Провадження № 2/761/1494/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Припутневич В.І., Карапетян А.С.,

за участю представника позивача: Мідляр В.В.,

представника відповідача: ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2016 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотекиз ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 12.08.2016 року про визначення підсудності.

Під час слухання справи як третю особу було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія».

В позовній заяві з врахуванням заяви від 05.04.2017 року та заяви про збільшення позовних вимог від 16.05.2017 року позивач просить: в рахунок погашення боргу ТОВ «Агротехнологія» перед ПАТ «Банк «Камбіо» за Кредитним договором №603/02-2010 від 16.12.2010 року в загальному розмірі 8 735 151,53 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1 570 000,00 грн., поточна заборгованість по сплаті процентів (з 26.04.2017 року по 30.04.2017 року) - 5 161,64 грн., прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 846 067,74 грн., прострочена комісія за обслуговування кредиту - 281 652,46 грн., комісія за обслуговування кредиту, розрахована станом на 01.05.2017 року - 5 515 456,81 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом - 33 424,90 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 81 169,00 грн., інфляційні втрати від несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту - 276 574,19 грн., інфляційні втрати від несвоєчасного повернення процентів по кредиту - 125 644,78 грн. звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.06.2013 року шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з встановленням початкової ціни в розмірі 6 807 225,00 грн.

Вимоги обгрунтовані тим, що 16.12.2010 року між Банком та ТОВ «Агротехнологія» укладено кредитний договір №603/02-2010 за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 2 300 000,00 грн., а Позичальник зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредит та сплатити проценти за його користування, комісії та інші платежі.

Як зазначає позивач, ним належним чином виконані зобов'язання за кредитним договором та надані кошти, проте Позичальник власні зобов'язання не виконує належним чином внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом.

Виконання зобов'язань Позичальника за кредитом було забезпечено згідно з Іпотечним договором, укладеним між Банком та ОСОБА_3 Згідно із цим договором в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1, що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.06.2013 року.

Так як Позичальник не виконує власні зобов'язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заявлених вимог на тій підставі, що в порушення вимог статті 39 Закону України «Про іпотеку» представник позивача не зазначив початкову ціну предмета іпотеки, а зазначена ним вартість 6 807 225,00 грн., з врахуванням п.1.2 Іпотечного договору не враховується при визначенні ціни предмета іпотеки, зокрема для звернення стягнення на нього. Позивач не надає суду доказів, що під час виконавчого провадження не було отримано коштів на виконання наказу, який видано на виконання рішення господарського суду.

Третя особа представника в судове засідання не направила.

Вислухавши представників сторін, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно частини 1 статті 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно зі статтею 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

У відповідності до положень статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (частина 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку»).

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, 16.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» (далі -Позичальник) був укладений Кредитний договір №603/02-2010 за умовами якого Банк відкрив Позичальнику відновлювальну кредитну лінію і надав кредитні кошти на поповнення обігових коштів зі сплатою 26,00% річних, ліміт кредитної лінії - 3 500 000,00 грн., строк повернення кредиту - 16.12.2011 року.

Пунктом 1.3 Кредитного договору передбачено, що зобов'язання по Договору забезпечуються договором застави нерухомого майна на приміщення апартаменту АДРЕСА_1 заставною вартістю 8 750 000,00 гривень, яке належить ОСОБА_3.

Умовами Договору не передбачено сплату комісії.

До Кредитного договору неодноразово вносились зміни, зокрема, додатковою угодою від 01.02.2011 року змінено відсоткову ставку за користування коштами до 24,00 річних; додатковою угодою від 01.07.2011 року змінена відсоткова ставка до 23,00% річних; додатковою угодою від 16.12.2011 року визначена відсоткова ставка за користування кредитом в розмірі 25,00% річних, ліміт кредитної лінії - не може перевищувати 2 300 000,00 грн., строк повернення кредиту - 15.12.2012 року та визначено графік його повернення; додатковою угодою від 14.12.2012 року встановлено суму кредиту - 2 000 000,00 грн. зі сплатою 25,00% річних за користування кредитом, терміном повернення до 13.12.2013 року, визначено графік повернення коштів та встановлено обов'язок сплатити комісію; додатковою угодою від 27.02.2013 року визначено ліміт кредитної лінії - 1 900 000,00 грн. зі сплатою 25,00% річних та термін повернення до 13.12.2013 року, визначено графік повернення; додатковою угодою від 22.07.2013 року визначено суму кредиту - 2 300 000,00 грн., строком повернення до 30.11.2015 року зі сплатою 24,0% річних, кредит має бути повернуто наприкінці строку.

31.07.2013 року між ПАТ «Банк Камбіо» (далі - Іпотекодержатель) та ОСОБА_3 від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_5 (далі - Іпотекодавець) був підписаний Іпотечний договір.

Згідно з умовами договору, Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 на забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Агротехнологія».

Вартість предмету іпотеки сторони оцінили в сумі 6 807 225,00 грн. та зазначили, що така вартість не враховується при визначенні ціни Предмета іпотеки у майбутньому, у тому числі - під час звернення стягнення на нього Іпотекодержателем, якщо інше не передбачено цим Договором та/або Кредитним договором (п.1.2 Іпотечного договору).

Сторони домовились та визначили в п.2.1 Іпотечного договору, що Іпотека забезпечує повне виконання грошових зобов'язань Позичальника, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з Кредитного договору №603/02-2010 від 16.12.2010 року, додаткової угоди до Кредитного договору від 22.07.2013 року, в тому числі, але не виключно: зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) в строки та випадках, передбачених Кредитним договором.

Стаття 7 Договору визначає порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з п.7.1 Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, зокрема у випадку неналежного виконання зобов'язань, що забезпечені іпотекою.

Позивач не надав суду докази, що він на виконання п.7.2 Іпотечного договору надсилав Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень.

Умовами Договору визначено, що вартість предмету іпотеки має визначатись згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності після прийняття Іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник позивача не надав суду зазначений висновок та не звертався до суду з клопотанням про призначення відповідної експертизи.

Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про призначення товарознавчої експертизи, яке було задоволено та ухвалою суду від 17.10.2017 року була призначена товарознавча експертиза проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Проте справа повернулась до суду без висновку експерта, в листі зазначено, що дослідженню підлягає об'єкт, який розташований на території АР Крим, яка згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на даний момент є тимчасово окупованою територією. В зв'язку з окупацією АР Крим проведення обстеження об'єкта дослідження є неможливим, а відповідно і виконання оціночно-будівельної експертизи неможливе.

У відповідності до положень статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Зазначені вище складові є обов'язковими та мають бути відображені судом в резолютивній частині рішення суду.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням господарського суду Донецької області від 16.09.2015 року стягнуто з ТОВ «Агротехнологія» на користь ПАТ «Банк Камбіо» заборгованість за кредитом від 16.12.2010 року в розмірі 1 570 000,00 грн., заборгованість за процентами в розмірі 160 851,51 грн., заборгованість за комісією в розмірі 281 062,71 грн.

На виконання зазначеного рішення, 29.09.2015 року було видано наказ, який пред'явлено до виконання.

Суду не надано доказів чи завершено виконавче провадження та чи стягнуті на виконання рішення суду кошти.

Постановою господарського суду Донецької області від 12.09.2016 року ТОВ «Агротехнологія» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

З копії ухвали господарського суду Донецької області від 18.01.2017 року вбачається, що 24.11.2016 року до суду надійшла заява ПАТ «Банк Камбіо» про визнання кредиторських вимог на загальну суму 2 011 914,22 грн., який виник на підставі кредитного договору №603/02-2010 від 16.12.2010 року. Ліквідатор визнав законність та обґрунтованість заявлених вимог. Тому зазначені вимоги були визнані та включені до відповідних черг реєстру вимог кредиторів.

Згідно з уточненим звітом ліквідатора ТОВ «Агротехнгологія» станом на 18.05.2017 року, вимоги кредитора ПАТ «Банк Камбіо» - 2506,00 грн. (1 черга), 2 011 914,22 грн. (6 черга) залишились не задоволеними у зв'язку з відсутністю майна боржника.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 01.05.2017 року заборгованість за кредитним договором №603/02-2010 від 16.12.2010 року становить:

-Прострочена заборгованість за кредитом - 1 570 000,00 грн.

-Поточна заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами (нараховані з 26.04.2017 по 30.04.2017 включно) - 5 161,64 грн.

-Прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 846 067,74 грн.

-Прострочена комісія за обслуговування кредиту - 281 652,46 грн.

-Комісія за обслуговування кредиту, розрахована станом на 01.05.2017 року - 5 515 456,81 грн.,

-Пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом - 33 424,90 грн.,

-Пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 81 169,00 грн.

-Інфляційні втрати від несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту - 276 574,19 грн.

-Інфляційні втрати від несвоєчасного повернення процентів по кредиту - 125 644,78 грн.

Представник відповідача заперечив проти зазначеного розміру заборгованості, оскільки позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості не взято до уваги, що відносно Позичальника розпочато процедуру ліквідації та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Також варто зауважити, що ТОВ «Агротехнологія» припинило свою діяльність та 02.11.2017 року внесено інформацію до ЄДРПОУ про припинення юридичної особи.

Отже, оцінюючи належність та допустимість доказів наданих суду, враховуючи вимоги статті 39 Закону України «Про іпотеку», позивачем не надано суду доказів на підтвердження початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, оскільки зазначена в договорі ціна, за згодою сторін, не може використовуватись для звернення стягнення на предмет іпотеки, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача.

Керуючись ст.ст.77-83, 89, 95, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в позові Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення складено 22.12.2017 року

Суддя: Н.Г.Притула