ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/908/17
провадження № 2-о/691/50/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Подороги Л.В., при секретарі Брандальській Х.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участі заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції Черкаської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті своєї матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала 20.11.2016 року, в м. Стаханов Луганської області.

У судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, вказавши, що ОСОБА_4 народилася і все життя проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2, працювала у колгоспі. Коли їй було майже 81 рік, брат заявника ОСОБА_5 забрав її до себе у м. Стаханов Луганської області. Потім почалася війна. Померла мати 20.11.2016 року у м. Стаханов. Домоволодіння в с. Заайдарівка, де мати проживала, вона продала. Залишився ще земельний пай. Брат заявника, на даний час, проживає на окупованій території, наміру отримувати спадщини він не має. Встановлення факту смерті заявнику потрібно для того щоб звернутися до нотаріуса та отримати у спадок земельну ділянку, що належала небіжчиці, яка померла на непідконтрольній Україні території. Свідоцтво про смерть видане у м. Стаханові вважається недійсним на території України. Про смерть матері повідомив брат по телефону. Потім надіслав документи поштою.

Представник Городищенського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у судове засіданні не зявився, подавши заяву про слухання справи без його участі, не заперечував щодо задоволення заявлених вимог.

Вислухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 8), мала дошлюбне прізвище «Рощина» та відповідно до свідоцтва про народження (а.с.7), її батьками були: «Рощин Антон Игнатьевич» та «Рощина Зоя Васильевна».

ОСОБА_6, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР № 307216 від 08.07.2017 року, помер 20.11.1981 року (а.с. 9).

Згідно наданого заявницею ОСОБА_1 «свидетельства о смерти, серия І-ВВ № 020474, выданного Отделом записи актов гражданского состояния Стахановского городского управления юстиции Луганской Народной Республики, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, умерла 20 ноября 2016 года, в городе Стаханов Луганской Народной Республики» (а.с.10).

Законом України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу Україна щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 04.02.2016 року № 990-VІІ, Цивільний процесуальний кодекс України, доповнено ст. 257-1.

Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Частинами 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 (у редакції розпорядження від 18.02.2015 року № 128-р), м. Стаханов Луганської області, віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено: 1 Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Пунктом 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Мінюста від 18.10.2000 року № 52/5 передбачено: «У звязку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території».

Пунктом 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті фізичної особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, оскільки заявниця ОСОБА_1 являється дочкою нині покійної ОСОБА_4, яка померла 20.11.2016 року на тимчасово окупованій території в м. Стаханов Луганської області, а отримане свідоцтво про смерть останньої не може бути використане для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»; Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215, 256, 257-1, 259, 292, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала 20.11.2016 року, в м. Стаханов Луганської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, через суд першої інстанції, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_8