Справа № 344/3188/17
Провадження № 2/344/2036/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

05 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стянення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стянення аліментів на утримання малолітніх дітей, мотивуючи тим, що 29.09.2012 року у відділі ДРАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спільне життя у сторін не склалося, у вирішенні жодного сімейного питання сторони не можуть дійти згоди, що негативно впливає на виховання дітей. Намагання позивачки налагодити сімейні відносини не дали жодних результатів, у зв'язку з чим позивачка вважає, що їхній шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним. Крім цього, позивачка зазначила, що обоє батьків зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Тому просила шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити на проживання з нею, стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, попередньо подала до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без її участі, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 32).

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 21, 26-28).

З урахуванням думки позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2, виданого 29.09.2012 року, сторони 29.09.2012 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1395 (а.с. 4). Від даного шлюбу у подружжя народлося двоє дітей: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.(а.с. 5, 6).

Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, позивачка просить визначити місце проживання малолітніх дітей після розірвання шлюбу з нею.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 29.09.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1395, слід розірвати. Малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4

Що стосується вимоги позивачки про стягнення аліментів, то суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням наведених положень, беручи до уваги, що позивачка просить про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, їй не відомо, чи працює на даний час відповідач, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей слід визначити в твердій грошовій сумі.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік" у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки, двоє батьків зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то відповідно позовна вимога про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в твердій грошовій сумі по 1500,00 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки 640,00 гривень судового збору.

На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3, ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року), ст. ст. 104, 110, 112, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 11, 88 ЦПК України, керуючись ст. ст. 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стянення аліментів на утримання малолітніх дітей - задоволити. Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 29.09.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1395 - розірвати.

Малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер - невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1, на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в твердій грошовій сумі по 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 07.03.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 - в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1 - 640 грн. витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.