АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6149/17 Справа № 208/4280/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія 54/55
14 вересня 2017 року

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2017 рік вересень 14 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, посилаючись на те, що 11 травня 2016 року на підставі наказу № 204к від 10 травня 2016 року вона була призначена на посаду овочівника блоку теплиць Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський».

07 червня 2016 року за наказом № 254к позивачку звільнено з займаної посади за прогул без поважних причин за пунктом 4 статті 40 КЗпП України.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що вона ніякого прогулу не робила, ніхто з її безпосередніх або прямих керівників від неї не вимагав надання пояснень та надання згоди на її звільнення профспілковим комітетом відбулося без її участі, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

В уточнюючому позові ОСОБА_2 просила визнати та скасувати наказ № 254к від 07 червня 2016 року про її звільнення з посади овочівника блоку теплиць Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» ; поновити її на посаді овочівника блоку теплиць Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» ; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 08 червня 2016 троку по 04 квітня 2017 року в сумі 36 597 гривень 56 копійок та моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 3 000 гривень.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» № 254-К від 07 червня 2016 року про звільнення позивачки ОСОБА_2 за пунктом 4 статті 40 КЗпП України незаконним. ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді овочівника блоку теплиць Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» і на її користь стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 37 460 гривень 71 копійки за період з 08 червня 2016 року по 11 квітня 2017 року та моральну шкоду у розмірі 500 гривень. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 червня 2017 року в резолютивній частині рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 квітня 2017 року виправлена описка, відповідно до якої зазначено, що наказ № 254-К від 07 червня 2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» про звільнення ОСОБА_2 за п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин, як визначений незаконним є скасованим, а ОСОБА_2 поновлена на роботі на посаді овочівника блоку теплиць Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» з часу звільнення, тобто з 07 червня 2016 року.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський», посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права при прийнятті рішення, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення, яким поновив позивачку ОСОБА_2 на роботі на посаді овочівника блоку теплиць Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський».

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» про те, що зміст наказу про звільнення відповідачки відповідає типовій формі № П-4, яка затверджена наказом Держкомстату України від 05 грудня 2008 року № 489, відповідно до якого у наказі про звільнення містяться прізвище, імя, по-батькові працівника, назва структурного підрозділу, назва професії (посади), причина звільнення та підстава звільнення, а також про те, що звернення позивачки до лікарні мав місце після видання наказу про звільнення, дізнавшись про який позивачка вийшла за територію підприємства і тільки тоді звернулася до лікаря, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Згідно з розясненнями, які містяться в пункті 24 Постанови Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року, при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою законом прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Як видно з матеріалів справи, у наказі № 254к від 07 червня 2016 року про звільнення з роботи позивачки ОСОБА_2, овочівника блоку теплиць № 2, звільнено із займаної посади 07 червня 2016 року за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України. При цьому, всупереч закону, в наказі не вказано ні день, ні час прогулу, в той час коли, відповідно до лікарняного листка серії АДБ № 246712 від 07 червня 2016 року, позивачка ОСОБА_2 саме з 07 червня 2016 року по 10 червня 2016 року знаходилася на лікарняному.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду в частині стягнутої на користь позивачки ОСОБА_2 і заробітної плати за вимушеного прогулу в розмірі 37 460 гривень 71 копійки за період з 08 червня 2016 року по 11 квітня 2017 року і посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» на те, що фактична кількість днів за вказаний період складала не 217, а 213 днів, оскільки світкові дні, які були перенесені розпорядженнями КМУ від 11 листопада 2015 року № 1155-р та від 16 листопада 2016 року № 850-р, працівниками, яким установлено пятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, відпрацьовувались в інші оплачувані дні тижня.

Що стосується посилань Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат Дніпровський» на допущені судом першої інстанції порушення порядку справляння і сплати податку доходів фізичних осіб, то з врахуванням розяснень, які містяться в пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.99, щодо того, що суд визначає стягувану суму без утримання податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення, вони також підставою для скасування рішення суду бути не можуть.

Таким чином, з огляду на викладене, судова колегія вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

У хвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :