АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1931/17 Головуючий 1 інст. Бондаренко В.В.
Справа № 642/9201/15-ц Доповідач Кружиліна О.А.
Категорія: спадкові
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Харків
Апеляційний суд Харківської області в складі:
головуючого Кружиліної О.А.
суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.
за участю секретаря Сементовської О.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2
на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 10 січня 2017 року
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Друга Харківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
в с т а н о в и в:
04 листопада 2015 року представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 , звернулась у суд з позовом до ОСОБА_1 та з урахуванням уточнень просила суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а саме встановити факт, що вони є двоюрідними сестрами. Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно 23/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті її двоюрідної сестри ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна сестра ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на 23/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Найближчим родичем померлої, а також спадкоємцем цього майна є позивач, так як батьки спадкодавця померли, в шлюбі вона не перебувала, дітей не мала. Мати позивача, ОСОБА_6 (до шлюбу ОСОБА_7 ), та батько померлої, ОСОБА_8 , були рідними сестрою та братом, а тому спадкодавець та позивачка між собою двоюрідні сестри. В зв`язку з чим позивач вважає себе спадкоємцем п`ятої черги.
У встановлений законом строк позивач звернулася до Другої Харківської нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини. Також ОСОБА_3 стало відомо, що до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини звернувся ОСОБА_1 , який є, як він стверджує, двоюрідним племінником спадкодавця. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом позивачу було відмовлено та надане роз`яснення стосовно необхідності підтвердження родинних відносин між померлою, ОСОБА_5 та нею, та визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку, так як між спадкоємцями виник спір щодо нього, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова 10 січня 2017 року позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Друга Харківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволена.
Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: визнано, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться ОСОБА_3 двоюрідною сестрою.
Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 23/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної сестри, ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто з ОСОБА_3 користь держави судовий збір у розмірі 6090 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 6090 грн. сплата судового збору за подання позову матеріального характеру, та 487,20 грн. сплата судового збору за подання позову нематеріального характеру.
Не погодившись з вказаним рішенням суду представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала апеляційну каргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 посилалася на те, що рішення від 10 січня 2017 року ухвалене з порушення норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Так, в апеляційній скарзі представник відповідача посилається на те, що позивач не надала суду жодних доказів, які б могли довести її родинні відносини з померлою ОСОБА_5 , а суд першої інстанції, не прийняв до уваги той факт, що свідки зі сторони відповідача неодноразово вказували, що померла ОСОБА_5 не мала ніякої двоюрідної сестри, в неї були тільки племінники, одним із них є відповідач.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з положень статей 3,4,5, частини 1 статті 11, статей 57-60, пункту 1 частини 1 статті 256 ЦПК України з врахуванням роз`яснень , які містяться у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», статей 16, 1220, 1221, 1258, 1259, 1265, 1269 ЦК України, вважав вимоги позивача щодо встановлення факту родинних відносин обґрунтованими, докази, надані позивачем та показання свідків достовірними і переконливими, які підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , як двоюрідною сестрою. Оскільки позивач є спадкоємцем найближчої лінії споріднення ніж відповідач, то вона має право на спадщину, яка відкрилася після смерті її двоюрідної сестри ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , актовий запис № 1179-7418 від 27 серпня 1947 року, де її батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 86).
Батько ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданого відділом ЗАГС м. Харкова, актовий запис № 8461 (т. 1 а.с. 87).
Мати ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується довідкою органу реєстрації актів цивільного стану (т. 1 а.с. 87).
В шлюбі ОСОБА_5 не перебувала, дітей не мала, що не оспорюється та визнається сторонами.
Згідно з копією актового запису про шлюб № 1859, зробленого Відділом актів громадянського стану Народного комісаріату внутрішніх справ УСРР, 22 лютого 1937 року ОСОБА_10 уклав шлюб з ОСОБА_11 , яка взяла прізвище « ОСОБА_12 ». (т. 2 а.с. 205).
Позивач, ОСОБА_13 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 8170 від 15 липня 1941 року, де її батьками зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 9).
Відповідно до свідоцтва про одруження № НОМЕР_4 , виданого Палацом одруження м. Харкова 23 квітня 1963 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_14 і змінила прізвище з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_15 » (т. 1 а.с. 10).
З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є двоюрідними сестрами, а їх батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_16 є рідними братом та сестрою, що підтверджується вищезазначеними копіями свідоцтв про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , де в графі батьки відповідно зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , до шлюбу ОСОБА_7 , відповідно до зазначеного актового запису про шлюб.
Таким чином, оскільки встановлено факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , як двоюрідних сестер, а тому є підстави для визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 у вигляді 23/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини 1 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Частиною 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно спадкової справи № 8/2015, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті мешкала: АДРЕСА_1 було заведено зазначену спадкову справу. 06 лютого 2015 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 126 зареєстровано заяву про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1 , а 09 квітня 2015 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 373 зареєстровано заяву про прийняття спадщини від імені ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статей 1222, 1265 ЦК України позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем п`ятої черги.
Відповідач ОСОБА_1 підтверджує, що є двоюрідним племінником ОСОБА_5 , а тому є більш дальнім родичем по лінії споріднення, ніж позивач.
За таких підстав, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач має право на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 у вигляді 23/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .
Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Згідно статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 10 січня 2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Головуючий О.А. Кружиліна
Судді П.В. Кісь
О.М. Хорошевський