Ухвала

Іменем України

18 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Демяносова М.В., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи який вказав, що 01 червня 2015 року залишив належний йому автомобіль Hyundai Getz, державний номерний знак НОМЕР_1, на закріпленому ним місці АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що 06 червня 2015 року, повернувшись на автостоянку за автомобілем, виявив розбите скло задніх дверей та виявив крадіжку авто-магнітоли, процесора, навігаційної системи та відео-реєстратора. За вказаним фактом правоохоронними органами відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 185 КК України.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 15 043 грн 24 коп. у відшкодування майнової шкоди та 20 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року, задоволено частково позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 11 383 грн 20 коп. у відшкодування завданої матеріальної шкоди, 200 грн у відшкодування моральної шкоди, 147 грн 03 коп. сплаченого судового збору, а всього - 11 730 грн 23 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення в частині задоволення позовних вимог і передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідач повинен відшкодувати позивачу вартість майна, яке входить до комплекту обладнання та приладів автомобіля, що були передбачені заводом-виробником.

Суди попередніх інстанцій обгрунтовано дійшли висновку, що авто-магнітола ALPLPINE IVA-W520R, яка була встановлена в спеціальну шахту передньої панелі автомобіля та підключена до провідної розводки, є невід'ємною частиною автомобіля і входить до комплекту обладнання автомобіля.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що авто-магнітола відносилась до окремої речі, залишеної в автомобілі на зберігання, а тому відповідно до «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115 мала бути прийнята на зберігання автостоянкою окремо від автомобіля, є безпідставними та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Крім того, доводи касаційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є власником автомобіля Hyundai Getz, державний номер НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Належний йому автомобіль зберігався на автостоянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

Вказана стоянка на підставі договору оренди об'єкту нежитлової нерухомості від 01 квітня 2015 року № 15/23Х була передана в оренду відповідачу ОСОБА_5 для здійснення ним підприємницької діяльності, і останній на цій стоянці надавав послуги зі зберігання автотранспортних засобів, у тому числі, й позивачу ОСОБА_4, який оплачував послуги за зберігання автомобіля, що підтверджується квитанціями та відомістю оплати за стоянку.

Згідно з ч.1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Частиною ч. 2 ст. 937 ЦК України встановлено, що письмова форма договору зберігання вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Згідно зі ст. 977 ЦК України, якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном).

З урахуванням здійсненої позивачем оплати послуг та виданої відповідачем, як суб'єктом підприємницької діяльності, квитанції за червень 2015 року, суд вважає, що між сторонами дійсно існували правовідносини щодо зберігання транспортного засобу, що не заперечувалося відповідачем ОСОБА_5

Організація та порядок надання послуг щодо збереження транспортних засобів на автостоянках передбачений «Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках», які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115 (далі - Правила).

Пунктом 25 Правил передбачено, що володілець транспортного засобу, який користується послугами автостоянки, зобов'язаний оформити транспортний засіб на зберігання згідно з вимогами правил, подати при цьому черговому приймальнику перелік предметів, які знаходяться в салоні (кабіні) транспортного засобу, але не входять до комплекту обладнання та приладів, передбачених заводом-виробником (телевізор, магнітофон, холодильник та інше майно). Перелік повинний бути внесений до журналу обліку транспортних засобів довготермінового або тимчасового зберігання і засвідчений підписами володільця та чергового приймальника.

Відповідно до п. 27 Правил, автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

Судами встановлено, що 06 червня 2015 року із належного позивачу автомобіля Hyundai Getz, державний номерний знак НОМЕР_2, який знаходився на автостоянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, невстановленою особою шляхом пошкодження вікна було викрадено авто-магнітолу ALPLPINE IVA-W520R, процесор ALPLPINE IVA-W520Rнавігатор GARMIN та відео-реєстратор DOD 1080 P.

Факт крадіжки вказаного майна із автомобіля позивача, який перебував на зберіганні на автостоянці, підтверджується витягом з кримінального провадження від 06 червня 2015 року № 0001170, та постановою слідчого Дніпровського ВП від 28 вересня 2015 року про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженню.

Частиною 1 ст. 950 ЦК України передбачено, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодуються зберігачем у разі пошкодження - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Враховуючи, що між сторонами у справі був укладений договір зберігання належного позивачу автомобіля, відповідач ОСОБА_5 повинний відшкодувати позивачу шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, на загальних підставах, та шкоду, завдану втратою речей - у розмірі її вартості.

Відповідач у повному обсязі відшкодував позивачу шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, сплативши витрати за ремонт автомобіля, що був пошкоджений під час зберігання на автостоянці, в розмірі 8 481 грн 20 коп., що підтверджується рахунком на оплату від 09 червня 2015 року та розпискою ОСОБА_4 про отримання грошових коштів.

Крім того, судами встановлено і не заперечувалося сторонами у справі, що належний позивачу автомобіль Hyundai Getz, 2005 року випуску, був придбаний без аудіо-системи, але із аудіо-динаміками і аудіо-розводкою під аудіо-систему.

Позивачем було придбано авто-магнітолу ALPLPINE IVA W520R, яка була встановлена в спеціальну шахту передньої панелі автомобіля та підключена до провідної розводки.

Згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи від 05 листопада 2015 року № 851 ринкова вартість авто-магнітоли ALPLPINE IVA W520R, з урахуванням 28 % зносу, становить 11 383 грн 20 коп.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко М.В. Демяносов О.В. Ступак