Справа №401/90/17
Провадження№ 2/401/394/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді Гонтаренко Т.М.,

за участю секретаря Федоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СП ТОВ «Світловодськпобут» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за затримку виплати заробітної плати та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просить ухвалити рішення яким стягнути на його користь з відповідача заборгованість по середньому заробітку за час затримки розрахунку у сумі 4703 грн. 40 коп.; компенсацію за затримку виплати заробітної плати в сумі 442 грн. 88 коп., стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу (розпорядження) №142/к від 21.11.2016 року керівництва підприємства, був звільнений з посади оператора котельні СП ТОВ »Світловодськпобут» за ч.3 ст.38 КЗпП України, в звязку з невиконанням власником умов колективного договору.

На час звільнення відповідач мав заборгованість перед ним по виплаті заробітної платі. При зверненні до відповідача за розрахунком по заборгованості по заробітній платі, відповідь відповідачем надано не було.

У відповідності до розрахунків позивача середньоденна заробітна плата з урахуванням календарних днів встановлена у розмірі 180,90 грн. (3798,72грн. заробітна плата за вересень місяць 2016 року + 3798,72 грн. заробітна плата за жовтень місяць 2016 року = 7597,44 грн. : 42 робочих дня = 180,90 грн.), тому сума стягнення середнього заробітку за весь час затримки становить 4703,40 грн.

Відповідно до розрахункового листа за листопад місяць 2016 року, позивачу була нарахована компенсація за затримку виплати заробітної плати в сумі 442,88 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник подали заяву в якій, позовні вимоги зменшили, а саме просили суд ухвалити рішення яким стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 4735грн.12 коп. Стягнути на свою користь моральну шкоду в сумі 10000 грн. Позовні вимоги, щодо стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати в сумі 411,46 грн. просили залишити без розгляду.

Представник відповідача позов не визнав і в судовому засіданні суду пояснив,що дійсно позивача було звільнено з посади оператора котельні СП ТОВ «Світловодськпобут» 21.11.2016 року згідно вищезазначеного наказу . Відповідно довідки перед ОСОБА_1 підприємство мало заборгованість станом на 01.11.2016 року 15211,17 грн. В листопаді 2016 року було нараховано 13612,77 грн. Через виконавчу службу позивачу в листопаді 2016 року виплачено 12476,59 грн. Станом на 01.12.2016 року заборгованість по виплаті становила 15211,17грн. 05.12.015 року, СП ТОВ «Світловодськпобут» виплачено позивачу 11812,77грн, та 16.12.2016 року державною виконавчою службою перераховано ОСОБА_1 3643,99 грн. Заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 не має.

Відповідач зазначив що позивачем викладено в позовній заяві розрахунок середнього заробітку за весь час затримки в сумі 4703,40 грн. Згідно розрахунку середнього заробітку середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складала 182,12 грн. Час затримки позивачем розраховано не вірно, так як останній був звільнений 21.11.2016 року, а фактичний розрахунок здійснено 16.12.2016 року, затримка складала 18 робочих днів, а не 26 діб. Тобто, сума стягнення заробітку за весь час затримки становить: 182,12 грн. х 18 = 3278,16 грн., а не 4703,40 грн.

Згідно розрахункового листа за листопад 2016 року позивачу була нарахована та сплачена компенсація за затримку виплати заробітної плати в сумі 442,88 грн. Також з розрахункового листа слідує, що позивачу була нарахована та виплачено компенсацію за затримку виплати заробітної плати в сумі 442,88 грн. З огляду на вищезазначене просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

В судовому засіданні достовірно встановлено:

Позивач ОСОБА_1 працював на посаді оператора котельні СП ТОВ «Світловодськпобут» і відповідно до наказу (розпорядження) №142/к від 21.11.2016 року керівництва підприємства його було звільнено з даної посади за ч.3 ст.38 Кодексу законів про працю України, в зв»язку з невиконанням власником умов колективного договору (а.с.4).

На час звільнення відповідач мав заборгованість перед ним по виплаті заробітної платі. При зверненні до відповідача за розрахунком по заборгованості по заробітній платі, відповідь відповідачем надано не було.

З довідки відповідача(а.с.32) слідує, що станом на 01.11.2016 рік заборгованість становила 15211,17грн. Нараховано до виплати у листопаді 2016 року 13612,77 грн. Виплачено в листопаді 2016 року 12476,59 грн. через виконавчу службу. На 01.12.2016 року, заборгованість становила 15211,17грн., виплачено в грудні 11812,77 грн.(05.12.2016року) і 3643,99грн. перераховано виконавчою службою 16.12.2016 року. Нараховано до виплати у грудні компенсацію за затримку виплати заробітної плати 26,72 грн. Заборгованість на 01.01.2017 р складає -917,31 грн. Виплачено 05.01.2017 р.- 26,72 грн.(а.с.21).

За даними розрахунку позивача, середнього заробітку за весь час затримки становить 4703,40.

З довідки відповідача також слідує, що при звільненні ОСОБА_1 була нарахована компенсація за невикористані 12 днів щорічної відпустки в сумі 1934,76 грн.(а.с.24).

З листа(а.с.25) вбачається, що ОСОБА_1 була нарахована компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати в листопаді 2016 року, в розмірі 442,88 грн., в грудні 2016 року 33,19 грн.

З розрахункового листа за листопад 2016 року слідує, що борг підприємства перед позивачем на початок місяця становить 15211,17грн., на кінець місяця 16347.35грн (а.с.26).

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.

З ст.115 КЗпП України слідує, що заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу,що не перевищує шістнадцять календарних днів.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 цього Кодексу при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суд погоджується з доводами позивача і його представника відносно зазначеної в позові суми середнього заробітку за весь час затримки - 4735,12 грн. Позивача звільнено 21.11.2016 року, фактичний розрахунок здійснено 16.12.2016 року. Затримка склала 26 робочих днів. Тобто, сума стягнення заробітку за весь час затримки становить: 182,12 грн.(середньоденна заробітна плата) х 26 днів затримки = 4735,12грн.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Як передбачено статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як вказує позивач, моральна шкода, спричинена йому відповідачем, полягає у необхідності докладання певних зусиль (звернення до відповідача, до виконавчої служби) задля відновлення свого порушеного права, для чого знадобився тривалий час. Позивачу були спричинені моральні страждання, душевні та психічні хвилювання внаслідок того, що відповідач ухилявся від добровільного відновлення порушених прав позивача.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Однак, на переконання суду, при визначенні суми моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, позивач не в повній мірі врахувала положення пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин.

За таких обставин, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що відповідною компенсацією позивачеві моральної шкоди буде сума у розмірі 1000 ( одна тисяча) гривень, яка визначена судом з урахуванням обсягу заподіяних моральних страждань, тривалості заподіяння моральної шкоди, необхідністю позивача докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, а також інших негативних наслідків. З огляду на викладене, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути зі СП ТОВ »Світловодськпобут» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 4735.12 грн.

Стягнути зі СП ТОВ»Світловодськпобут» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1000.00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з СП ТОВ «Світловодськпобут» на користь держави судовий збір у сумі 640грн.( за подачу майнових вимог) та судовий збір в сумі 640.00 грн. ( за моральне відшкодування).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні - в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя:підпис

З оригіналом згідно

Суддя Світловодського міськрайонного суду Т.М.Гонтаренко