Справа № 374/2/17
Рішення

Іменем України

"03" квітня 2017 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Іванюта Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ТУДСА України в Київській області до ОСОБА_1, третя особа - ДСА України про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що на виконання постанови КМУ № 268 на підставі наказу начальника ТУ ДСА України в Київській області № 144/1/к від 23 грудня 2015 року працівникам місцевих загальних судів Київської області було виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу у межах коштів на оплату праці. В подальшому від Державної судової адміністрації України отримано рекомендації до звіту за результатами проведення планового аудиту відповідності та фінансового аудиту, в яких зазначено, що за результатами проведеного контрольного заходу в Територіальному управлінні ДСА України в Київській області та з урахуванням висновків, зокрема, необхідно забезпечити відшкодування безпідставно нарахованих та виплачених коштів на заробітну плату працівників апаратів судів у розмірі 43,7 тис. грн. 29 вересня 2016 року ТУ ДСА України в Київській області зверталось до працівників судів, в тому числі до відповідачки із інформацією про необхідність добровільного повернення коштів, які були незаконно виплачені. Ураховуючи те, що в добровільному порядку ОСОБА_1 кошти до ТУ ДСА України в Київській області не повернула, то просять стягнути з відповідачки на користь ТУ ДСА України в Київській області кошти в сумі 1218 грн.

В судове засідання представник позивача не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у її відсутності. Також на адресу суду надійшло заперечення від ОСОБА_1 на позовну заяву в яких вона просить в задовленні позову відмовити так як вважає, що лічильна помилка при нарахуванні заробітної плати була відсутня, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань їй було виплачено законно, а тому підстави для її стягнення відсутні.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав заяву в якій просить слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з слідуючих підстав.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Статею 1215 ЦК України передбачено випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню, зокрема, безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже виходячи з наведеного, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" судам роз'яснено, що до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору.

З копії рекомендації ДСА України від 26.04.2016 року вбачається, що Територіальному управлінні ДСА України в Київській області рекомендовано забезпечити відшкодування безпідставно нарахованих та виплачених коштів на виплату заробітної плати, а саме зайво виплаченої матеріальної допомоги робітникам на суму 43,7 тис. грн., враховуючи вимоги підпункту 2 наказу Міністерства праці України № 77 від 02.10.1996 року "Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів".

З копії листа ДСА України №6-38/3/16 від 24.05.2016 року вбачається, що Територіальне управління ДСА України в Київській області було повідомлено про підсумки аудиту та отримано реконмендації до звіту за результатами проведення планового аудиту відповідності, ефективності та фінансового аудиту в Територіальному управлінні ДСА України в Київській області № 6-16/2 від 25.02.2016 року.

З копії листа ДСА України №6-6511/16 від 14.09.2016 року про зауваження до звіту за результатами проведення перевірки усунення порушень, виявлених під час проведення аудиту вбачається, що Територіальне управління ДСА України в Київській області повинно усунути, зазначені у звіті № 6-16/2 від 25.03.2016 року порушення, в іншому випадку начальнику територіального управління буде притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків та ситсематичне невиконання розпорядчих документів ДСА України.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання постанови КМУ № 268 на підставі наказу начальника ТУ ДСА України в Київській області № 144/1/к від 23 грудня 2015 року працівникам місцевих загальних судів Київської області було виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу у межах коштів на оплату праці. В подальшому після отримання від Державної судової адміністрації України рекомендації до звіту за результатами проведення планового аудиту відповідності та фінансового аудиту, в яких зазначено, що за результатами проведеного контрольного заходу в Територіальному управлінні ДСА України в Київській області та з урахуванням висновків, зокрема, Територіальному управлінню ДСА України в Київській області необхідно забезпечити відшкодування безпідставно нарахованих та виплачених коштів на заробітну плату працівників апаратів судів у розмірі 43,7 тис. грн. та 29 вересня 2016 року ТУ ДСА України в Київській області звернулось до працівників судів, в тому числі до ОСОБА_1, із інформацією про необхідність добровільного повернення коштів, які були незаконно виплачені. Разом із тим, суд не може прийняти до уваги доводи позивача, викладені у позовній заяві та розцінити нараховану та виплачену відповідачці матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу як рахункову помилку, оскільки в даному випадку має місце невірне застосування закону та інших нормативно-правових актів, що призвело до зайво нарахованих коштів, з подальшою їх виплатою відповідачці за відсутності недобросовісності з її боку, а тому позовні вимоги суд вважає безпідставними.

За таких обставин, суд вважає, що позов не ґрунтується на законі, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст.1212, 1215 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області до ОСОБА_1, третя особа: Державна судова адміністрація України про стягнення коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 10 днів.

Суддя: Т.Є.Іванюта