АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи:2-2251/08 Головуючий в суді І інстанції: Заболотний В.М.
Номер провадження:22-ц/791/48/17 Доповідач: Склярська І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

Радченко С.В.,

секретар Прушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 24 вересня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2008 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою, зазначаючи, що вона та відповідачі є власниками домоволодіння АДРЕСА_1

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 08.07.1998 року було проведено реальний розділ домоволодіння та визначено порядок користування земельною ділянкою.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 27.04.2007 року в результаті розгляду заяви ОСОБА_3 за нововиявленими обставинами було скасовано вищезазначене рішення в частині визначення порядку користування земельною ділянкою.

Враховуючи, що порядок користування земельною ділянкою так і не був визначений, просила визначити порядок користування земельною ділянкою площею 1374,1 кв.м., розташованому по АДРЕСА_1 між нею та відповідачами, судові витрати стягнути з відповідачів.

Заочним рішенням суду від 24 вересня 2008 року позов задоволено.

Суд встановив порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25 червня 2008 року №186, виділивши у користування:

-ОСОБА_4 земельну ділянку площею 398,0 квадратних метрів згідно частки у домоволодінні 29/100;

-ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ділянку площею 687,1 квадратних метрів згідно частки у домоволодінні 50/100;

-ОСОБА_3 земельну ділянку площею 289,0 квадратних метрів згідно частки у домоволодінні 21/100.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послалася на неврахування судом первісних часток управі власності на домоволодіння, чим порушені її права, як співвласника.

ОСОБА_4 та її представник доводи апеляційної скарги не визнали, посилаючись на набуття позивачкою права власності саме на 29/100 частин домоволодіння відповідно до якої й була визначена у користування земельна ділянка площею 398 кв.м., в зв'зку з чим апеляційну скаргу просили відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів інвентарної справи на будинок АДРЕСА_1 вбачається, що на підставі посвідчення від 20.10.1932 року право власності на цей будинок перейшло на підставі нотаріальних договорів купівлі-продажу від 28 вересня 1932 року від ОСОБА_8 до ОСОБА_9 та ОСОБА_10, яким в липні 1955 року на підставі вказаного посвідчення були видані свідоцтва про право власності на одну другу домоволодіння кожному .

Отже, щодо зведеного на зазначеній земельній ділянці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами виникло право спільної часткової власності.

В наступному ? частка, яка належала ОСОБА_10 була продана ОСОБА_11, яка її продала 18.06.1959 року ОСОБА_12 та яка була успадкувана ОСОБА_5, ОСОБА_6. Їнша ? частка, яка належала ОСОБА_9 була успадкована спадкоємцями та ними за подальшими договорами відчужена спадкоємцями ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - ОСОБА_3 (29.02.1996 року,18.03.1996 року, (разом 58/400)), та спадкоємцями ОСОБА_16 та ОСОБА_17 - ОСОБА_1.(23.02.2007 року).

При цьому, як вбачається з матеріалів інвентарної справи, в яких наявні судові рішення, договора на відчуження, успадковані частки в цій частині домоволодіння є рівними, а збільшення частки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 до 29/100, і зменшення частки ОСОБА_3 до 21/100, відбулося внаслідок реального поділу домоволодіння за рішенням суду від 08.07.1998 року, з якого вбачається, що суд відійшов від рівності часток та за бажанням сторін компенсація різниці в частках не здійснювалася (а.с.16-17).

З матеріалів інвентарної справи також вбачається, що після ухвалення рішення суду від 24 вересня 2008 року, ОСОБА_4, 19.09.2012 року, належну її на праві власності частину в домоволодінні, подарувала за договором дарування ОСОБА_18, який 16.10.2012 року за договором дарування подарував ОСОБА_19, остання, 22.03.2016 року за договором купівлі-продажу продала ОСОБА_20

В силу приписів процесуального закону процесуальне правонаступництво ( в тому числі сингуляторне) в правовідносинах, які склалися, не може бути застосовано. В силу конституційного принципу гласності судового процесу, останній власник реалізував своє право присутності у судових засіданнях.

Також, в матеріалах інвентарної справи наявна інформація, що за даною адресою земельна ділянка площею 1374,1 кв.м. надана у користування згідно рішення міськвиконкому від 17.08.1954 року №869, яка у власність сторін не передавалася, а перебуває у їх користуванні відповідно до вимог ст. 120 ЗК України.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 08 липня 1998 року здійснений реальний поділ домоволодіння із визначенням часток співвласників: ОСОБА_6 та ОСОБА_21 у розмірі ? частини, ОСОБА_3 - 21/100 частини, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 правонаступником якого в зв'язку з послідуючим відчуженням є позивач, ОСОБА_4 - у розмірі 29/100 частини, суд відійшов від рівності часток та за бажанням сторін компенсація різниці в частках не здійснювалася (а.с.16-17).

Матеріали інвентарної справи містять документи, які свідчать про наявність спору з приводу користування земельною ділянкою з 1956 року, який так і не був вирішений, а наявність суперечок з приводу користування земельною ділянкою, звернення до суду з позовом з зазначеним предметом спору в 1998 року, 2008 році, рішення по яким не стали остаточними, свідчать про те, що між співвласниками так і не було досягнуто угоди щодо порядку користування земельної ділянки і доказів на спростування цього сторони не надали.

Так, рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 08.07.1998 року, яким встановлювався порядок користування (а.с.16-17) було скасовано ухвалою цього ж суду від 27 квітня 2007 року про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки згідно акту державного виконавця від 19.04.2007 року виконати рішення не можливо через невідповідінсть розмірів земельних ділянок згідно схем плану до висновку судової експертизи, розмірам зазначеним у рішенні суду (а.с.18).

Відповідно до вимог частин 1, 4 ст. 88 ЗК України, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин згідно з ч.1 ст. 8 ЦК України та з врахуванням положень рішення Конституційного Суду України в справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу V "Перехідні положення Земельного кодексу України" (справа про постійне користування земельними ділянками) від 22 вересня 2005 року, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004р. №7 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2), у справах за позовами учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користуванняспільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось із співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам.

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебуває у користуванні співвласників і ними не було досягнуто згоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель і споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Суд не може відмовити в позові або закрити провадження у справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою з тих підстав, що його визначено мировою угодою сторін. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку (пункти 19, 21, 22 постанови).

Суд не зважив на наведені вище положення земельного законодавства та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, не встановив первісні частки у праві власності на будинок, які були по ? та їх перехід до нових власників, яки розподіляються відповідно на ? (ОСОБА_21, ОСОБА_6Ф.) та на ? (ОСОБА_17 та ОСОБА_16С.) - ОСОБА_4, ? (ОСОБА_13, ОСОБА_14 та А.Л.) - ОСОБА_3, зміну цих часток за судовим рішенням про реальний подлі домоволодіння, яка не повинна впливати на розміри земельних ділянок якими мають право користуватися співвласники, переходу відповідно до ст.ст.42, 30 ЗК України ( в ред. 1991року) у ОСОБА_3 права користування частиною земельної ділянки відповідно до її частки у праві спільної часткової власності.

Отже набувши право власності на частину будинку, ОСОБА_4 мала права на користування тієї частини земельної ділянки, право на користування якої мали попередні співвласники цієї частки відповідно до її розміру ?, а зміна частки у праві власності, за вищевикладених підстав, не впливає на зміну розміру земельної ділянки право на користування якої має власник спільної часткової власності.

Порядок землекористування, який запропонований судовим експертом з урахуванням письмових пояснень до нього, на думку колегії суддів, явно не ущемляє законні інтереси когось із співвласників, не позбавляє їх можливості користуватися своєю частиною будинку, не виключає, в даному випадку - позивачку із числа землекористувачів спільної земельної ділянки, не суперечить архітектурно-будівельним чи протипожежним нормам, надає можливість користуватися кожним співвласником окремо виділеною частиною земельної ділянки, інженерно-технічними комунікаціями, окремим в'їздом-виїздом, а отже, колегія суддів приходить до висновку, що порядок користування спірною земельною ділянкою підлягає визначенню відповідно до варіанту №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.07.2017 року №17-31 з письмовими роз'ясненнями до нього, який відповідає первісним часткам у праві власності на домоволодіння.

Доводи позивачки про те, що порядок землекористування підлягає визначенню з урахуванням її частки 29/100 за договором купівлі-продажу від 23.02.2007 року та рішення суду від 08.07.1998 року і варіантом експертизи від 2008 року , колегія суддів до уваги не приймає, оскільки цей варіант передбачає відступлення від первісної частки у праві власності на будинок, правонаступником якої стала позивачка ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_3 і без достатніх правових підстав збільшує площу земельної ділянки, що пропонується виділити в користування позивачки, в той час, як відповідно до діючого в Україні законодавства збільшення площі забудови земельної ділянки та збільшення в зв'язку з цим частки у вартості будинку, що розташований на цій земельній ділянці, не тягне за собою збільшення розміру частки в земельній ділянці.

Таким чином, колегія суддів доводи апеляційної скарги вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону та належних доказах, а тому заочне рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового, яким визначити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 згідно варіанту №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.07.2017 року №17-31 з письмовими роз'ясненнями до нього виділивши у користування :

ОСОБА_4 земельну ділянку площею 345, 5 кв.м., відповідно до первісної 1/4 частки у домоволодінні з існуючим окремо в'їздом-виїздом та яка позначена в додатку №3 до висновку експерта зеленим кольором;

ОСОБА_3 земельну ділянку площею 345, 5 кв.м., відповідно до первісної 1/4 частки у домоволодінні з існуючим окремо в'їздом-виїздом та яка позначена в додатку №3 до висновку експерта рожевим кольором;

ОСОБА_21 та ОСОБА_6 земельну ділянку площею 687,1 кв.м. відповідно до первісної 1/2 частки у домоволодінні з існуючим окремо в'їздом-виїздом та яка позначена в додатку №3 до висновку експерта синім кольором.

Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підтверджені документально судові витрати по сплаті судової експертизи в сумі 2510 грн. 28 коп.

На підставі викладеного, ст.ст.30,42 ЗК України (в ред.1991р.), ст.88 ЗК України ( в ред. 2001р.), ст.ст.88,303,307,309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 вересня 2008 року скасувати, ухвалити нове.

Визначити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 згідно варіанту №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.07.2017 року №17-31 з письмовими роз'ясненнями до нього виділивши у користування :

ОСОБА_4 земельну ділянку площею 345, 5 кв.м., відповідно до первісної 1/4 частки у домоволодінні з існуючим окремо в'їздом-виїздом та яка позначена в додатку №3 до висновку експерта зеленим кольором;

ОСОБА_3 земельну ділянку площею 345, 5 кв.м., відповідно до первісної 1/4 частки у домоволодінні з існуючим окремо в'їздом-виїздом та яка позначена в додатку №3 до висновку експерта рожевим кольором;

ОСОБА_21 та ОСОБА_6 земельну ділянку площею 687,1 кв.м. відповідно до первісної 1/2 частки у домоволодінні з існуючим окремо в'їздом-виїздом та яка позначена в додатку №3 до висновку експерта синім кольором.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судової експертизи в сумі 2510 грн. 28 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: І.В.Вейтас

С.В.Радченко