РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

09 жовтня 2017 рокуСправа №451/846/17
Провадження № 2/451/431/17

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

за участі: секретаря судового засідання Кормилюк Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, відповідно до вимог якого просить стягувати аліменти із відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення ним повноліття.

В обґрунтування позову посилається на те, що 18 серпня 2000 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Половецької сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №1. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, який навчається в Вищому професійному училищі №29 м.Львова І-ІІ рівня акредитації на першому курсі денної форми навчання. Позивач тимчасово не працює. Син потребує матеріальної допомоги. Скрутне матеріальне становище і є причиною звернення про стягнення аліментів із відповідача.

З квітня 2016 року сторони не проживають однією сім'єю, фактичні шлюбні відносини між ними припинилися.

Позивач зазначає, що їй відомо про перебування відповідача на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Радехівському районі Кам'янка-Бузького ОУПФУ Львівської області та отримує пенсію по інвалідності військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ - інвалід війни ІІІ групи. Вказує, що відповідач зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з видів доходу, зважаючи на ту обставину, що платник аліментів має пенсію - регулярний щомісячний дохід.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.19).

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив.

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.169 та ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін і застосування технічних засобів фіксації судового засідання та на підставі представлених суду доказів.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі (а.с.1,5), у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_3 (а.с.6) який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.1,8).

Розглянувши заяву позивачки, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимогу позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 правомірною.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.ст.183, 184 СК України.

Виходячи із принципу диспозитивності, закладеному у ст.ст.11,60 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, піддавши аналізу матеріали справи, суд приходить до висновку, що стан здоров'я ОСОБА_4 задовільний, йому не заподіяне каліцтво та джерел самостійного доходу він не має.

Окрім цього, з підстав неявки в судове засідання відповідача та проведення заочного розгляду справи суд не має можливості встановити дані про стан здоров'я відповідача ОСОБА_2

Дані обставини судом враховані при визначенні розміру аліментів.

Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік", прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1777 гривень.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що на утримання сина ОСОБА_3 слід стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що буде достатньо для стягнення із сторони коштів на утримання дитини.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, відтак підлягають до задоволення.

У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, слід зауважити, що при наявності у позивачки доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дитини, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров'я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів.

У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України та ст.ст.180,181,182,183,184 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2 Радехівського району Львівської області, аліменти щомісячно в частці на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 червня 2017 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 гривень (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача (МФО) - 820019; р/р 0001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийМулявка О. В.