АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Тригуб Ольги Вікторівни в інтересах Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року

в справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва (надалі - УПФУ в Подільському районі м. Києва) звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останньої переплати пенсії в розмірі 4819 грн. 58 коп., яка виникла внаслідок рахункової помилки з технічних причин при нарахуванні пенсії за період 01 лютого 2008 року по 31 серпня 2010 року.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, остільки сума надміру виплачених коштів у розмірі 4819 грн. 58 коп. є виключно переплатою, а не пенсією, яка утворилась внаслідок виникнення рахункової помилки (технічної помилки), а отже на ці кошти не поширюється заборона ст. 1215 ЦК України, просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва та отримує пенсію, згідно Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (а.с.4-7).

Відповідно до заяви про призначення/перерахунок пенсій від червня 2009 року, ОСОБА_2 звернулася до Управління про поновлення пенсії по втраті годувальника та переведенні її на ім'я заявниці (а.с.8).

В справі міститься копія листа позивача до ОСОБА_2 із вимогою повернути залишок переплати пенсії за період з 01 лютого 2008 року по 31 серпня 2010 року, у сумі 4819 грн. 58 коп., у зв'язку з закінченням строку виплати пенсії та неможливістю подальшого утримання (а.с.11).

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що факт підроблення документів або представлення органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії відповідачу, не встановлено відповідним судовим рішенням, а органом пенсійного фонду не зазначено та не доведено, що з боку відповідача відбулись зловживання, або ним було подано недостовірні дані, які слугували підставою для переплати призначеної пенсії.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Твердження апеляційної скарги сума надміру виплачених коштів у розмірі 4819 грн. 58 коп. є виключно переплатою, а не пенсією, яка утворилась внаслідок виникнення рахункової помилки (технічної помилки), а отже на ці кошти не поширюється заборона ст. 1215 ЦК України, колегія суддів визнає таким, що не підтверджується наявними в справі доказами.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК Україниособа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК Українивстановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Таким чином, без підтвердження фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст. 81 ЦПК України повинен довести позивач, посилання представника УПФУ в Подільському районі м. Києва про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 зайво отриманої суми пенсії є необґрунтованими.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, в сумі 4819 грн. 58 коп., які є пенсійною виплатою, як і не встановлено наявності рахункової помилки, то відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Тому колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не містять обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, наявні в справі докази у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Тригуб Ольги Вікторівни в інтересах Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відхилити.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді:

Справа № 758/7552/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12801/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Сербіна Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.