УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 22 травня 1997 року між ним і ОСОБА_5 був укладений шлюб, від якого мають повнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначав, що подальше збереження цього шлюбу є неможливим, оскільки сторони разом не проживають і не ведуть спільного господарства.

Ураховуючи наведене, просив розірвати даний шлюб.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Черкаського міськвиконкому 22 травня 1997 року, актовий запис № 646.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та залишити позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій, вірно застосувавши положення ст. ст. 24, 56, 105, 112 СК України, врахувавши роз'яснення п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходили із того, що збереження шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неможливим і суперечить їхнім інтересам.

Колегія погоджується з таким висновком.

Що стосується доводів ОСОБА_5 про те, що всупереч вимог ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України даний позов був підписаний представником позивача ОСОБА_7, яка діяла на підставі довіреності від 5 серпня 2016 року, а не ним особисто, і тому позовну заяву слід залишити без розгляду, то апеляційний суд правильно відхилив такі посилання і зазначив, що відповідно до ст. 44 ЦПК України представник, який має право на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик