АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/6589/2017 Головуючий у 1 інстанції - Катющенко В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитивним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року позивач ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VІ від 17 вересня 2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21 грудня 2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 від 12 березня 2008 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу ОСОБА_2 кредит у сумі 170 000,00 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача ОСОБА_2, а відповідач ОСОБА_2зобов'язалася щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетного платежу у розмірі 1840,00 доларів США 12-го числа кожного місяця, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 12 березня 2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1.1., 1.2. кредитного договору). За користування кредитними коштами протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачікредиту, відповідач ОСОБА_2зобов'язалася сплатити проценти у розмірі 11,99% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука ОСОБА_3,згідно договору поруки № 187081 від 12 березня 2008 року.

Всупереч умов кредитного договору відповідач ОСОБА_2 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Позивач направив відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень договору. Відповідачі порушення договору не усунули. Станом на 25 серпня 2016 року заборгованість за кредитним договором № 0 від 12 березня 2008 року складає: по процентах та кредиту у розмірі 165 974, 92 доларів США та по пені у розмірі 88 415,25 гривень, а саме: 148 102,19 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4 707,09 доларів США за строк з 12 жовтня 2015 року по 25 серпня 2016 року; 17 872,73 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 16 361,60 доларів США за строк з 14 вересня 2015 року по 11 серпня 2016 року; 18162,80 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 16 жовтня 2015 року по 25 серпня 2016 року; 70 252,45 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 16 жовтня 2015 року по 25 серпня 2016 року..

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року позов Публічного акціонерного банку «Укрсиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) від 12 березня 2008 року в розмірі 165 974 (сто шістдесят п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) долари США 92 (дев'яносто два) центи та пеню у розмірі 88 415 (вісімдесят вісім тисяч чотириста п'ятнадцять) гривень 25 (двадцять п'ять) копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 32 163 (тридцять дві тисячі сто шістдесят три) гривні 74 (сімдесят чотири) копійки, з кожного.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, ОСОБА_2 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи. Вказала, що судом не враховано норм ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме, що обов'язковою умовою кредитного договору є розрахунок сукупної вартості кредиту з урахуванням всіх супутніх послуг, сплачених комісій, інших фінансових зобов'язань ( страховка, біржові збори при купівлі / продажу валюти, послуги реєстраторів, нотаріуса тощо). В наданому позивачем договорі зазначена істотна умова відсутня, що порушує не тільки права споживача, але і вимоги чинного законодавства щодо змісту кредитного договору про надання споживчого кредиту. Судом не було надано належного аналізу та правової оцінки вимог позивача до поручителя, підстав виникнення відповідальності, строку пред'явлення вимог, та строків стягнення.

Апелянт та її представник в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник позивача просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення), за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 170 000,00 доларів США та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 858 500,00 гривень 00 копійок за курсом Національного банку України на день укладання цього договору.

Відповідно до п. 1.2. Розділу 1 договору, надання кредиту (грошових коштів) здійснюється у наступний термін: 12 березня 2008 року. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 1 березня 2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 12 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 8.4., 10.2., 10.14. договору. Позичальник зобов'язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 1840,00 доларів США 00 центів в день сплати ануїтетних платежів. Розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки згідно із п.п. 1.3.1., 10.2. цього договору.

Так, в забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) від 12 березня 2008 року з боку позичальника ОСОБА_2, 12 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 187081, відповідно до якого поручитель ОСОБА_3 зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 12 березня 2008 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови договору в частині надання позичальнику кредитних коштів, в той час, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитом, наданого позивачем, позичальником були порушені умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на станом на 25 серпня 2016 року заборгованість за кредитним договором № 0 від 12 березня 2008 року складає: по процентах та кредиту у розмірі 165 974, 92 доларів США та по пені у розмірі 88 415,25 гривень, а саме: 148 102,19 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4 707,09 доларів США за строк з 12 жовтня 2015 року по 25 серпня 2016 року; 17872,73 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 16361,60 доларів США за строк з 14 вересня 2015 року по 11 серпня 2016 року; 18 162,80 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 16 жовтня 2015 року по 25 серпня 2016 року; 70 252,45 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 16 жовтня 2015 року по 25 серпня 2016 року.

8 квітня 2016 року позивачем на адресу відповідачів було направлено вимоги про сплату заборгованості за договором, які були залишені поза увагою відповідачів та заборгованість погашена не була.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідачі не виконують умови договору належним чином, в результаті чого утворилася заборгованість , яка підлягає стягненню.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Як вбачається із матеріалів справи та розрахунку заборгованості відповідач виконувала свої зобов'язання за договором кредиту до серпня 2015 року.

У серпні 2015 року позивач довідався про те, що його право на отримання коштів за кредитним договором порушується і у нього з цього часу виникло право вимоги за договором.

Такі вимоги позивачем були направлені відповідачам 28 квітня 2016 року ( а.с25-28).

Посилання апелянта на ту обставину, що вимога була направлена за адресою, яка не відповідає місцю проживання відповідачів, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки як вбачається із договору кредиту адресою ОСОБА_2 зазначено АДРЕСА_1, за якою були направлені вимоги відповідачам.

В заяві про скасування заочного рішення суду ( а.с.73) відповідачі самі зазначили свою адресу АДРЕСА_1, а тому колегія суддів вважає, що підстав вважати, що вимога не була отримана відповідачами з поважних причин немає.

До закінчення шестимісячного строку після спливу 31 дня після відправлення вимоги, а саме у вересні 2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом, тому колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для визнання поруки припиненою відсутні.

Щодо посилань апелянта на Закон України «Про захист прав споживача», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив із положення правомірності правочину.

На час розгляду справи про стягнення заборгованості договір кредиту та договір поруки були чинні, не визнані недійсними та не розірвані, а тому повинні бути виконані сторонами.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді :