Справа №442/4175/17
Провадження №2/442/1692/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамар О.В.

з участю секретаря - Лютик Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 5000 грн. за договором позики від 14.08.2014 року та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.08.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір позики на суму 5000 грн. на строк до 15.12.2014 року. Однак, у вказаний термін борг він не повернув. На звернення до відповідача про повернення йому позичених коштів, така вимога була проігнорована. Відтак, для захисту своїх прав змушений звертатись до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу. На судове засідання 25.09.2017 року конверт з судовою повісткою повернувся до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за вказаною стороною в позовній заяві адресою місця проживання. У разі відсутності особи за такою адресою, вважається що судове повідомлення їй вручене належним чином.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача, опитавши свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено, що 14.08.2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики на суму 5000 грн. на строк до 15.12.2014 року.

Як пояснив, суду свідок ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 дійсно позичив відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5000 грн. Ствердив, що ОСОБА_1 звертався до відповідача з вимогою повернути позичені гроші, однак, відповідач жодним чином не реагував на такі вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зі змісту ст. 524 ЦК України вбачається, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем - позивачем гроші, став зобов'язаним повернути позикодавцю предмет позики в обумовлений договором позики строк, тобто до 15.12.2014 року.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати в сумі 935,55 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 224 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 629, ч.1 ст. 1046, ч. 2 ст. 1047, ч. 1 ст.1049 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. заборгованості за договором позики від 14.08.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Крамар О.В.