Дата документу 11.10.2017
ЄУ № 420/1597/17
Провадження №2/420/597/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 жовтня 2017 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Пронька В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 17.07.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 219.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що її слід залишити без руху з огляду на наступне.

Вирішуючи питання щодо форми і змісту позовної заяви за участю іноземця, суди України повинні керуватися як нормами ЦПК України, так і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Статтею 415 ЦПК України визначено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги має відповідати вимогам наведеним у ст. 416 ЦПК України, зокрема, судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою, до якого додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_2 проживає на території Республіки Узбекистан, тому при вирішенні справи необхідно керуватись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 1993 року (далі - Конвенція) та Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень від 27.06.2008 №1092/5/54 (далі Інструкція).

Статтею 17 Конвенції передбачено, що у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Згідно п.2.3 Інструкції доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

За положеннями ст. 79 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року 296/5, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. При цьому, перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

Таким чином, позивач у відповідності до вказаних норм законодавства не надала суду переклад позовної заяви і усіх долучених до неї документів, що підлягають врученню відповідачу, на офіційну мову держави, органи якої виконуватимуть доручення про проведення процесуальних дій, або російську мову.

Дані недоліки позовної заяви є суттєвими, такими, що унеможливлюють забезпечення судом прав відповідача і належне виконання міжнародного договору (Конвенції) відповідно до ст.76 та ст. 127 ЦПК України.

Крім того, позивачем не повністю зазначена адреса місця проживання відповідача, зокрема, не зазначений населений пункт Республіки Узбекистан, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Таким чином, для обєктивного та своєчасного розгляду справи, надання учасникам цивільного процесу рівних прав, необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства.

Як вбачається з наданої позовної заяви вказані вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано. Невиконання вимог ст. ст. 119-120 ЦПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності зі ст. 121 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119-121, 210, 293 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши йому строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: