Справа № 452/2724/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"20" грудня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дітей, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подала зазначений позов, де просить у судовому порядку присудити стягнути із відповідача в її користь понесені додаткові витрати на дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що були повязані з їх лікуванням в розмірі 24091,3грн. та, із здібностями дочки ОСОБА_7 в сумі 12096,6грн., посилаючись на те, що спільні діти сторін дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, 04.10.2005р.н. після розірвання шлюбу 02.03.2012 року рішенням Самбірського міськрайонного суду залишились проживати із матірю та повністю перебувають на її утриманні; водночас судовим рішенням від 20.09.2011 року присуджено стягувати із відповідача в користь позивача аліменти на утримання дітей. Через те, що на протязі тривалого періоду часу аліментних зобовязань не вистарчає, а вони проходять вартісні медичні обстеження та лікування у Львівській обласній дитячій лікарні «Охматдит», за наслідками виявленої хвороби потребують амбулаторне лікування та мають забезпечуватися спеціальним харчуванням, дочка ОСОБА_7 відвідує художню школу, - тому позивач просить стягнути із відповідача вказані додаткові витрати на дітей повязані із їх лікуванням та із здібностями.

У судовому засіданні сторона позивача позов підтримала, просила присудити стягнути з відповідача додаткові кошти на утримання дітей в загальній сумі 36187,9грн.; одночасно позивач ОСОБА_1 суду ствердила, що в дійсності ще стільки ж коштів затратила всього: на поїздку у м. Київ на обстеження, купляла із Німеччини спеціальний хліб, дитині робилась операція на апендицит у 2016 року, давала кошти на масажі, але про це все не зібрала доказів. Тому наполягала присудити предявлену суму, - про що суду подала письмові докази.

Сторона відповідача у судовому засіданні позов визнала частково та опиралась на викладені обставини у письмовому запереченні проти позову; вважали за можливе присудити кошти в розмірі 4359грн., про що суду на їх переконання позивач подала докази.

Зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав:

Судом установлено, що від перебування у шлюбі сторони мають двоє дочок ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, 04.10.2005р.н., які на даний час неповнолітні та проживають із ОСОБА_1

Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду від 02.03.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Самбірського міськрайонного суду від 20.09.2011 року присуджено стягувати із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 із його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 25.08.2011 року і досягнення дітьми повноліття.

Судом із поданих документів установлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проходили платні обстеження у медичній лабораторії «Сінево» та лікування у Львівській обласній дитячій лікарні «Охматдит» та, що харчувалися відповідним безлактозним харчуванням, що підтверджується представленими позивачем довідками. Також у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи із пояснень позивача встановлено, що ОСОБА_3 останніх кілька років у малій мірі виконував обовязок по аліментному утриманню дітей, а також зовсім не брав участі в їх вихованні; однаково біля семи років ніхто із його родичів не надавали жодної допомоги як онукам, не дарували подарунків ні на День народження, ані на ОСОБА_10. Тому такі обставини потягнули звернення позивача до суду із спором про стягнення додаткових коштів. У звязку з цим суд надає віри позивачу в тому, що фактично на утримання дітей протягом зазначеного часу саме нею використовувались та затрачалися кошти на утримання неповнолітніх, а також за допомоги її батьків. Із пояснень відповідача при зясуванні обставин справи установлено, що він по суті спору згідний сплатити потрачені позивачем додаткові кошти, однак половину з них, оскільки вважає, що участь батьків повинна бути однаковою.

Разом з тим, що суд розділяє позицію сторони відповідача про рівність обовязків обидвох батьків, суд критикує підхід до міркувань щодо необхідності та періодичності проведення лабораторних аналізів стосовно дітей; до предявлених позивачем товарних чеків, квитанцій, що такі докази не відповідають критерію належності; що в розумінні відповідача лікарські засоби для дітей можна було б придбати за сплачувані ним аліментні зобовязання, - оскільки відповідач тривалий час протягом кількох років не приймає жодної участі у вихованні дітей, зовсім не цікавиться їх розвитком, самостійно не бере участі в обстеженні дітей, в купівлі їм медикаментів чи спеціальних продуктів харчування; цілком не орієнтується як ростуть діти, а лише банально говорить не брати до уваги те чи інше і, що він сплачує аліменти.

За законодавством України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у спосіб, визначений за домовленістю між ними. Судом установлено, що між сторонами в даній цивільній справі не досягнуто згоди.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України, передбачено обовязок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Тому, аналізуючи згадані вище норми Законів у сукупності із позиціями сторін у цивільному спорі, не спростовану відповідачем потребу у проведенні зазначеного позивачем лікування дітей, що визначена медичними діагнозами, що однаково нічим не спростовано; встановлене судом у судовому засіданні, що позивач понесла додаткові витрати на лікування дітей в сумі, що зумовило їх лікування та видатки, повязані із здібностями старшої дочки ОСОБА_7, котра займається у художній школі; оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний, ґрунтується на вимогах закону та підлягає до часткового задоволення про присудження до стягнення із відповідача половини предявленої позивачем суми.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та вимоги Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути у дохід держави кошти у розмірі 640грн.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3; ідентифікаційний код особи НОМЕР_1, - на користь ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, котра зареєстрована і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, - додаткові витрати повязані із лікуванням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 12045,65(дванадцять тисяч сорок пять гривень 65коп.)грн., та витрати повязані із здібностями ОСОБА_6 у розмірі 6048(шість тисяч сорок вісім гривень 30коп.)грн., ВСЬОГО: 18093,95(вісімнадцять тисяч девяносто три гривні 95коп.)грн.

Стягнути із ОСОБА_3 судовий збір у дохід держави у сумі 640(шістсот сорок)грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Суддя