АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/4746/16-ц Головуючий суддя І інстанції Дегтярчук М. О.
Провадження № 22-ц/790/3991/17 Суддя доповідач Коваленко І.П.
Категорія: житлові
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відео конференції справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова на рішення Лозівськогоміськрайонного суду Харківської області від 20 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, Товариства з обмеженою відповідальністю «Столиця Центробуд», треті особи: Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» про визнання права на постійне користування квартирою, зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И Л А :
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, ТОВ «Столиця Центробуд», треті особи: Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» про визнання права на постійне користування квартирою, зобов`язання до вчинення дій.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що в період з 01 серпня 1994 року по теперішній час він проходить військову службу на посадах офіцерського складу у Збройних Силах України за контрактом, дія якого продовжена до закінчення особливого періоду. 09 березня 2000 року, перебуваючи на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ЗС України, на підставі протокольного рішення засідання гарнізонної житлової комісії від 09.03.2000 року, з метою поліпшення житлових умов сім`ї у складі трьох осіб, він був поставлений на квартирний облік військовослужбовців ЗС України. Рішенням виконавчого комітету за №527 « Про затвердження протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 про виділення квартир військовослужбовцям Лозівського гарнізону» від 27 червня 2006 року, він отримав за розподілом службову квартиру, житловою площею 29,3 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на склад сім`ї з трьох осіб, з видачею ордера № 0-120 від 03.07.2006 року на заселення. З липня 2006 року на підставі отриманого ордеру він, як наймач разом зі сім`єю вселився у виділену для проживання службову квартиру, в якій його сім`я проживає постійно. Обов`язки наймача він виконує сумлінно, а саме: утримує квартиру в належному стані, сплачує всі комунальні послуги. З метою отримання житла для постійного проживання, а саме вищевказаної квартири він неодноразово звертався з відповідними заявами, рапортом та відповідними документами до начальника КЕВ м. Харків, в яких прохав розглянути питання виключення житлового приміщення, в якому він проживає з липня 2006 року з числа службового, проте до теперішнього часу дане питання не вирішене.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право на постійне користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 на умовах житлового найму; зобов`язати Квартирно експлуатаційний відділ м. Харків звернутися з клопотанням до виконавчого комітету Лозівської міської ради про виключення житлового приміщення, квартири за адресою: АДРЕСА_1 з числа службового.

Представник відповідача - Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харків в судове засідання не з`явився, надав телефонограму, в якій прохав справу розглядати за його відсутності. В письмових запереченнях прохав у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Крім того, в рамках виконання Комплексної програми забезпечення житлом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби та членів їх сімей, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.1999 року № 2166, Міністерству оборони України з державного бюджету України виділяються кошти на будівництво ( придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України. Забезпечення заявників жилими приміщеннями для постійного проживання, шляхом виключення його з числа службових призведе до порушення вимог Бюджетного кодексу України, в частині нецільового використання бюджетних коштів. Позивач на квартирному обліку перебуває з 09.03.2000 р. на загальній черзі за № 1 та буде забезпечений житлом за рахунок Міністерства оборони України при першому надходженні, а не шляхом виключення спірної квартири з числа службової.

Представник відповідача ТОВ « Столиця Центробуд» у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, в яких прохав винести рішення на розсуд суду, мотивуючи тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно дійсно ТОВ « Столиця Центробуд» є власником квартири, яка вказана в позові, однак насправді та фактично, дана квартира була передана Міністерству оборони України згідно з додатковою угодою № 6 до Договору № 227/УПБ-2/Д про будівництво житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей шляхом пайової участі сторін від 26.05.2004 року та Договору від 10.08.2005 року про врегулювання відносин , що виникли в результаті виконання Договору № 227/УПБ 2/Д від 26.05.2004 р. Цією додатковою угодою встановлено, що ТОВ « Столиця Центробуд» передає Міністерству оборони України 12 квартир в рахунок 15% загальної площі житла, які в т.ч. включають квартиру АДРЕСА_2 . Згідно з актом № 37 прийому - передачі квартир від 29.11.2005 року вказана квартира була передана від ТОВ « Столиця Центробуд» до Міністерства оборони України. Товариству не відомо чому Міністерство оборони не здійснило реєстрацію права власності на вказану квартиру на своє ім`я. Товариство не брало участі у заселенні до квартири будь яких осіб, тому не може ні заперечувати проти позову, ні його визнати.

Представник Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області та представник Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не з`явилися, надали клопотання, в якому прохає справу розглядати за їх відсутності, ухвалити рішення на розсуд суду.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право на постійне користування квартирою АДРЕСА_2 на умовах житлового найму. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харкова звернутися з клопотанням до виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області про виключення квартири АДРЕСА_2 з числа службових.

В апеляційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харкова ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадяни, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Згідно із статтею 31 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до п. 1.4. Інструкції військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Порядок забезпечення військовослужбовців передбачений розділом 4 Інструкції. Так, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у ЗС України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10), або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 11 ).

Правом першочергового одержання жилих приміщень, крім осіб, зазначених у статті 45 Житлового кодексу Української PCP, користуються військовослужбовці - ветерани війни, військовослужбовці, які прослужили 25 і більше календарних років, військовослужбовці, які безпосередньо несуть бойове чергування, льотно-підйомний склад та плавсклад, які перебували на обліку та потребують поліпшення житлових умов. Житло, яке надається військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, для постійного проживання, повинно бути упорядкованим відповідно до вимог цього населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам.

У відповідності до п. 4.4 Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, забезпечуються жилими приміщенням для постійного проживання за рішенням КЕВ (КЕЧ) району, погодженим з гарнізонною житловою комісією.

Крім того, абз. 6 п. 3.15 Інструкції передбачено, що військовослужбовець, особа звільнена з військової служби, та члени їх сімей зобов`язані у двомісячний строк звільнити займане ними службове жиле приміщення в разі одержання жилого приміщення для постійного проживання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України (а.с.9).На підставі протокольного рішення засідання гарнізонної житлової комісії від 09.03.2000року ОСОБА_1 був поставлений на квартирний облік військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 на підставі п.6 ст.34 ЖКУ 1983 року п.6.п.13 Правил обліку громадян(як проживаючого в гуртожитку) з складом сім`ї 3 особи (а.с.10). Згідно рішення виконавчого комітету від 27.06.2006 року № 527 « Про затвердження протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 про виділення квартир військовослужбовцям Лозівського гарнізону» позивач отримав за розподілом службову квартиру, житловою площею 29,3кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на склад сім`ї 3 особи: ОСОБА_1 наймач, ОСОБА_2 - дружина та ОСОБА_3 - донька, з видачею ордера № 0-120 від 03.07.2006 року на заселення(а.с.12).

Із довідки, виданої КП « Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач ОСОБА_4 та його дружина - ОСОБА_2 (а.с.112).

В довідці, виданої Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого зазначено, що ОСОБА_3 є студенткою другого курсу 1 групи військово- юридичного факультету Національного юридичного університету ім.. Ярослава Мудрого( бюджетна денна форма навчання). Термін навчання для отримання освітньо кваліфікаційного рівня « бакалавр» складає 4 роки та закінчується у червні 2019 року (а.с.111).

В довідці, виданої КП « Житлова управляюча компанія» зазначено,що станом на 01.11.2016 року заборгованість за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 відсутня(а.с.114).

Із копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається,що власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу є Товариство з обмеженою відповідальністю « Столиця Центробуд»(а.с.76).

Однак, як вбачається з матеріалів справи дана квартира була передана Міністерству оборони України згідно з додатковою угодою № 6 до Договору № 227/УПБ-2/Д про будівництво житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей шляхом пайової участі сторін від 26.05.2004 року та Договору від 10.08.2005 року про врегулювання відносин , що виникли в результаті виконання Договору № 227/УПБ 2/Д від 26.05.2004 р. Цією додатковою угодою встановлено, що ТОВ « Столиця Центробуд» передає Міністерству оборони України 12 квартир в рахунок 15% загальної площі житла, які в т.ч. включають квартиру АДРЕСА_2 . Згідно з актом № 37 прийому - передачі квартир від 29.11.2005 року вказана квартира була передана від ТОВ « Столиця Центробуд» до Міністерства оборони України (а.с.104,105).

Із довідки Торецького міського військового комісаріату вбачається, що ОСОБА_5 , в період з 18.12.2015 року по 15.07.2016 року проходив військову службу у Торецькому міському військовому комісаріаті м. Торецька Донецької області, знаходився на казарменому стані та дійсно постійно проживав на території вказано військового комісаріату. Постійним та службовим житлом не забезпечувався(а.с.115).

Із довідки Овруцького об`єднаного міського військового комісаріату № 227 від 11.04.2017 року вбачається,що підполковник ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовій службі у Овруцькому об`єднаному міському військовому комісаріаті. Постійним та службовим житлом не забезпечувався(а.с.116).

Позивач перебуває на квартирному обліку з 09.03.2000 р. на загальній черзі за № 1 та буде забезпечений житлом за рахунок Міністерства оборони України при першому надходженні, як це передбачено діючим законодавством, а не шляхом виключення спірної квартири з числа службової.

Крім того, представник відповідача пояснив, що в рамках виконання Комплексної програми забезпечення житлом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби та членів їх сімей, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.1999 року № 2166, Міністерству оборони України з державного бюджету України виділяються кошти на будівництво (придбання) житла лише для військовослужбовців Збройних Сил України.

Забезпечення заявників жилими приміщеннями для постійного проживання, шляхом виключення його з числа службових призведе до порушення вимог Бюджетного кодексу України, в частині нецільового використання бюджетних коштів.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що підстав для визнання за позивачем права на постійне користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 на умовах житлового найму та зобов`язанняКвартирно експлуатаційний відділ м. Харків звернутися з клопотанням до виконавчого комітету Лозівської міської ради про виключення житлового приміщення, квартири за адресою: АДРЕСА_1 з числа службового немає .

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Враховуючи вимоги ст..88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова підлягають стягненню судові витрати, понесені за подання апеляційної скарги у розмірі 704 грн.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 квітня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, Товариства з обмеженою відповідальністю «Столиця Центробуд», треті особи: Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» про визнання права на постійне користування квартирою, зобов`язання до вчинення дій відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова судовий збір в сумі 704 грн.
Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді