АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4979/17 Справа № 200/8676/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України

на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди - задоволено.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України (ЄДРОУ 21647131) на користь ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1) суму 8 942 (вісім тисяч девятсот сорок дві) гривні 10 копійок, яка складається з: недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 5 545,76 гривень; витрати на проведення експертизи причиненої ТЗ внаслідок ДТП 600,00 гривень; послуги евакуатора в сумі 1 400,00 гривень, 3% річних 452,74 гривень; витрати на правову допомогу 700,00 гривень; судовий збір 243,60 гривень.

В апеляційній скарзі Моторне (транспортне) страхове бюро України просить скасувати заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2014 року та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12 грудня 2011 року в 20.55 год. водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ОСОБА_4 ОСОБА_1» державний номерний знак АЕ 0707 AM на вул. Запорізьке шосе в м. Дніпропетровську не переконавшись у безпеці, скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5

Внаслідок вищезазначеної пригоди, автомобілю НОМЕР_2, завдано механічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2012 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 400,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 не застрахована.

Відповідно до п. «а» ст.41.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

15.01.2011 року між ОСОБА_2 та ПАТ СК «Металург» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № ВЕ8404464, предметом якого є майнові інтереси позивача, що повязані із відшкодуванням шкоди, що може бути заподіяна життю, здоров'ю або майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого полісом транспортного засобу, тобто автомобіля DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_3, який надежить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія АРС 116456.

Відповідно до висновку авто-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди № 663/12 від 28 грудня 2011 року, вартість матеріальної шкоди, спричинена володільцю автомобіля DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_3 становить 33 274,53грн.

ОСОБА_2 надала страховику заяву на виплату страхового відшкодування від 29.12.2011 року, а також всі необхідні документи для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Однак, відповідачем була здійснена часткова виплата страхового суми в розмірі 27 728,77 грн. і при здійснені виплати не були враховані витрати, пов'язані с евакуацією транспортного засобу з місця ДТП- 1400,00 грн., а також витрати на проведення експертизи - 600,00 грн. на загальну суму, загальна сума не виплаченого страхового відшкодування складає 7 545,76 грн.

За прострочено виконання зобов'язання, з відповідача підлягає стягненню 3% річних (за два роки) за прострочення виплати в розмірі 452,74 грн.

Згідно приписам п.2 ст.36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ч.1,2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Так, 01 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та ПП ОСОБА_6 був укладений договір про надання правової допомоги, предметом якого є надання юридичної допомоги (послуги), пов'язаної з представництвом та захистом інтересів ОСОБА_2 з приводу спору, який виник між ним з приводу ДТП. Вартість наданих виконавцем позивачу послуг становить 700,00грн. крім того в матеріалах справи наявна квитанція про сплату гонорару.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, а тому правомірно стягнув з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 суму 8 942 (вісім тисяч девятсот сорок дві) гривні 10 копійок, яка складається з: недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 5 545,76 гривень; витрати на проведення експертизи спричиненої ТЗ внаслідок ДТП 600,00 гривень; послуги евакуатора в сумі 1 400,00 гривень, 3% річних 452,74 гривень; витрати на правову допомогу 700,00 гривень; судовий збір 243,60 гривень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України відхилити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_7