ТОВ «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ», що підтверджується наказом №14-К від 09 вересня 2016 року ТОВ «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ» про прийняття ОСОБА_1 на роботу 12 вересня 2016 року.

Наказом від №22-К від 16 грудня 2016 року ОСОБА_1 звільнено з роботи згідно ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Такий розмір визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок - виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обов'язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст.117 КЗпП України відповідальність.

Згідно правової позиції, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 21 листопада 2011року справа №6-60цс11, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затриманням розрахунку при звільненні, якщо працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного для після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення.

Затримка у виплаті заробітної плати допущена з вини відповідача, а тому згідно зі ст.117 КЗпП України підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Твердження відповідача, що оскільки у день звільнення позивач не був на роботі, він був повідомлений у телефонному про необхідність зявитися на підприємство для отримання трудової книжки, ознайомлення з наказом про звільнення та отримання нарахованої йому заробітної плати, колегією суддів не приймаються. Відповідно до п.4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Відповідач не заперечує, що таки лист позивачу вони не направляли.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що позивач був повідомлений про необхідність отримання трудової книжки. Крім того, у своїй заяві про прийом на роботу та про звільнення ОСОБА_1 вказує одну й ту ж саму адресу свого проживання, що не заважало відповідачу направити повідомлення позивачу засобами поштового звязку.

Згідно п.5 та 21 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середньомісячна заробітна плата за час затримки обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Згідно листа Міністерства соціальної політики України № 10846/0/14-15/13від 20.07.2015 року «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №1155-р, позивач за два повних робочих місяці до звільнення: жовтень-листопад 2016 року, відпрацював 42 дня (п'ятиденний робочий тиждень).

Середньоденна заробітна плата позивача становитиме 110,24 грн. (4 630,00 грн. : 42 дня = 110,24 грн.).

Кількість робочих днів з 12 вересня 2016 року по 16 грудня 2016 року складає 67, таким чином заборгованість по заробітній платі складає 110,24 грн. х 67 дня = 7055,36 грн. При цьому, враховуючи отриманням позивачем з цієї суми 1394,64 грн. сума заборгованості по заробітній платі становить 5991,32 грн.

Кількість робочих днів затримки розрахунку з 17 грудня 2016 року по 14 липня 2017 року (включно) містить 144 робочих дні, згідно листа Міністерства соціальної політики України № 11535/0/14-16/13від 05.08.2016 року «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік».

Середня заробітна плата за період затримки з 17 грудня 2016 року по 14 липня 2017 року (включно), яка підлягає стягненню з відповідача, становить 15874,32грн. (110,24 грн. х 144 днів = 15874,32 грн.).

З урахуванням викладеного вище, суд першої інстанції обґрунтовано стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 5991,32 гривень, та середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 15874,32 гривень.

Відповідно до ч.1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу.

За ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року № 4191-VI, та не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

На підтвердження факту надання позивачу ОСОБА_1 правової допомоги, останнім було надано суду відповідні договори про надання правової допомоги, звіт (акт) від 07 лютого 2017 року про виконання договору про надання правової допомоги, та квитанцію до прибуткового касового ордера №9 від 07.02.2017 року, відповідно до якої прийнято від ОСОБА_1 на підставі угоди від 06.02.2017 року 7200,00грн.

Згідно наданих документів та з заяви про уточнення позовних вимог вартість 1 години роботи адвоката становить 900,00 грн.; вартість 1 години роботи адвоката не може перевищувати 640,00 грн. (1600,00грн. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017року х 40% х 8 годин = 5120,00грн.), а тому обґрунтовано стягнуто 5120,00грн.

Вирішуючи спір, судом повно та всебічно були досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення, яке ухвалено з додержанням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1, 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТГ «ДІПТРАНСГАЗ» - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: