Номер провадження 2/331/1709/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.

за участю секретаря Бабкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що 02.09.2000 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2017 р. шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з відповідачем. За час шлюбу сторонами було набуто наступне майно: квартира за адресою: м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1; квартира за адресою: АДРЕСА_2; квартира за адресою: АДРЕСА_3; автомобіль Hyundai I10, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить поділити спільну сумісну власність набуту під час шлюбу, а саме: визнати за позивачем право власності на квартиру № 43 в будинку № 4 по бул. Центральному в м. Запоріжжі; визнати за відповідачем право власності на квартиру АДРЕСА_4; залишити у власності ОСОБА_2 квартиру № 22 корпус № 3 будинку № 149 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі; залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_2 (2013 року випуску).

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутністю, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач за не зявилася про час і місце судового засідання повідомлена належним, надала суду в якій просить розглядати справу за її відсутністю, проти позову не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2017 року по справі № 331/3716/17 (2/331/1101/2017) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02.09.2000 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 705, розірвано.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав № 36312622 від 19.11.2012 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира за адресою: м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1, що також підтверджується договором купівлі-продажу від 15.11.2012 року посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 2952, та витягом з Державного реєстру правочинів № 12126742 від 15.11.2012 року.

Згідно з інформаційною довідкою №105397519 від 28.11.2017 року відомості з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, а саме квартири за адресою: м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, відсутні

Відповідно до довідки про вартість майна ринкова вартість обєкта нерухомості за адресою: м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1 може складати 475 641,00 грн. (без ПДВ).

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів № 5748866 від 09.04.2008 року, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира за адресою: м. Запоріжжя, ГоголяАДРЕСА_5.

Згідно з інформаційною довідкою № 107015171 від 11.12.2017 року відомості з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, а саме квартири за адресою: м. Запоріжжя, ГоголяАДРЕСА_5, яка належить ОСОБА_5, відсутні.

Відповідно до довідки про вартість майна ринкова вартість обєкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 може складати 827 540,00 грн. (без ПДВ).

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав № 29411029 від 24.03.2011 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира за адресою: м Запоріжжя, АДРЕСА_6, що також підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21.03.2011 року посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 156, а також витягом з Державного реєстру правочинів № 9695275 від 21.03.2011 року.

Згідно з інформаційною довідкою №107018269 від 11.12.2017 року відомості з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, а саме квартири за адресою: м. Запоріжжя, ГоголяАДРЕСА_7, яка належить ОСОБА_2, відсутні

Відповідно до довідки про вартість майна ринкова вартість обєкта нерухомості за адресою: м. Запоріжжя, ГоголяАДРЕСА_7 може складати 413 854,00 грн. (без ПДВ).

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № 097097, вбачається, що власником автомобілю НОМЕР_2, 2013 року випуску, є ОСОБА_2,

Згідно з відповіддю Регіонального сервісного центру в Запорізькій області МВС України від 05.12.2017 р. № 31/8-5933, автомобіль марки Hyundai I10, 2013 р.в. державний номер НОМЕР_3, зареєстрований за ОСОБА_2 під арештом (забороною відчуження) не перебуває.

Відповідно до довідки про вартість майна ринкова вартість обєкта нерухомості за адресою: м. Запоріжжя, ГоголяАДРЕСА_7 може складати 220 132,00 грн. (без ПДВ).

Згідно вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у праві мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, або встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до ч.ч.2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом, зокрема, об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя, а також ним можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до правил ст. 57, 62 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, подружжям в період шлюбу було придбано наступне майно: квартира за адресою: м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1; квартира за адресою: АДРЕСА_2; квартира за адресою: АДРЕСА_3; автомобіль Hyundai I10, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1..

Вказане майно в силу вимог статті 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя, а тому на підставі ч.1 ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р., «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», п. 22 - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості під час розгляду справи.

За змістом ч. 2, 3 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею (ним) проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ч.2 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Переважне право на виділ таких речей у натурі матиме той з подружжя, хто користується майном, утримує його, має більшу потребу у його виділенні.

Так, ч. 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 43 в будинку № 4 по бул. Центральному в м. Запоріжжі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_4.

Залишити у власності ОСОБА_2 квартиру № 22 корпус № 3 будинку № 149 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі.

Залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_2 (2013 року випуску, номер кузову MALAM51BBDM386650).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду апеляційної скарги.

Суддя: В. М. Світлицька