Справа № 175/4497/16-ц
провадження № 2/175/1834/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

07 квітня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі :

Головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 22.11.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошової за боргова, у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив вимоги задовольнити і стягнути з відповідачки суму основного боргу за договором позики, проценти за користування позикою, а також 3% річних та суму індексу інфляції.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 31 липня 2015 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 грошову позику у розмірі 1300 (тисячу триста) доларів США, про що нею було власноруч підписано відповідну розписку, тим самим підтвердила в письмовій формі укладення між ними договору позики. Також за умовами розписки термін повернення позики становить 01.10.2015 року.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ч.2 ст. 1247 ЦК України передбачає що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Проте, як встановлено у судовому засіданні, станом на 23.08.2016 року відповідачкою основна сума боргу позивачу не повернута в результаті чого, за офіційним курсом НБУ гривні до долару США в гривневому еквіваленті сума основного боргу складає 32878,51 гривні (тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят вісім гривень 51 копійка).

Крім того, згідно п.1) ч.2 ст. 1048 ЦК України договір позики вважається безпроцентним, лише в разі, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, договір позики укладений на суму, що значно перевищує пятдесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян (17 грн. х 50 = 850,00 грн.), у зв'язку з наведеним обставинами та враховуючи той факт, що станом на момент пред'явлення позову до суду, відповідач має сплатити позивачу проценти у розмірі облікової ставки НБУ за весь час користування коштами, а саме за період з 01.08.2015 року по 23.08.2016 року включно = 389 днів відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України та №5 відсотки річних і індекс інфляції нараховані на останні в порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України.

Таким чином, на підставі вищенаведених розрахунків визначених нормами чинного законодавства, проценти за користування позикою у період з 01.08.2015 року по 23.08.2016 року складають 7149,32 гривні (сім тисяч сто сорок дев'ять гривень 32 копійки), а 3% річних за прострочення сплати процентів за користування позикою у період з 01.09.2015 року по 31.07.2016 року складає 417,37 гривні (чотириста сімнадцять гривень 37 копійок).

Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦКУ інфляційні збитки позивача у зв'язку з простроченням відповідачем сплати процентів за користування позикою (заборгованість) розраховуються за період з 01.09.2015 року по 31.07.2016 року

Відповідно до терміну, що використовується Методологічними положеннями щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затвердженого наказом №519 від 14.11.2006 року - «Інфляція - знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги».

Тобто, інфляційні збитки мають розраховуватись лише у випадку знецінення грошових коштів, а саме - коли індекс інфляції становить 100 та більше відсотків, так як, в разі індексу інфляції меншому 100% не відбувається знецінення грошових коштів і, відповідно, не настають інфляційні збитки.

Так, у період з 01.09.2015 року по 31.07.2016 року за даними Державної служби статистики України, інфляційні збитки позивача за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язання по сплаті процентів за користування позикою у період з 01.09.2015 року по 31.07.2016 року складають 314,11 гривні (триста чотирнадцять гривень 11 копійок).

Враховуючи вказані обставини справи та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги про стягнення суми боргу обґрунтованим та таким що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму судового збору в розмірі 1102,40 грн., яка складається з суми 551,20 грн. сплачений позивачем за подачу позову, а також 275,60 грн. за подачу заяви про забезпечення позову та 275,60 грн. за подачу заяви про витребування доказів.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 57, 88, 215, 223, ЦПК України, ст.ст.23,526,625,1046,1047,1049 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (05.11.1975 року народження; код РНКОПП /ІНН/ НОМЕР_1) суму боргу у розмірі 40759,31 гривні (сорок тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять гривень 31 копійка), з яких:

- сума основного боргу за договором позики становить 32878,51 гривні;

- сума процентів за користування позикою у період з 01.08.2015 року по 23.08.2016 роки в розмірі 7149,32 гривні;

- 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 01.09.2015 року по 31.07.2016 рік в розмірі 417,37 гривні;

- інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів за користування позикою за період з 01.09.2015 року по 31.07.2016 рік в розмірі 314,11 гривні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (05.11.1975 року народження; код РНКОПП /ІНН/ НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 1102,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, а саме рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.О. Ребров