Справа № 683/1832/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро», державного реєстратора приватного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною, скасування її державної реєстрації,

встановив:

В липні 2016 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ТОВ «Енселко Агро» і просить визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 12 січня 2011 року, укладену між нею та відповідачем 01 квітня 2015 року, та скасувати її державну реєстрацію.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що на підставі договору оренди землі від 12 січня 2011 року вона передала ТОВ «Енселко Агро» в оренду належну їй земельну ділянку площею 1,800 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. У квітні 2016 року їй стало відомо про додаткову угоду до зазначеного договору оренди землі, якою строк дії договору продовжено до 10 років та збільшено орендну плату, яку нібито було укладено між нею та відповідачем. Вказує, що зазначену додаткову угоду вона не підписувала, тому на підставі ч.1 ст.215 ЦК України просить визнати цю угоду недійсною та скасувати її державну реєстрацію.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити.

Представники відповідача ТОВ «Енселко Агро» ОСОБА_2 проти позову заперечив, посилаючись на те, що волевиявлення обох учасників оспорюваного правочину при його укладенні було вільним та відповідало їх внутрішній волі. Крім того, на протязі 2015-2016 років позивачка отримувала орендну плату у новому розмірі, визначеному додатковою угодою, й будь-яких заперечень не висловлювала.

Приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилась, натомість подала письмові пояснення у справі, у яких при вирішенні спору покладається на думку суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №008080 від 26 липня 2004 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,800 га (кадастровий номер :06:012:0023) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Вищезазначену земельну ділянку ОСОБА_3 на підставі договору оренди землі від 12 січня 2011 року передала в оренду ТОВ «Енселко Агро».

09 березня 2016 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за №13765735 зареєстровано додаткову угоду до договору оренди землі від 12 січня 2011 року, яка датована 01 квітня 2015 року, за умовами якої вищезазначену земельну ділянку, належну на праві власності ОСОБА_3, передано в оренду на строк до 20 грудня 2026 року ТОВ «Енселко Агро».

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Правочин є правомірний, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Тобто, за своєю правовою природою відсутність волевиявлення учасника правочину є самостійною підставою для визнання правочину недійсним (ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України)

Згідно ч.2 ст.207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_3 заперечила факт укладення 01 квітня 2015 року додаткової угоди до договору оренди землі від 12 січня 2011 року із ТОВ «Енселко Агро», посилаючись на те, що вказаного договору вона не підписувала, наміру передавати належну їй земельну ділянку в оренду для відповідача у неї не було і не має, волевиявлення на укладення такого договору вона взагалі не виявляла.

Такі твердження позивачки об»єктивно підтверджені висновком судово-почеркознавчої експертизи №67п від 15 травня 2017 року, призначеної судом за клопотанням представника позивачки та проведеної Хмельницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого підпис в додатковій угоді від 01 квітня 2015 року до договору оренди землі від 12 січня 2011 року, укладеній між ОСОБА_3 та ТОВ «Енселко Агро», в графі напроти прізвища «ОСОБА_3В.» в розділі «Підписи сторін» виконано не ОСОБА_3, а іншою особою.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 додаткової угоди до договору оренди землі від 01 квітня 2015 року не підписувала, волевиявлення на укладення такого договору не виявляла, а тому з врахуванням положень ст.203 ч.3, ст.215 ч.1 ЦК України, вищезазначений договір оренди землі слід визнати недійсним.

Жодних доказів, які б спростовували встановлені судом обставини, представник відповідача суду не надав.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності, зокрема право оренди земельної ділянки.

Згідно з положеннями ч.2 ст.26 цього Закону до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав.

Оскільки судом визнано недійсною додаткову угоду від 01 квітня 2015 року до договору оренди землі від 12 січня 2011 року, тому державну реєстрацію цієї додаткової угоди слід скасувати.

При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст.88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки усі понесені нею судові витрати в сумі 3352 грн. 64 коп., а саме сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією №28 від 14 липня 2016 року (а.с.1), а також 2250 грн. 24 коп., сплачених за проведення судово-почеркознавчої експертизи, що підтверджується довідкою-рахунком (а.с.46) та квитанцією від 21 квітня 2017 року (а.с.49).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.202 ч.1, 203 ч.3, 207 ч.2, 215 ч.1, ч.3 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задоволити.

Визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 12 січня 2011 року, укладену між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» 01 квітня 2015 року, загальною площею 1,800 га з кадастровим номером :06:012:0023 та скасувати її державну реєстрацію, проведену державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_4 09 березня 2016 року.

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» на користь ОСОБА_3 3352,64 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя