Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/918/17
Провадження № 2/273/531/17
06 жовтня 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань Макарчук І.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів -
В серпні 2017 року до Баранівського районного суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Позов обґрунтовувався тим, що 17.10.1998 р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб.
Від шлюбу вони мають трьох спільних дітей:
-Сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
-Сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2
-Сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3.
Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їх спільним з відповідачем дітям.
З огляду на викладене, позивач звернулася до суду із вказаним позовом.
Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву в якій просила справу слухати без неї, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав вказаних у позовній заяві. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за зареєстрованим місцем проживання згідно відомостей відділу обліку інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області.
Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197 та ст. 224 ЦПК України
Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Судом встановлено, що 17.10.1998 р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб , що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 17.10.1998 р. виданого Дубрівською сільською радою Баранівського району Житомирської області. (а.с. 5).
За період шлюбу у позивача та відповідача народилося троє дітей, а саме : ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 ( а.с. 6,7,8).
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області від 10.08.2017 року №2805 діти проживають разом із позивачем та відповідачем. (а.с. 9).
Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та таким, що буде суперечити її інтересам та інтересам їх дітей.
Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.
Тому, суд вважає, що вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
У відповідності до п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні дітей.
За змістом статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Таким чином, суд враховує те, що відповідач хоч офіційно не працює, але перебуває у працездатному віці, як наслідок може отримувати доходи та сплачувати аліменти, зважаючи на те, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом щодо заперечення проти позову, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
В силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору щодо вимоги про стягнення аліментів, а тому, керуючись ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.
Окрім того, керуючись ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 640 грн., факт сплати якого підтверджується квитанцією про сплату судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 600 грн. (а.с. 1,12).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд
Шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що зареєстрований 17.10.1998 року Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області про що зроблено відповідний актовий запис за №16, - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 її шлюбне прізвище «ОСОБА_2».
Дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити на виховання позивача ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі із розрахунку 930 грн. на одну дитину, а саме:
у розмірі 2790.00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову 18.08.2017 р. та до повноліття ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
у розмірі 1860.00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 29.12.2017 року та до повноліття ОСОБА_5, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7;
у розмірі 930.00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 01.10.2019 року та до повноліття ОСОБА_6, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 витрати на правову допомогу в розмірі 600 грн.
Копію рішення після набрання ним законної сили направити до відділу РАЦСу для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Баранівський районний суд Житомирської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.А. Новицький