Справа 431/4874/15-ц
Провадження 2/431/3/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області складі:

головуючого - судді Колядова В.Ю.,

за участю секретарів Соловйова В.В., Хорольської І.Ю.,

ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Старобільська цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» про стягнення заробітної плати, стягнення грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, про стягнення розрахунку при звільнені, про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2015 року, ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом до дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» про стягнення заробітної плати, стягнення грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, про стягнення розрахунку при звільнені, про стягнення моральної шкоди.

В уточненому позові позивач посилався на те, що він ОСОБА_4, з 03 вересня 1984 року по 22 жовтня 2015 року, працював в Лутугинському районному дорожньому ремонтно-будівельному управлінні філії Луганського облавтодору. На підставі наказів ОСОБА_5 транспорту України №121 від 28.03.2000 р. Луганського облавтодору № 1 від 01.08.2000 року, Лутугинський райдрсу, перейменований в «Лутугинський райавтодор». Дочірнє підприємство «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК« Автомобільні дороги України», в якому він з 19 грудня 2006 року по дату звільнення, працював начальником. З зазначеного підприємства він був звільнений 22 жовтня 2015 року з підстав п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін). Останню зароблену плату від відповідача, отримав за червень 2014 року, в розмірі 4356.00 грн., після чого через проведення «АТО» в Луганській області, в тому числі і в Лутугинському районі Луганської області, відповідач зарплату не виплачував до моменту звільнення, а також до подання уточненого позову до суду. Таким чином, перебуваючи в зоні бойових дій (філія відповідача - Лутугінський райавтодор, яким він керував, знаходився в зоні активних бойових дій - АТО), він не отримував заробітну плату з липня 2014 по 19.01.2015 року, а 19 січня 2015 року він подав заяву про звільнення. Таким чином, в період з липня 2014 по день подачі ним заяви про звільнення-19 січня 2015 року, він перебував у «простої» і не зі своєї вини, а в зв'язку з проведенням АТО, яка само собою представляла загрозу для життя і здоров'я як його, так і для інших працівників «Лутугинського райавтодору». 19 січня 2015 року, він написав і особисто віддав відповідачу (в відділ кадрів), заяву про звільнення з підстав, передбачених п. 1 ст. 36 КЗпП України, при цьому керівництво відповідача не заперечувало проти подачі ним зазначеної заяви з вказаною формулюванням звільнення, за угодою сторін. Відповідач звільнив його з підстав п. 1 ст. 36 КЗпП України, лише 22 жовтня 2015 року, наказ № 29-ОК від 22 жовтня 2015 року, однак ніякого розрахунку при цьому не зробив. Згідно зазначених вище обставин, а саме те, що він подав заяву про звільнення з підстав, передбачених п. 1 ст. 36 КЗпП України, ще 19 січня 2015 року, а потім повторно, продублював першу заяву 19 березня 2015 року, але відповідач жодним чином не прореагував на його подані заяви, вважає днем свого звільнення 19 січня 2015 року. Таким чином, відповідач не виплатив йому зарплату за період його «простою» в роботі з 01 липня 2014 по 19 січня 2015 року, - по день подання заяви про звільнення, тобто за шість місяців і 19 робочих днів, що склало 23387.40 грн. Крім того, він вважає, так як відповідач не звільнив його за заявою від 19 січня 2015 року, то таким чином не виконав вимоги п. 1 ст. 36, ст. 47 КЗпП. Україна, ст. 116,117 КЗпП України і повинен йому виплатити суми за весь час затримки при розрахунку: з 20 січня 2015 року по 04.02.2016 року. Всього за 12 місяців і 15 днів - 44071.74 грн. Крім того, відповідачем йому не була виплачена компенсація за невикористані відпустки на час звільнення у сумі 24857.96 грн. Таким чином, своїми неправомірними діями, що полягають у невиплаті йому зарплати протягом 19 місяців відповідач, заподіяв йому моральну шкоду, яку він оцінив в 10 000 грн. Крім того, він при підготовці даного позову поніс майнові витрати, що виразилися в оплаті за надану йому правову допомогу адвокатом, що склало 1000.00 грн. У звязку з тим що відповідач самостійно не бажає зробити розрахунок з позивачем, він змушений звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_2, в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3, заперечувала проти задоволення позову, надала суду письмові заперечення.

Згідно наданих заперечень, Указом Президента України від 14.04.2014р. №405/2014, введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Прийняття вищевказаного Указу Президента зумовило проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької та Луганської областей. В звязку з проведенням антитерористичної операції у м. Луганську та Луганської області, ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», змінило місцезнаходження. Будинок в якому раніше знаходилось підприємство, за адресою: м. Луганськ, вул. Лінія залізниці, буд.9 було захоплено невідомими людьми та заборонено будь який доступ до майна підприємства. В будівлі за вищевказаною адресою залишились всі документи, які накопилися за багато років існування ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (довгострокове зберігання) та всі документи за останні 5 років (тимчасове зберігання) та інше майно, визначити яке не можливо.

ДП «Луганський облавтодор» з метою виконання покладених функцій передбачених основними видами діяльності, зокрема: виконання робіт з будівництва, ремонту та утриманню автомобільних доріг загального користування, мостів інших споруд, має у своєму складі філії (відокремлені підрозділи) які розташовані та зареєстровані на території Луганської області.

З метою виконання вимог вищезазначеного Указу, 15.10.2014р. в газеті Урядовий Курєр № 213 ДП «Луганський облавтодор» опублікувало оголошення про те що, з 21.10.2014р. підприємство змінило юридичну адресу. Працівникам підприємства протягом пяти днів з дня опублікування оголошення необхідно було зявитися на робочі місця за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Чмирівка, вул. Східна, б.4.

На теперішній час, функції передбачені основними видами діяльності, на території Луганської області, яка підконтрольна органам державної влади України здійснюють 12 філій (відокремлених підрозділів) ДП «Луганський облавтодор».

ОСОБА_6 «Лутугінський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор», де позивач працював начальником, своєчасно не було забезпечено переміщення філії «Лутугінський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» та позивач протягом пяти днів, з дня опублікування оголошення, не зявився за вказаною адресою на підконтрольну територію, де здійснюють повноваження органи державної влади України, для виконання своїх функціональних обовязків.

Підставою для нарахування заробітної плати є табель обліку робочого часу та обєм фактично виконаних будівельних робіт (послуг), що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт.

Обєм виконання будівельних робіт (послуг), доводиться окремо до кожної філії, згідно Плану-Завдання на місяць, який підписується головним інженером ДП «Луганський облавтодор» та затверджується і підписується замовником робіт (послуг) - Служби автомобільних доріг у Луганській області.

Фактично виконаний обєм робіт оформляється актами виконаних робіт, який затверджується підписами та відтисками печаток виконавця та замовника робіт (послуг).

За період з 01.07.2014р. по теперішній час філія «Лутугінський райавтодор», не виконувала роботи з обслуговування доріг, не отримувала Планів Завдань та не складала акти виконаних робіт і не звітувалась до ДП «Луганський облавтодор».

В уточненій позовній заяві позивач вказує, що філія «Лутугінський райавтодор», де він працював начальником, знаходилась в зоні бойових дій з 01 липня 2014р. по 19.01.2015р. весь указаний період філія «Лутугінський райавтодор» знаходився в так званому - простої.

Крім того, позивач зазначає, що «Простій» не містить вичерпний перелік обставин, які можуть привести до зупинки роботи та зазначає, що під іншими обставинами розуміється проведення АТО.

Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю, простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

На теперішній час філія «Лутугінський райавтодор», розташована та зареєстрована на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження за фактичною адресою: 92950, Луганська область, Лутугінський р-н, смт. Успенка, вул. Менделєєва, буд.12.

Згідно додатком 1 до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 №1075-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», населені пункти Лутугінського району (зокрема смт. Успенка) перебувають на тимчасово окупованій території Луганській області де органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Враховуючи викладене, філія «Лутугінський райавтодор» з липня 2014 року немає організаційних, технічних та економічних умов для виконання робіт повязаних із своїми функціональними обовязками.

Як зазначалося вище, ДП «Луганський облавтодор» з метою виконання своїх покладених функцій передбачених основними видами фінансово-господарської діяльності було забезпечено перереєстрацію та переміщення працівників підприємства.

Проте, колишнім начальником філії «Лутугінський райавтодор» ОСОБА_4, жодних та своєчасних заходів щодо перереєстрації так і переміщення працівників філії для виконання своїх функціональних обовязків, а також вирішення або прийняття офіційних рішень, зокрема: про оголошення простою на філії - забезпечено не було, за узгодженням з апаратом ДП «Луганський облавтодор».

Документального підтвердження про дійсність перебування філії в так званому простої позивачем до уточненої позовної заяви не надано.

ОСОБА_5 праці та соціальної політики України від 23.10.2007 № 257/06/187-07 надаються розяснення що:

-на час простою не з вини працівника оформлюється акт простою (фіксуються причини, які зумовили призупинення роботи) та наказ власника або уповноваженого ним органу. Якщо простій має цілодобовий (тижневий) характер, власник або уповноважений ним орган повинен у наказі обумовити необхідність присутності або відсутності працівника на роботі.

Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу i профспілкового комітету на основі типових правил (частина перша статті 142 Кодексу законів про працю України).

Правилами внутрішнього трудового розпорядку визначаються права i обовязки працівників i адміністрації, визначається час початку i закінчення роботи, зобовязання адміністрації організувати облік явки на роботі i залишення роботи тощо.

Також, в табелі обліку використання робочого часу типової форми № П-5, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 05.12.2008р. №489, час простою працівників відображається з кодом «П».

Наказ про запровадження простою (який повинен бути затвердженим апаратом ДП «Луганський облавтодор») та табель обліку використання робочого часу є документальне підтвердження для оплати часу простою.

Також підприємство зазначає що, Позивач ОСОБА_4, який працював начальником філії «Лутугінський райавтодор» до ДП «Луганський облавтодор», за період з липня по теперішній час не надавав документального підтвердження простою (акту простою, наказу та табель обліку використання робочого часу типової форми № П-5).

Також, ОСОБА_4 вказує, що в звязку с проведенням антитерористичної операції, яка сама собою представляла загрозу для життя і здоров'я як позивача так і для інших працівників філії «Лутугінський райавтодор». Таким чином, під даними твердження позивача, який був начальником філії, розуміється що повернутися на підприємство, яке знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, він не мав можливості.

ОСОБА_5 соціальної політики розглянуто звернення щодо доповнення роз'яснення Мінсоцполітики до роз'яснення від 08.07.2014 р. N 7302/14-14/13 "Про збереження місця роботи працівників, які переміщуються з районів проведення антитерористичної операції або залишаються у таких районах" стосовно застосування роботодавцями положень статті 113 Кодексу законів про працю України та повідомляється.

Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу), (стаття 113 КЗпП).

Окрім того, ОСОБА_4, не звертався до ДП «Луганський облавтодор» з заявою на відпустку без збереження заробітної плати на весь період проведення антитерористичної операції згідно до статті 25 Закону України "Про відпустки".

Позивач ОСОБА_4 вказує в уточненій позовній заяві що, 19 січня 2015р. написав заяву на звільнення та відав до ДП «Луганський облавтодор», дані твердження позивача є неправдивими та необґрунтованими:

По-перше, відсутність запису в журналі реєстрації вхідної кореспонденції ДП «Луганський облавтодор» станом на 19 січня 2015р.

По-друге, позивач вказує що, при подачі заяви на звільнення 19 січня 2015р. були присутні робітники - інспектор відділу кадрів ОСОБА_7 та головний бухгалтер ОСОБА_8, вказані особи є працівниками філії «Старобільська ДЕД» та відношень до відділу кадрів ДП «Луганський облавтодор» не мають.

Позивач зазначає на те що, повторно 19.03.2015р. направляв заяву на звільнення рекомендованим листом поштою з м. Харкова в підтвердження направлення листа надає до уточненою позивної заяви копію повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно журналу реєстрації вхідної кореспонденції ДП «Луганський облавтодор», станом на 25.03.2015р. повторна заява позивача не надходила.

Підстав для нарахування компенсаційних виплат за період 2007р. по 31.03.2014р., зокрема начальнику філії «Лутугінський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ОСОБА_4 не має з наступних причин:

- пунктом 6.1.27 Колективного договору ДП «Луганський облавтодор» передбачено, що «Оплата праці та преміювання робітників, фахівців і службовців філій здійснюється відповідно до розроблених у філіях положеннями в межах фінансових можливостей і зароблених коштів» - тобто, оплата праці та інші виплати заробітної плати нараховується та виплачуються філією від фактично виконаних обємів робіт (послуг).

- положення (Додаток №9) до колективного договору про умови, розмірах оплати праці та преміювання начальників філій ДП «Луганський облавтодор», «Оплата праці, преміювання, виплата надбавок та доплат, інших виплат провадиться в межах фінансових можливостей і зароблених коштів», отже оплата праці та інші виплат покладено на філію «Лутугінський райавтодор», а не ДП «Луганський облавтодор».

- згідно п.5.6. ст.5 положення філії «Лутугінський райавтодор», «На підставі положення про оплату праці, затвердженого Підприємством і погодженого з обєднаним профспілковим комітетом, колективного договору, галузевої угоди ОСОБА_6 здійснює оплату праці своїх працівників і надання їм трудових і соціальних пільг», таким чином обовязок здійснення оплати праці працівникам філії в тому числі і Позивачу та надання їм трудових і соціальних пільг покладено на філію «Лутугінський райавтодор».

- згідно п.5.7. ст.5 положення філії «Лутугінський райавтодор», «Розрахунки ОСОБА_6, включаючи виплати заробітної плати, проводяться бухгалтерією ОСОБА_6», а не бухгалтерією ДП «Луганський облавтодор».

- згідно п.5.10. ст.5 положення філії «Лутугінський райавтодор», «Всю повноту відповідальності за матеріальні цінності, що знаходяться у ОСОБА_6, облік і звітність, а також виконання вимог цього Положення несе начальник ОСОБА_6».

- згідно п. 6.2. ст.6 положення філії «Лутугінський райавтодор», «Начальник ОСОБА_6 у межах компетенції, передбаченої цим Положенням:

організує оперативно господарську діяльність ОСОБА_6 відповідно до завдань підприємства;

приймає на роботу і звільняє з роботи працівників ОСОБА_6;

приймає на роботу і звільняє за погодженням з Підприємством головного інженера, головного бухгалтера, начальника виробничо-технічного відділу;

видає накази, розпорядження;

розподіляє обовязки між працівниками ОСОБА_6;

несе персональну відповідальність за своєчасність розрахунків з дебіторами і кредиторами ОСОБА_6, розрахунків з бюджетними фондами, своєчасність виплати заробітної плати працівникам ОСОБА_6.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, допитавши свідка та перевіривши наведені в позові доводи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності з вимогами ст.94 Кодексу Законів про Працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно копії трудової книжки, ОСОБА_4, працював в Лутугінському РДРСУ філії Луганського облавтодору з 03.09.1984 року по 22.10.2015 року. (а.с.135-138)

Згідно копії наказу ДП «Луганський облавтодор» №29-вк від 22.10.2015 року, ОСОБА_4 звільнено з посади начальника філії «Лутугінський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України). (а.с.13).

Відповідно до п. 3.5. положення філії «Лутугінський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» «ОСОБА_6 має окремий баланс, розрахунковий рахунок у банку, печатку та штампи зі своїм найменуванням».

22.10.2015р., позивача було звільнено з посади начальника філії при звільнені позивачем не було передано до ДП «Луганський облавтодор» печатку та штампи філії які знаходяться на відповідальному зберіганні у начальника.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.59 ЦПК).

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.60 ЦПК).

Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі; якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу (ст.64 ЦПК).

З огляду на докази, які були надані до позивних заяв, підписані позивачем 23.11.2015р. та 04.02.2016р., а саме: копія трудової книжки, копія особової карточки, копія наказу № 5-ок від 01.02.1985р., копія наказу № 46-ок від 18.12.2006р., копія наказу № 90 від 19.12.2006р., довідки №170 від 24.09.2015р., №169 від 01.10.2015р., №169 від 30.09.2015р., №165 від 22.09.2015р., копія записки № 110 про надання відпустки від 01.07.2014р., копія розрахунку компенсації за не використану відпустку за період 2013-2014р.р., розрахунок компенсації за не використану відпустку за період 2014-2015р.р., Довідка №17 від 31.03.2014р., копія записки № 110 про надання відпустки від 31.03.2014р. на зазначених доказах стоять відтиск печатки та штампу філії «Лутугінський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Суд відноситься критично до вищезазначених доказів, на яких стоять відтиск печатки та штампу філії «Лутугінський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», так як факт фактичного видання доказу підтвердити не має можливості, бо позивачем своєчасно не було передано при звільнені до головного підприємства печатку та штамп.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. №595 «ОСОБА_1 питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», встановлено, що міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Згідно копії газети «Урядовий Курєр» №213 від 15.10.2014 року ДП «Луганський облавтодор» опублікувало оголошення про те, що з 21.10.2014 року підприємство змінило юридичну адресу та необхідності зявитися працівникам в пяти денний термін з дня опублікування оголошення за новою адресою. (а.с.49)

Згідно копій планів-завдань з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року, філія «Лутугінський райавтодор», не отримувала планів завдань. (а.с.50-62)

На теперішній час філія «Лутугінський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», знаходиться на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Позивачем до звільнення 22.10.2015р., не було забезпечено перереєстрацію філії.

Суд відноситься критично до наданих Довідок №170 від 24.09.2015р., №169 від 01.10.2015р., №169 від 30.09.2015р., №165 від 22.09.2015р., бо вони є недійсними, тому що філія «Лутугінський райавтодор», не здійснює функції діяльності на території, яка підконтрольна органам державної влади України.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилалася зокрема на недійсність зазначених довідок, а також на те, що в звязку з перебуванням ОСОБА_6 «Лутугинський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» на окупованій території, відповідач обєктивно не має доступу до документів філії, яка за Положенням (ст.ст.5,6) самостійно проводить розрахунки заробітної плати, складає статистичні звіти, здійснює бухгалтерський і податковий облік.

Враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що при звільненні позивача з ним не було проведено повний розрахунок відповідно до положень ст.116 КЗпП України, суд дійшов висновку про те, що підстав вважати порушеними трудові права ОСОБА_4, на даний час - відсутні.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.95 ЦК України, керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до дочірнього підприємства «Луганський облавтодор», про стягнення заробітної плати, стягнення грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, про стягнення розрахунку при звільнені, про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий- суддя: В.Ю. Колядов