Справа № 639/7564/16-ц
Провадження № 2/639/830/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

за участю секретаря судового засідання Макушенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,

встановив:

В провадженні суду знаходиться вказана справа.

Представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 до початку розгляду справи по суті подано до суду заяву про витребування доказів, у якій він просить витребувати у Центральній ОДПІ м. Харкова ГУДФС у Харківській області ( 61166, м. Харків, пр. Науки,9) дані щодо сум отриманих доходів та сплачених податків ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого а адресою: 61172, м. Харків, вул. Конотопська, 6 за період з 01.01.2010 року по 10.05.2011 року.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6, які діють на підставі довіреностей, заперечували проти задоволення заяви про витребування доказів, посилаючись на наявність рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 року, яке набрало законної сили, шодо стягнення за борговою розпискою від 10.05.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 309 000доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 6489 000 грн.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є витребування доказів.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

Відповідно до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже , не підлягають доказуванню обставни щодо надання позики 10.05.2011 року ОСОБА_3 ОСОБА_2 в сумі 300 000 доларів США, встановлені рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 року по цивільній справі № 642/5298/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (а.с.95-96).

З огляду на вищевикладене суд, вислухавши думку представників відповідачів, приходить до висновку про відсутність підстав щодо задоволення необгрунтовпаної заяви представника позивача про витребування доказів.

Керуючись ст.ст. 133, 137 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.М.Гаврилюк