Справа № 175/2938/17
Провадження № 2-о/175/74/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Державний нотаріус Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності правовстановлюючого документу, що необхідно заявнику для вільного розпорядження свої майном.

В судове засідання заявник не з'явилась, попередньо її захисник надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Від зацікавленої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи встановлені факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народжень або в паспорті.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 жовтня 1997 року посвідченого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2 серії НБ № 073129, заявнику належить житловий шлакобетонний будинок «А», житловою площею 28,2 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: м.Підгородне, вул.Кірова, буд.№40 (сорок), Дніпропетровського району, Дніпропетровської області.

У зазначеному документі прізвище заявника вказано як ОСОБА_3, а ім'я по батькові ОСОБА_4.

Так, до 04 вересня 1992 року, прізвище заявника було ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було укладено шлюб з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що 04 вересня 1992 року в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, виконавчим комітетом Підгородненської міської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, (відділ запису актів громадського стану) було зроблено запис № 91.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, у якому зазначено, що після укладення шлюбу заявнику,як дружині, присвоєно прізвище ОСОБА_5, але, у зв'язку з побутовими обставинами паспорт, після укладення шлюбу, заявник не змінювала.

06 жовтня 1996 року заявнику було вручено свідоцтво про право на спадщину за законом, у якому Державний нотаріус Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 вказала, що спадкоємкою майна гр. ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_3.

На даний час наявність помилки у написанні прізвища заявника у свідоцтві про право на спадщину за законом, перешкоджає їй використовувати власність на свій розсуд.

Враховуючи встановлені судом обставини, які також підтверджуються матеріалами справи, суд вважає, що вірним написання прізвища заявника є ОСОБА_5, що відповідає зазначеним документам, які посвідчують її особу.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у паспорті , у тому числі факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки, суд повинен: запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документи належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражено внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі.

Враховуючи встановлені обставини по справі, які підтверджені доказами, суд вважає встановленим факт того, що свідоцтво про право власності на спадкове майно від 06 жовтня 1997 року посвідченого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2, серії НБ №073129, належить заявнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212-215, 218, 234, 256 ч.1 п.1, 259 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року суд, -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1, заінтересована особа: Державний нотаріус Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 06 жовтня 1997 року посвідченого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2, серії НБ №073129.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя С.О. Ребров