Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Бенца К.К.,

при секретарі - Вереш А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 16.09.1995 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Великогеївецької сільської ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 16.09.1995 року зроблено запис № 11.

В шлюбі у них народилися: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які на даний момент проживають разом з відповідачем.

Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. З моменту одруження сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Фактично шлюбні відносини між ними припинені більше року. З того часу відповідач проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки. Позивач бажає створити нову сімю, а відтак вважає подальше сумісне життя та збереження сімї неможливим та суперечить його інтересам, тому просить не надавати строк для примирення. З посиланням на викладене, позивач просить суд шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2 розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Подала через канцелярію суду заяву про визнання позову, в якій вказала , що їх шлюбні відносини припинені давно, спільного господарства не ведеться, просить строк для примирення не надавати. Оскільки не має можливості зявитися в судове засідання, просить розглянути справу за її відсутності.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 16.09.1995 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Великогеївецької сільської ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 16.09.1995 року зроблено запис № 11, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 280489 від 16.09.1995 року, наявним у матеріалах справи.

У даному шлюбі у сторін народилися : донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується відповідними свідоцтвами про народження, копії яких приєднані до матеріалів справи.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Шлюбні відносини між подружжям, як стверджує позивач у позовній заяві припинені вже більше року.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носить формальний характер.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сімя розпалась остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч. 4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України та ст.ст. 105, 110,112 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 16.09.1995 року Виконавчим комітетом Великогеївецької сільської ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 16.09.1995 року зроблено запис № 11 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену ним суму судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6