Справа № 331/7216/16-ц
Провадження 2/331/1737/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жуковій О.Є

при секретарі: Орманджи Ю.Ю.

за участю представника позивача- Іващенко І.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 14 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за яким банк надав боржнику в тимчасове користування грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 58 тис. доларів США зі сплатою 14 % річних та кінцевим строком повернення 13.04.2018 року. У подальшому додатковою угодою від 13 жовтня 2008 року до Кредитного договору, були внесено зміни та встановлено відсоткову частку за користування кредитом на рівні 15 % річних.

Посилаючись на те, що відповідач неналежно виконував зобов'язання за цим кредитним договором, унаслідок чого утворилась заборгованість, позивач просив стягнути з відповідача 150 тис. 422 доларів США 11 центів заборгованості за кредитним договором, що в еквіваленті за курсом НБУ на 03.10.2016 року у гривні становить 3 901 482, 17 грн , та суму сплаченого судового збору у розмірі 58 522, 24 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримала заявлені позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, зазначивши, що між нею та Банком відсутні договірні правовідносини, оскільки в 2014 році вона викупила оригінал кредитного договору .В подальшому позивачка до судового засідання не з»явилася, через що справу розглянуто у її відсутність за участю представника відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнала в повному обсязі, посилаючись на те, що банком не підтверджено розмір заборгованості за кредитним договором належними та допустимими доказами, банком не враховано всіх сум на погашення заборгованості, сплачених відповідачкою за кредитним договором . Надала суду заяву про застосування строків позовної давності в порядку ст. 267 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши оригінал кредитного договору , матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 08П077 - ВКЛ, за яким банк надав боржнику в тимчасове користування грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 58 тис. доларів США зі сплатою 14 % річних та кінцевим строком повернення 13.04.2018 року (а.с. 27-35). Зазначені обставини встановлені також оригінал договору, який був оглянутий судом.

13 жовтня 2008 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, за змістом якої були внесено зміни та встановлено відсоткову частку за користування кредитом на рівні 15 % річних, інші умови Кредитного договору № 08П077 - ВКЛ від 14.04.2008 року залишаються незмінними (а.с. 38).

Відповідно до пункту 2.4 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом за методом факт/360, де факт фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредити.

Відповідно до пункту 2.4.1 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно в останній робочий день поточного місяця (за винятком місяців в яких надається та остаточно погашається Кредит) за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, включно.

За пунктом 2.5 цього договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно у валюті наданого кредиту не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі.

За пунктом 4.4 кредитного договору в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше ніж 90 (дев'яносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Згідно з пунктом 7.3 кредитного договору він набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Боржник не сплачував кредит з 30.04.2009 року (останній платіж здійснений 29 квітня 2009 року) та проценти за користування ним з 22.06.2010 року (останній платіж здійснений 21 червня 2010 року).

Тобто, надані позивачем докази, дають суду підстави дійти до висновку, що дійсно між Банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачем було отримано трьома траншами 55 000 доларів США на умовах платності та строковості, а також встановлено факт невиконання відповідачкою умов зазначеного договору .

При цьому доводи відповідача про те, що відбулася заміна кредитора в зобов»язанні і воно нею погашено, в розумінні ст. 512 ЦК України не підтверджено належними та допустимими доказами.

Разом з тим , відповідач заявив про застосування позовної давності до заявлених позивачем вимог.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з пунктом 4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше ніж 90 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такої зміни.

Останній платіж за кредитним договором позичальник здійснив 21 червня 2010 року, а тому відповідно до пункту 4.4 цього договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив, через 90 днів після сплати боржником останнього платежу.

З огляду на зазначене , суд приходить до висновку, що оскільки строк виконання основного зобов'язання було змінено, то через 90 днів після сплати боржником останнього платежу у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 02 листопада 2016 року, тобто зі спливом позовної давності.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі 6-719цс16 від 07.12.2016 року .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити через сплив позовної давності про застосування якої заявлено відповідачем.

Керуючись ст. ст. 611, 629, 1049,1050 ЦК України, ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

03.04.2017