УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Попович О.В., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - комунальне підприємство «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнила, та остаточно просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь 14 985 грн 78 коп. завданої матеріальної шкоди та 1 000 грн - у рахунок відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалась на те, що у зв'язку з переобладнанням системи центрального опалення ОСОБА_5, яка є власником квартири АДРЕСА_1, відбулось залиття її квартири АДРЕСА_2 у цьому ж будинку.

Позивачка зазначала, що причиною залиття квартири є протікання радіатора в системі опалення, установленого на балконі в квартирі відповідача, про що комісією складено відповідний акт від 24 жовтня 2014 року.

Посилаючись на те, що вказаними діями ОСОБА_5 їй було завдано матеріальну та моральну шкоду, ОСОБА_4 просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири АДРЕСА_2 у розмірі 13 985 грн 78 коп. та 500 грн - у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року змінено, зменшивши стягнуту суму за проведення судової будівельно-технічної експертизи № 6078-15 від 13 липня 2016 року з 1996 грн 80 коп. до 1936 грн 20 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, у зв'язку із несанкціонованим втручанням в роботу системи центрального опалення шляхом перенесення радіатора на балкон, 23 жовтня 2014 року сталося залиття квартири ОСОБА_4 з вини ОСОБА_5, яка є власником квартири АДРЕСА_1, розташованої поверхом вище, що підтверджується, зокрема, актом від 24 жовтня 2014 року, затвердженим директором КП «ЖГ Кіровського району» ДМР; внаслідок залиття позивачу спричинено матеріальну шкоду, яка відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження № 6079-15 склала 13 985 грн 78 коп., у зв'язку із чим суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки вказаної матеріальної шкоди, та визначеної судом моральної шкоди у розмірі 500 грн, а також витрат на правову допомогу.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи № 6078-15 від 13 липня 2016 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що її вартість визначена в акті здачі-приймання висновку судового експерта, спеціаліста № 6078-15.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року в незміненій його частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В. Попович

М.Є.Червинська