АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4592/16-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/622/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 26 (І ) Доповідач Бондар Я.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Євтодій К.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» ( надалі ПАТ ««АрселорМіттал Кривий Ріг» ) про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що пропрацював на підприємстві відповідача більше сімнадцяти років на різних посадах, в останній час на посаді дозувальника. Результатами огляду МСЕК від 12.07.2016 року йому встановлено стійку втрату професійної працездатності в розмірі 40% первинно. У зв'язку з професійним захворюванням він переносить моральні страждання, оскільки не має можливості виконувати домашні роботи, потребує сторонньої допомоги, просив суд стягнути на його користь у відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ ««АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 33000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб, а також - на користь держави 551,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача вважає рішення таким, що порушує норми матеріального та процесуального права, тому ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На думку представника ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» , позивачем не доведено факту спричинення моральної шкоди та протиправність діянь відповідача, тому висновки суду в цій частині ґрунтуються на припущеннях. Судом не враховано, що позивач був обізнаний про шкідливі умови виробництва, та сам обрав роботу протягом тривалого періоду у шкідливих факторах. Також представник відповідача вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості є завищеним.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача, просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що записів, які містяться в трудовій книжці, позивач ОСОБА_2, працював на різних посадах у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 19.11.1996 року по 27.11.2013 року, звільнений з підприємства за ініціативою працівника за ст. 38 КЗпП України (а.с.10,11).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 17.03.2016 року протокол №422 Українського науково-дослідного інституту промислової медицини позивачу встановлено професійне захворювання хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (токсичний бронхіт другої ст..,емфізема легень першої-другої ст., група В.ЛН першого-другого ст. радикулопатія попереково-крижова L5 S1 та шийна С6,С7 з помірним статико-дінамичними порушеннями хребта та стійким больовим синдромом. Протипоказана робота в умовах пилу, токсичних речовин, несприятливого мікроклімату, у підземних умовах,в т.ч. важка фізична праця (а.с.26).

Відповідно до висновку МСЕК серія 12ААА №043022 від 12.07.2016 року позивачу встановлено первинно 40% втрати професійної працездатності : по ХОЗЛ 15%, радикулопатія 25% з 04 липня 2016 року по 01 серпня 2017 року , дата наступного перегляду 01.07.2017 року (а.с.16).

Відповідно до п.16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №36, складений 25.04.2016 року, встановлено, що позивач працюючи з 25.11.2003 року по 27.11.2013 року на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» здійснював виконання робіт з ремонто-демотажного монтажу, випробовуванню та регулюванню устаткування агрегатів та машин сульфатного відділення, протягом значного періоду підпадав під вплив дії пилу, шкідливих речовин і факторів важкості праці, показники яких перевищували нормативні значення через недосконалість робочого місця. Також, ОСОБА_2, працюючи з 19.11.1996 року по 11.05.1997 року в ЦРМО-4 КДГМК «Криворіжсталь» слюсарем-ремонтником, з 12.05.1997 року по 29.08.1999 року на ОСОБА_6 «Криворіжсталь» машинистом-обхідником з котельного обладнання виконував роботи повязані з дією факторів пилу, шкідливих хімічних речовин, факторів важкості праці, показники яких перевищували нормативні значення (а.с.14).

Згідно п.17 Акту причина виникнення професійного захворювання: 1) шкідливі речовини: ціаністий водень, сірководень, фенол, нафталін, аміак, бензол, сірчана кислота, сульфатно-аміачне добриво. Загазованість повітря робочої зони шкідливими хімічними речовинами.

В пункті 19 Акту зазначено, що враховуючи тривалість роботи ОСОБА_2 у шкідливих умовах на виробництві протягом 12 років 9 міс., а також зміну цехів та робочого місця та їх керівництва, визначити конкретних посадових осіб , які відповідальні за профілактику виникнення професійного захворювання неможливо (а.с.15).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2. зазначив, що у зв'язку із отриманим професійним захворюванням та встановленням ступеню втрати професійної працездатності, йому спричинено моральну шкоду, яку має компенсувати відповідач, як такий, що не забезпечив йому безпечних та нешкідливих умов праці, у зв'язку з чим він отримав професійне захворювання.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції керувався вимогами ст. 153, ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України та виходив з обов'язку відповідача відшкодувати на користь позивача спричинену моральну шкоду у зв'язку з отриманим на виробництві професійним захворюванням, з урахуванням часу роботи позивача на підприємстві та дією шкідливих факторів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема: виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

У зв'язку із викладеним, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги відповідача в частині не поширення на спірні правовідносини ст.237-1 КЗпП такими, що не відповідають законодавству.

Як убачається з акту розслідування причин виникнення у ОСОБА_2 хронічного професійного захворювання від 22 квітня 2016 року, встановлена тривала робота протягом 12 років 9 міс. на підприємстві відповідача із впливом шкідливих факторів. (а.с.13).

Статтею 153 КЗпП України, передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Виходячи з викладеного, доводи ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відсутність обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, колегія суддів до уваги не приймає. Обов'язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що позивач свідомо обрав роботу протягом тривалого часу із шкідливими умовами та фактором виробничого процесу, оскільки ці обставини не виключають законодавчо закріпленого обов'язку роботодавця, забезпечити безпечні умови виробничого середовища.

Враховуючи викладене й те, що право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я професійним захворюванням позивача пов'язано з виконанням трудових обов'язків, виникло у позивача з 12 липня 2016 року, тобто з моменту встановлення йому вперше стійкої втрати професійної працездатності , питання про відшкодування працівнику такої шкоди слід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України «Про охорону праці».

Також, спростовуються й доводи відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» щодо відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки факт заподіяння такої шкоди, у зв'язку із професійним захворюванням, встановлений медичними довідками та виписними епікризами, про тривалість лікування та перенесений фізичний біль. Позивач повинен приймати ліки, йому важко виконувати будь яку роботу по господарству, він страждає задишкою, кашлем, відчуває постійний біль та важкість у грудній клітині, головний біль, підвищення артеріального тиску, що порушує його нормальні життєві звязки.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції з урахуванням відсотку втрати професійної працездатності ОСОБА_2 який згідно висновку МСЕК первинно становить 40 %, з урахуванням тривалості роботи на підприємстві відповідача протягом більше 22 років, з них 12 років 9 міс. у шкідливих умовах , конкретних обставин по справі, пов'язаних із цим фізичних і моральних страждань, з урахуванням істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, необхідності проходити періодично медичні обстеження та лікування.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді : А.П. Барильська

ОСОБА_7