Справа № 377/358/17 Головуючий у І інстанції Орел А. С.
Провадження № 22-ц/780/4104/17 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 52 15.08.2017
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Таргоній Д.О.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» на рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» про стягнення заробітку за додатковий день відпочинку та компенсації за втрачений заробіток,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 22 липня 2016 року під час перебування за наказом відповідача у щорічній основній відпустці з 18.07.2016 р. по 27.07.2016 р. здав кров, за наслідками чого КЗ «Чернігівська обласна станція переливання крові» видала довідку № 4820. У такому випадку, відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про донорство крові та її компонентів» відпустка повинна бути продовжена на два дні з урахуванням дня давання крові та додаткового дня відпочинку із збереженням середньої заробітної плати. Відповідачем йому було продовжено щорічну відпустку на два дні, з яких оплачено лише один. Крім того, внаслідок прибуття в судове засідання 31.05.2017 р. за ухвалою суду він втратив заробіток за один день, який повинен бути компенсований відповідачем у пропорційному розмірі середнього заробітку. Остаточно просив стягнути з відповідача середній заробіток за додатковий день відпочинку у розмірі 706,87 грн. та додатково - компенсацію за втрачений заробіток 31.05.2017 р. у розмірі 703,27 грн., всього 1410,07 грн.

У своїх запереченнях відповідач просив відмовити у позові, мотивуючи їх тим, що на підставі наданої довідки про давання крові та заяви про продовження відпустки позивачеві було продовжено відпустку на два дні одразу після закінчення 27.07.2016 р., тобто з 28.07.2016 р. по 29.07.2016 р. Це випливає з роз'яснень Мінсоцполітики та коментаря до ст. 124 КЗпП України, які вказують на те, що донорські дні - це інший невідпрацьований час і оплата цього часу провадиться не за правилами, встановленими для оплати днів відпустки, хоча принцип розрахунку середнього заробітку за їх час однаковий. Щодо компенсації втраченого заробітку за час перебування в судовому засіданні за викликом суду відповідач зазначив, що позивач втратив заробіток за весь робочий день, оскільки він відноситься до промислового персоналу і його робоче місце знаходиться на промисловому майданчику ДСП ЧАЕС, куди персонал доставляється транспортом підприємства лише двічі на добу.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 14 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ДСП «Чорнобильська атомна електростанція» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за додатковий день щорічної відпустки на суму 706 грн. 80 коп. та судові витрати на суму 252 грн. 64 коп., всього 959 грн. 44 коп.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідач ДСП «Чорнобильська АЕС» подала апеляційну скаргу посилаючись на те, що судом не в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення по справі та порушено норми матеріального права, оскільки судом був неправильно визначений середній заробіток за додатковий день відпустки, який згідно розрахункових відомостей позивача складає 401,92 грн., а не 706,80 грн., як встановлено судом. Тому просить рішення суду про часткове задоволення позову скасувати та ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача судові витрати.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та обговоривши її доводи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 17.09.1988 р. перебуває у трудових відносинах з ДСП «Чорнобильська АЕС» і на час подання позовної заяви до суду займає посаду інженера першої категорії ЦЕОУ (НБК) (а.с.18-20).

Наказом (розпорядженням) керівника ДСП «Чорнобильська АЕС» про надання відпустки № 363 від 13.06.2016 р., ОСОБА_2, інженеру ЦЕОУ(НБК) було надано щорічну відпустку, ст. 75 КЗпП, на 10 календарних днів, з 18.07.2016 р. по 27.07.2016 р. (а.с.4).

Згідно довідки КЗ «Чернігівська обласна станція переливання крові» № 4820 ОСОБА_2 здав кров 22 липня 2016 року (а.с.5).

22 липня 2016 року ОСОБА_2 подав заяву на ім'я керівника ДСП «Чорнобильська АЕС» про продовження чергової відпустки на 2 дні - 28.07.2016 р., 29.07.2016 р. на підставі Закону України «Про донорство крові і її компонентів» у зв'язку з тим, що він виконував функції донора 22 липня 2016 року під час перебування у черговій відпустці, до якої додав підтверджуючу довідку (а.с.6).

Як видно із змісту листа адміністрації підприємства на адресу голови ППО підприємства, первинного та уточнюючого табелів обліку використання робочого часу за липень 2016 року, довідки про доходи позивача за липень та серпень 2016 року, розрахункових листків за липень, серпень 2016 року в табель обліку робочого часу позивача було внесено зміни, а саме щорічна відпустка була перервана на 2 дні - 22.07.2016 р. (донорський) та 23.07.2016 р. (вихідний), а відповідні дні щорічної відпустки перенесені на 28.07.2016 р. та 29.07.2016 р. (відпустка). При цьому йому було оплачено середній заробіток на суму 706,80 грн. за день давання крові - 22.07.2016 р. Додатковий день відпочинку після дня давання крові - 23.07.2016 р. не був оплачений середнім заробітком, оскільки згідно табелю обліку робочого часу припав на вихідний день (а.с.7-12).

На звернення ОСОБА_2 до Міністерства праці та соціальної політики України, останній своїм листом від 14.09.2016 р. № 734/13/155-16 повідомив, що у випадку, якщо працівник давав кров у період щорічної відпустки, вона має бути подовжена на два дні (день давання крові та день відпочинку) з оплатою їх виходячи із середньої заробітної плати, яка розраховується з урахуванням середньої заробітної плати працівника за два місяці роботи, що передують місяцю, коли йому надаються два додаткові дні (а.с.13).

27 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся із заявою на ім'я керівника ДСП «Чорнобильська АЕС» про оплату другого дня продовженої відпустки (а.с.14).

Оскільки його заява не була задоволена, ОСОБА_2 у квітні 2017 року звернувся за захистом трудових прав до ППО ДСП «Чорнобильська АЕС», а 12 травня 2017 року - до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Закону України «Про донорство крові та її компонентів» донору надаються гарантії у виді продовження (подовження) щорічної відпустки на день давання крові та додатковий день відпочинку, що збільшує її тривалість на відповідну кількість днів. При цьому за працівником зберігається середня заробітна плата за додатково надані дні щорічної відпустки за правилами статті 74 КЗпП України і здійснюється оплата відповідно до статей 21 і 23 Закону України «Про відпустки» за рахунок коштів, призначених для оплати праці (фонду оплати праці).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач оплативши середнім заробітком лише один з двох днів, на які була продовжена відпустка, не застосував правил частини четвертої статті 9 Закону України «Про донорство крові та її компонентів», що призвело до обмеження права позивача на продовження щорічної відпустки на два дні із збереженням середнього заробітку за цей час, обчисленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», що становить 1413,60 грн. з розрахунку: 706,80 грн. х 2 = 1413,60 грн.; де 706,80 грн. - середній заробіток за один день згідно розрахункового листка за серпень 2016 року; 2 - кількість днів, за які зберігається середній заробіток позивача.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача суму неоплаченого середнього заробітку за додатковий день відпочинку до дня давання крові, з визначенням його розміру 706,80 грн.

В решті рішення суду сторонами не оскаржукється.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом був неправильно визначений середній заробіток за додатковий день відпустки, який згідно розрахункових відомостей позивача складає 401,92 грн., а не 706,80 грн., не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються роз'ясненнями Міністерства праці та соціальної політики України №76/13/133-11 від 06.04.2011 року та №734/13/155-16 від 14.09.2016 року про те, що два дні на які продовжена щорічна відпустка у разі якщо працівник давав кров у період щорічної відпустки, повинні бути оплачені виходячи із середньої заробітної плати за останні два календарних місяці роботи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» відхилити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :