Справа № 369/4140/17
Провадження № 2/369/2402/17
22.11.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Водала А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -
У квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 17.07.2011 року помер батько позивача ОСОБА_5, який постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Гореничі, вул. Нова, 37. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається в тому числі і з житлового будинку № 37 по вул. Новій в с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області з надвірними спорудами та будівлями. Вказаний житловий будинок побудований ОСОБА_5, однак за життя спадкодавцем реєстрацію речових прав на нерухоме майно не було здійснено в установленому законом порядку, оскільки реєстрація права власності не була обовязковою згідно вимог закону. Позивач як син є спадкоємцем першої черги. Іншими спадкоємцями першої черги є відповідачі, які від прийняття спадщини відмовились у встановленому законом порядку.
Звернувшись до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4М, з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне домоволодіння та земельну ділянку, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку в звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спірне майно, а тому позивач не має можливості оформити спадщину на земельну ділянку.
На підставі викладеного позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок під літ. «А» загальною площею 130, 9 кв.м., жилою площею 633 кв.м., з надвірними будівлями: літню кухню під лі. «Б» площею 14,5 кв.м., погреб під літ. «В» площею 23,2 кв.м., сарай під літ. «Г» площею 34, 6 кв.м., сарай під літ. «Е» площею 18, 7 кв.м., навіс під літ. «К» площею 28,1 кв. м., вбиральню під літ. «З» площею 28, 1 кв.м., гаражу під літ. «К» площею 28, 1 кв.м., вбиральню»Л» площею 1, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Гореничі, вул. Нова, 37 в порядку спадкування за законом після померлого 17 липня 2011 року ОСОБА_5.
У судове засідання позивач не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги відповідно до заяви підтримує у повному обсязі.
У судове засідання представник Горецької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 до судового засідання не явилися. Причини неявки суду не повідомили.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання також не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.
Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.
Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
При розгляді справи судом встановлено, що 17 липня 2011 року помер ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії 1-ОК № 219627, який був батьком ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії І-АМ № 328208).
10 грудня 2011 року ОСОБА_1 прийняв спадщину після свого батька ОСОБА_5, який помер 17 липня 2011 року.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявами від 10.12.2011 та 17.12.2011 року від прийняття спадщини відмовились на користь ОСОБА_1.
24 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.
Постановою приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 від 24 листопада 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в Київській області, Києво-Святошинському районі, селі Гореничі, по вул. Новій, 37 після померлого 17 липня 2011 року ОСОБА_5, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.
Частиною статті 1233 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив.
Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спадкового житлового будинку регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року.
Відповідно до пункту 4 вказаної Інструкції реєстрації підлягали будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, що належали місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності, яка передбачала обов'язкову реєстрацію права власності на будинки лише в містах і селищах. Обов'язку реєстрації будинків в сільській місцевості встановлено не було.
При цьому, пунктом 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Відповідно до статті 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно суду необхідно керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.
Крім цього, пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 19.03.2013 № 95, встановлено, що єдиним документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень.
Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.
У п. 8 постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.
Позивач спадкове майно прийняв так як вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Отримати свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивач не може через відсутність первинної реєстрації правовстановлюючого документу на житловий будинок.
За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а саме за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на житловий будинок.
Керуючись ст.ст. 1223, 1269, 1270, 1223, 1261-1265 ЦК України та ст.ст. 208, 213-215 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок під літ. «А» загальною площею 130, 9 кв.м., жилою площею 63,3 кв.м., з надвірними будівлями: літню кухню під лі. «Б» площею 14,5 кв.м., погреб під літ. «В» площею 23,2 кв.м., сарай під літ. «Г» площею 34, 6 кв.м., сарай під літ. «Е» площею 18, 7 кв.м., навіс під літ. «К» площею 28,1 кв. м., вбиральню під літ. «З» площею 28, 1 кв.м., гаражу під літ. «К» площею 28, 1 кв.м., вбиральню»Л» площею 1, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Гореничі, вул. Нова, 37 в порядку спадкування за законом після померлого 17 липня 2011 року ОСОБА_5.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич