БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1830/17
Провадження № 2/497/1028/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

при секретарі судового засідання Бекметовій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград за відсутністю сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городнєнської сільської ради Болрадського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким простить визнати за ним право власності на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані по АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що зареєструвати за собою право власності на свою частку вищезазначеного домоволодіння, що належить йому як члену колгоспного двору, він на даний час не може через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього права - з-за відсутності відповідного правовстановлюючого документу, тому він змушений звернутися з цим питанням до суду за захистом своїх прав.

Позивач у судове засідання не з'явився, у своїй заяві просив задовольнити його позовні вимоги та розглянути справу за його відсутністю.

Представник відповідача - голова Городненської сільської ради Болградського району Одеської області - надіслав суду заяву про те, що сільська рада копію позовної заяви отримала, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі її представника.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належав колгоспному двору, до складу двору входили: ОСОБА_2, 1932р.н., ОСОБА_3, 1934р.н., позивач ОСОБА_1, 1964 р.н.; кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 3 частині вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що підтверджується довідкою Городнєнської сільської ради Болградського району Одеської області від 23.10.2017 №1611 ( а.с.7);

- з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірна нерухомість розташована по АДРЕСА_1 (а.с.8-11);

- з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 36491634 від 07.08.2017 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації його права власності на його частку домоволодіння у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на житловий будинок за вказаною адресою (а.с. 12);

- згідно звіту оціночної вартість житлового будинку загальної площею , що розташована за адресою: АДРЕСА_1, станом на 28.11.2017 року, з урахуванням ПДВ складає 30720 грн. ( а.с.14 -25)

- відповідно до заяви виконкому Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, відповідач вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено щодо правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2ст.123) ЦК України в редакції 1963 року).

Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

За п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, за результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачу, будучи власником житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: АДРЕСА_1, не може зареєструвати - на 1 / 3 частину цього нерухомого майна у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, внаслідок чого порушуються його права як власника.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача підтверджується вищезазначеними доказами, а також іншими матеріалами справи, що були досліджені у судовому засіданні.

Відповідач позов визнав, тому обставини, визнані ним, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.120, 123 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.16, 317-319, 321, 328, 392 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», ст.ст.10, 11, 59-60, 131, 197 п.2, 208, 209, 212-215, 223, 256-259, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Городнєнської сільської ради Болрадського району Одеської області про визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, - як за членом колгоспного двору, - право власності на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене зацікавленими особами шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В.Кравцова