АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4034/17 Головуючий 1 інст. - Шабас О.С.
Справа № 622/1342/14-ц Доповідач - Бурлака І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» вересня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Бровченка І.О., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування, усунення перешкод у користуванні власністю,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Золочівського районного суду Харківської області з позовом про визначення порядку користування, усунення перешкод у користуванні власністю, в якому просила визначити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1 між співвласниками - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 таким чином:

-виділити у користування ОСОБА_2 приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 літ. «2-1», літ. «2-2», літ. ІІ, літ. ІІІ, та визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,25 га за цією ж адресою, з врахуванням 1/2 частини у спільній частковій власності, виділивши позивачу частину ділянки, що розташована під вказаною частиною будинку та прилягає до зазначених кімнат, 1/2 частину присадибної земельної ділянки;

-виділити у користування ОСОБА_1 приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 літ. «1-1», літ. «1-2», літ. І, приміщення навісу літ. «Д», літній душ літ. «Е», вбиральня літ. «Г», гараж літ. «Б» та визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,25 га за цією ж адресою з врахуванням 1/2 частини у спільній частковій власності, виділивши відповідачу, частину ділянки, що розташована під вказаною частиною будинку та прилягає до зазначених кімнат, 1/2 частину присадибної земельної ділянки;

-зобов'язати ОСОБА_1 не чинити їй перешкоди у користуванні подвір'ям та присадибною земельною ділянкою біля вказаного будинку.

В обґрунтування позову посилалася на те, що вони із відповідачем є співвласниками спірного домоволодіння та земельної ділянки за вказаною адресою, між ними постійно виникають конфлікти з приводу користування належним їм майном, самостійно дійти згоди сторони не можуть, в зв'язку з чим вимушені звернутися до суду. Фактично між ними вже розділені приміщення будинку у спосіб зазначений у варіанті, що вона запропонувала у позовній заяві.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визначено порядок користування житловим будинком №10 з господарськими будівлями та земельними ділянками кадастрові номери: НОМЕР_1, НОМЕР_1, що розташовані по АДРЕСА_1, між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1:

-відповідно до варіанту ІІІ висновку судової будівельно-технічної експертизи №13999 від 23 березня 2015 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокариуса виділено у користування ОСОБА_2 приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 літ. «2-1», літ. «2-2», літ. ІІ, літ. ІІІ, та частину земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1 за цією ж адресою, що розташована під вказаною частиною будинку та прилягає до зазначених приміщень, частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2;

-відповідно до варіанту ІІІ висновку судової будівельно-технічної експертизи №13999 від 23 березня 2015 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокариуса виділено у користування ОСОБА_1 приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 літ. «1-1», літ. «1-2», літ. І, приміщення навісу літ. «Д», літній душ літ. «Е», вбиральня літ. «Г», гараж літ. «Б» та частину земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1 за цією ж адресою, що розташована під вказаною частиною будинку та прилягає до зазначених приміщень, частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2;

-зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні визначеними частинами будинку та земельних ділянок: кадастрові номера НОМЕР_2, НОМЕР_1.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року - виправлено описку, виключено в першому абзаці резолютивної частини рішення слово «частково».

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду - скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог з урахуванням обставин, зазначених ним у справі.

При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_2 ні у позовній заяві, ні в ході судового розгляду справи не було вказано, які саме він чинить перешкоди у користуванні нерухомим майном та у чому вона не може дійти згоди з ним; що нібито ним побудовано гараж літ. «Б» не відповідає дійсності, оскільки цей гараж він придбав за договором купівлі-продажу від 07 жовтня 2003 року.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов та визначаючи порядок користування житловим будинком № 10 з господарськими будівлями та земельними ділянками за ІІІ варіантом судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з фактичного користування житловим будинком з господарськими будівлями та земельними ділянками, що склалося між сторонами та є прийнятним для сторін.

Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони є співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

Так, 15 серпня 1995 року ОСОБА_2 набула у власність 1/2 частину житлового будинку № 10 з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 Золочівського району Харківської області на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, що було видано на підставі рішення виконкому Жовтневої сільської ради Золочівського району Харківської області № 16 від 10 травня 1995 року.

Із договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2007 року вбачається, що ОСОБА_1 набув у власність 1/2 частину житлового будинку № 10 з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 Золочівського району Харківської області. За вказаним договором здійснюється відчуження приміщень будинку літ. «1-1» площею 7,7 кв. м., літ. «1-2» житловою площею 11,3 кв. м., літ. «І» площею 7,8 кв. м., гараж літ. «Б».

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передано у спільну власність земельну ділянку площею 0,0195 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, на підставі рішення XXXIV сесії V скликання Жовтневої сільської ради Золочівського району Харківської області від 06 травня 2010 року, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 12 жовтня 2011 року та НОМЕР_4 від 05 серпня 2011 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передано у спільну власність земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, на підставі рішення XXXIV сесії V скликання Жовтневої сільської ради Золочівського району Харківської області від 06 травня 2010 року, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 12 жовтня 2011 року та НОМЕР_6 від 05 серпня 2011 року.

Із технічного паспорту вбачається, що будинок побудовано у 1984 році, його загальна площа становить 60,4 кв. м., житлова 22,5 кв. м. Будинок складається з приміщень двох квартир та господарських будівель: веранди літ. «І», літ. «ІІ», літ. «ІІІ» (нумерація зазначена римськими літерами на плані будинку, ці ж приміщення на схематичному плані земельної ділянки відображено українськими літерами «а», «а1», «а3» відповідно), ганку літ. «а3», гаражу літ. «Б», льоху літ. «В», вбиральні літ. «Г», навісу літ. «Д», літнього душу літ. «Е», огорожі літ. № 1-2, Квартира 1 складається з приміщень: кухні літ. «1-1» площею 7,9 кв. м., житлової кімнати літ. «1-2» площею 11,2 кв. м.; квартира 2 складається з приміщень: кухні літ. «2-1» площею 7,6 кв. м., житлової кімнати літ. «2-2» площею 11,3 кв. м. Господарські приміщення веранди літ. «І» розташовані з боку квартири № 1, господарські приміщення двох веранд літ. «ІІ» та «ІІІ», розташовані з боку квартири № 2.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 13999 від 23 березня 2015 року Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокариуса запропоновано три варіанти розподілу спірних земельних ділянок:

Перший варіант порядку користування земельною ділянкою пропонує земельну ділянку площею 42,0 кв. м. залишити в загальному користуванні співвласників; пропонується в користування І співвласника (ОСОБА_1.) виділити земельну ділянку площею 1347,5 кв. м. в т.ч. в особисте користування - 1326,5 кв. м; 1/2 частина земельної ділянки загального користування - 21,0 кв. м.; пропонується в користування II співвласника (ОСОБА_4.) виділити земельну ділянку площею 1347,5 кв. м. в т.ч. в особисте користування - 1326,5 кв. м; 1/2 частина земельної ділянки загального користування - 21,0 кв. м.

Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: по вулиці АДРЕСА_1, розділивши огорожу на відрізки 5,21 м., 5,33 м., 5,38 м. та 9,01 м.; земельна ділянка загального користування: від точки на відстані 5,21 м. від домоволодіння № 15 до кута гаражу літ. «Б», потім по зовнішній стіні гаражу літ. «Б» далі вбік домоволодіння № 15 до межі, розділивши її на відрізки 8,56 м. та 115,02 м.; від точки 5,33 м. по вулиці АДРЕСА_1 до гаражу літ. «Б», потім по зовнішнім стінам гаражу літ. «Б», потім по межі з земельною ділянкою загального користування; від точки 9,01 м. від домоволодіння № 13а до житлового будинку літ. «А-1», потім по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1», далі до точки на відстані 10,47 м. від домоволодіння № 13а та 48,01 м. від вулиці АДРЕСА_1, далі до точки на відстані 10,76 м. від домоволодіння № 13а та 113,02 м. (48,01+65,01) від вулиці АДРЕСА_1, далі до тильної сторони, розділивши її на відрізки 11,06 м. та 10,97 м. Для обслуговування гаражу літ. «Б» встановити земельний сервітут шириною 1,0 м. Схема та границі порядку користування земельною ділянкою приведена у додатку № 1.

Другий варіант порядку користування земельною ділянкою пропонує земельну ділянку площею 42,0 кв. м залишити в загальному користуванні співвласників; пропонується в користування І співвласника (ОСОБА_1.) виділити земельну ділянку площею 1347,5 кв. м. в т.ч. в особисте користування - 1326,5 кв. м; 1/2 частина земельної ділянки загального користування - 21,0 кв. м.; пропонується в користування II співвласника (ОСОБА_4.) виділити земельну ділянку площею 1347,5 кв. м. в т.ч. - в особисте користування - 1326,5 кв. м; 1/2 частина земельної ділянки загального користування - 21,0 кв. м.

Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: по вулиці АДРЕСА_1 розділивши огорожу на відрізки 5,21 м., 10,71 м. та 9,01 м.; земельна ділянка загального користування: від точки на відстані 5,21 м. від домоволодіння № 15 до кута гаражу літ. «Б», потім по зовнішній стіні гаражу літ. «Б», далі вбік домоволодіння № 15 до межі, розділивши її на відрізки 8,56 м. та 115,02 м.; шириною 1,0 м. вдовж гаражу літ. «Б» з боку вулиці АДРЕСА_1 потім по зовнішнім стінам гаражу літ. «Б»; від точки 9,01 м. від домоволодіння № 13а до житлового будинку літ. «А-1», потім по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1», далі до точки на відстані 10,47 м. від домоволодіння № 13а та 48,01 м. від вулиці АДРЕСА_1, далі до точки на відстані 11,49 м. від домоволодіння № 13а та 113,02 м. (48,01+65,01) від вулиці АДРЕСА_1, далі до тильної сторони, розділивши її на відрізки 10,33 м. та 11,70 м. Для обслуговування гаражу літ. «Б» встановити земельний сервітут шириною 1,0 м. Схема та границі порядку користування земельною ділянкою приведена у додатку № 2.

Третій варіант порядку користування земельною ділянкою пропонує земельну ділянку площею 64,0 кв. м залишити в загальному користуванні співвласників; пропонується в користування І співвласника (ОСОБА_1.) виділити земельну ділянку площею 1347,5 кв. м. в т.ч. в особисте користування - 1315,5 кв. м; 1/2 частина земельної ділянки загального користування - 32,0 кв. м.; пропонується в користування II співвласника (ОСОБА_4.) виділити земельну ділянку площею 1347,5 кв. м. в т.ч. в особисте користування - 1315,5 кв. м; 1/2 частина земельної ділянки загального користування - 32,0 кв. м.

Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: по вулиці АДРЕСА_1, розділивши огорожу на відрізки 15,92 м. (5,21+10,71) та 9,01 м.; земельна ділянка загального користування: від точки на відстані 15,92 м. (5,21+10,71) від домоволодіння довжиною 1,0 м. вбік житлового будинку, потім вбік домоволодіння № 15 довжиною 10,71 м. (5,38+5,33), далі до кута гаражу літ. «Б», потім по зовнішніх стінах гаражу літ. «Б» далі шириною 1,0 м., вбік тильної сторони, потім до межі з домоволодіння № 15, далі вбік домоволодіння № 15 до межі, розділивши її на відрізки 9,56 м. та 114,02 м.; від земельної ділянки загального користування шириною 5,33 м. потім до гаражу літ. «Б» та по зовнішнім стінам гаражу літ. «Б»; від точки 9,01 м. від домоволодіння № 13а до житлового будинку літ. «А-1», потім по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1», далі до точки на відстані 10,47 м. від домоволодіння № 13а та 48,01 м. від АДРЕСА_1, далі до точки на відстані 10,58 м. від домоволодіння № 13а та 113,02 м. (48,01+65,01) від вулиці АДРЕСА_1, далі до тильної сторони, розділивши її на відрізки 11,25 м. та 10,78 м. Схема та границі порядку користування земельною ділянкою приведена у додатку № 3.

В суді апеляційної інстанції сторони не заперечували, що третій варіант, запропонований експертом, співпадає з фактичним користуванням сторонами домоволодіння та земельними ділянками.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Конституцією України, а саме статтею 55, закріплено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в частині 3 статті 13 Конституції України, власність зобов'язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству.

Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Стаття 358 ЦК України передбачає здійснення права спільної часткової власності. Так, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до частини 2 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиняти нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 88 ЗК України передбачає, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Стаття 103 ЗК України визнає поняття зміст добросусідства. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Статтями 10, 59, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, проаналізувавши норми права, які регулюють правовідносини, пов'язані з захистом права власності, дослідивши повно обставини справи, надавши належну оцінку доказам у справі, правильно визначив з трьох варіантів, запропонованих експертом третій варіант, який одночасно відповідає вимогам сторін по розподілу житлових приміщень та господарських споруд, земельних ділянок (із відведенням сторонам земельних ділянок, що знаходяться під виділеними ними частинами будинку або прилеглі до них), найбільш точно відповідає фактичному користуванню, що склалося між сторонами, та є прийнятним для ОСОБА_1, дозволяючи здійснювати обслуговування та ремонт належних йому приміщень, як в свою чергу і ОСОБА_2 При цьому суд першої інстанції правильно зазначив, що варіанту, при якому би було дотримано принцип рівності часток та одночасно було виділено дві окремі земельні ділянки без визначення зон спільного користування експертом не встановлено, враховуючи наявність гаражу ОСОБА_1 на стороні половини будинку, що виділена ОСОБА_2

Виходячи з наведеного судова колегія вважає, що суд, дотримуючись засад змагальності, забезпечивши сторонам можливість доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов обгрунтованого висновку щодо задоволення позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, зведені до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Даних, які б вказували на наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Питання щодо стягнення судового збору вирішено відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії