Справа №701/335/17-ц
Номер провадження2-о/701/30/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - В.Л. МАРЕНЮКА

при секретарі - Н.В. ФІЛІПЧАК

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, смт. Маньківка справу за заявою ОСОБА_1, зацікавленої особи: Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області про встановлення факту проживання однією сімєю,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 1 вересня 2016 року в с. Добра, Маньківського району Черкаської області помер ОСОБА_2, який проживав та був зареєстрований в цьому ж селі Добра Маньківського району Черкаської області. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть 1-СР №290319 від 5 вересня 2016 року. ОСОБА_2 співпроживав із заявника матірю. Після смерті матері, враховуючи похилий вік та стан здоровя ОСОБА_2, вони спільно проживали однією сімє з 2009 року, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Останні роки він фактично доглядав ОСОБА_2, забезпечував його ліками, всім необхідним для життя та після його смерті здійснив поховання. Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 3,8089 га., розташованої в межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, що належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 11-7-1383 виданого 29 березня 2001 року.

В березні 2017 року заявник звернувся до Маньківської Державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,8089 га., що розташована в межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, після смерті ОСОБА_2. Постановою державного нотаріуса від 04.03.2017 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через непредявлення доказів родинних та інших відносин зі спадкодавцем, у звязку з цим він змушений звернутись до суду.

Заявник в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати у її відсутність та підтримує заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи: Добрянської сільської ради, в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просив справу розглядати у його відсутності та не заперечує проти задоволення заявлених вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника слід задовольнити згідно ст. 256 ЦПК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 01.09.2016 року в с. Добра Маньківського району Черкаської області помер ОСОБА_2, який проживав та був зареєстрований в цьому ж селі Добра Маньківського району Черкаської області. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть 1-СР №290319 від 5 вересня 2016 року. ОСОБА_2 співпроживав із матірю заявника. Після смерті матері, враховуючи похилий вік та стан здоровя ОСОБА_2, вони спільно проживали однією сімє з 2009 року, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Останні роки він фактично доглядав ОСОБА_2, забезпечував його ліками, всім необхідним для життя та після його смерті здійснив поховання. Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 3,8089 га., розташованої в межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, що належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 11-7-1383 виданого 29 березня 2001 року.

В березні 2017 року заявник звернувся до Маньківської Державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,8089 га., що розташована в межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, після смерті ОСОБА_2. Постановою державного нотаріуса від 04.03.2017 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через непредявлення доказів родинних та інших відносин зі спадкодавцем, у звязку з цим він змушений звернутись до суду.

Відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Про існування інших спадкоємців мені не відомо.

Факт проживання однією сімєю більше пяти років, може бути встановленим лише за рішенням суду, а тому і виникла необхідність для звернення з цією заявою.

Дійсність проживання однією сімєю з ОСОБА_2, підтверджується довідками Добрянської сільської ради №288 від 27.03.2017 року, згідно якої заявник проживав з останнім однією сімєю є 2009 року по день його смерті. Також факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю підтвердили свідки: ОСОБА_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, житель ІНФОРМАЦІЯ_1, надавши суду відповідні заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК:України «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї».Вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини з метою оформлення права на нерухоме спадкове майно, відповідно до вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України .

Пунктом 21 Постави Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Відповідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 статті 256 ЦПК визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення, тому вимоги заявника підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 234, 256, 257 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Встановити факт, згідно якого визнати, що ОСОБА_2 який помер 01.09.2016 року в с. Добра, Маньківського району, Черкаської області, проживав однією сімєю з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

СУДДЯ В.Л. МАРЕНЮК