Справа № 392/1730/17
Провадження № 2/392/1135/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

13 листопада 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 18 червня 1993 року Маловисківським райвідділом запису актів громадянського стану Кіровоградської області, актовий запис № 74.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що шлюб виявився невдалим, причиною розпаду сім'ї стало несумісність характерів, різні погляди на життя, а також те, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини.

У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, не зявились.

Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначає, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, з таких підстав.

Дослідивши письмові пояснення осіб, які беруть участь у справі, письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18 червня 1993 року Маловисківським райвідділом запису актів громадянського стану Кіровоградської області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, прізвище після реєстрації шлюбу якої «Красовська», актовий запис № 74, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб (а.с. 7).

Від спільного проживання та подружнього життя у сторін народились діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач та відповідач є батьками дітей, що підтверджується Свідоцтвами про народження (а.с. 9-10)

Як вбачається з позовної заяви, подружнє життя сторін у справі виявилося невдалим, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, зокрема позивача, що має істотне значення.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Повно та всебічно з»ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається збереження шлюбу суперечить його інтересам, при цьому також враховується, що відповідачем жодних заперечень на позовну заяву не подано.

Вирішуючи питання як розподілити між сторонами судові витрати, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд виходить з наступного.

В ч. 1 ст. 88 ЦПК України серед іншого зазначається, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України у справах, повязаних з порушенням їхніх прав.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій (а.с. 12), у зв»язку із чим суд приходить до висновку, що витрати пов»язані з розглядом справи необхідно віднести за рахунок відповідача, які підлягають стягненню на користь держави.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 3, 4, 10, 11, 57-61, 64, 88, 179, 209, 212-215, 218, 222, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 червня 1993 року Маловисківським районним відділом запису актів громадянського стану Кіровоградської області, актовий запис № 74 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Д.М. Кратко