Справа № 695/2691/17
У Х В А Л А

"28" вересня 2017 р. м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

при секретарі Розпутній І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову щодо витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДП «Агрофірма «Іскра» про витребування майна.

27.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що державна реєстрація договору оренди землі не була проведена у порядку, встановленому законом, а тому зазначений позов є неукладеним, а земельна ділянка має бути витребувана на її користь, що усуне наявні порушення її прав та законних інтересів.

Заявник просить забезпечити позов шляхом заборони державним реєстраторам та іншим компетентним особам вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Договору оренди землі № б/н від 01.09.2012р., зареєстрованого у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноша та Золотніському р-ні Черкаської області 29.12.2012р. за № 12301 та щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0363 га, кадастровий № :06:001:0053, яка розташована за межами с. Нова Дмитрівка, але в адміністративних межах Новодмитрівської сільської ради Золотоніського р-ну до моменту вирішення справи і набрання рішенням суду законної сили. Оскільки протягом часу перебування даної справи у провадження суду відповідач має реальну можливість вчинити дії, спрямовані на здійснення нової державної реєстрації Договору оренди землі від 01.09.2012р. та проти її волі легалізувати своє незаконне використання належної їй земельної ділянки, що унеможливить її витребування.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження своїх вимог щодо забезпечення позову, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який вона просить застосувати, позовним вимогам та таке забезпечення позову не є доцільним у даній цивільній справі.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 151-153ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2