Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/496/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

04.04.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів Гайсюка О.В., Голованя А.М.

за участі секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» до ОСОБА_2, третя особа: Світловодська міська рада Кіровоградської області, про стягнення боргу за договором оренди за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 січня 2017 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року КП «Житлосвіт 2012» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням уточнення позовних вимог (а.с.85) просило стягнути з ОСОБА_2:

- заборгованість по орендній платі за договором оренди нерухомого майна № 4 від 01 червня 2013 року в розмірі 118241 грн. 11 коп., з яких: 48513 грн. 05 коп. - заборгованість по орендній платі, 25 525 грн. 58 коп. - пеня, 883 грн. 81 коп. - три проценти річних, 4 983 грн. 35 коп. - інфляційне збільшення боргу, 38 335 грн. 32 коп. штраф.

- заборгованість по орендній платі за договором № 49 оренди нерухомого майна від 24 вересня 2014 року в розмірі 84300 грн. 11 коп., з яких: 30 806 грн. 59 коп. - заборгованість по орендній платі, 19 441 грн.81 коп. - пеня, 645 грн. 25 коп. - інфляційне збільшення боргу, 28 917 грн. 21 коп. штраф.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 січня 2017 рокупозовні вимоги задовольнити частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Житлосвіт 2012» борг за договором оренди майна № 4 від 01 червня 2013 року в сумі: сорок вісім тисяч пятсот тринадцять гривень 05 коп. орендної плати; двадцять пять тисяч пятсот двадцять пять гривень 58 коп. пені; за договором оренди майна № 49 від 24 вересня 2014 року в сумі: тридцять тисяч вісімсот шість гривень 59 коп. орендної плати; девятнадцять тисяч чотириста сорок одну гривню 81 коп. пені.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Житлосвіт 2012» одну тисячу вісімсот шістдесят чотири гривні 31 коп.

В апеляційній скарзі КП «Житлосвіт 2012», просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду представники КП «Житлосвіт 2012» ОСОБА_3 та ОСОБА_4, підтримали апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, ОСОБА_2 та представник Світловодської міської ради в судове засідання не зявилися про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 до суду надійшла заява про відкладення судового засідання в звязку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області.

Відповідно до положень ст.305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки відповідач і третя особа про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, за заявою ОСОБА_2 вже робилася перерва в судовому засіданні, яке проводилося 22.03.2017 року, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а наведенні в заяві про відкладення розгляду справи причини неявки представника відповідача колегія суддів визнає неповажними, а також враховуючи визначений ст.303-1 строк розгляду апеляційної скарги, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі відповідача (його представника) та представника третьої особи, що відповідає положенням ст.305 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 червня 2013 року між ФОП ОСОБА_2 та КП «Житлосервіс 2012» укладено договір № 4оренди комунального майна, нежитлових приміщень розташованих за адресою: м. Світловодськ, вул. Героїв України, будинок 40.

Згідно додаткових угод, сторони за договором змінилися, орендодавцем стало КП «Житлосвіт 2012», а орендарем - фізична особа ОСОБА_2

24 вересня 2014 року між КП «Житлосвіт 2012» та ОСОБА_2 укладено договір оренди комунального майна № 49.

Відповідно до пп. 8.3. та 8.4. договору № 49 від 24 вересня 2014 року, а також пп.9.3. та 9.4. договору № 4 від 01 червня 2013 року, передбачена відповідальність орендаря за невиконання ним грошового зобовязання у вигляді сплати на користь орендодавця пені та штрафу у розмірі 10% від суми невиконаного чи неналежним чином виконаного зобовязання.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідності до ст.ст.11,14.15,16,549,762 ЦК України та ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і на користь позивача підлягає стягненню сума боргу по орендній платі та пеня за виключенням сум штрафів та платежів, які передбачені ст.625 ЦК України.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможна виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що 01.06.2013 року між КП «Житлосервіс 2012» (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди комунального майна №4, про передачу в оренду майна комунальної власності, яке розташоване за адресою: м. Світловодськ, вул. Героїв України, будинок 40, на строк з 01.06.2013 року до 01.03.2016 року (а.с.28-29).

28.10.2013 року до договору №4 внесено зміни по п.11, чим змінено орендаря ФОП ОСОБА_2 на фізичну особу ОСОБА_2 (а.с.32).

01.11.2014 року укладено додаткову угоду про заміну сторони у договорі оренди нерухомого майна, згідно якої замінено орендодавця КП «Житлосервіс 2012» на КП «Житлосвіт 2012» (а.с.35).

Згідно умов договору (п.3.1) орендна плата визначається на підставі ОСОБА_5 і становить 1909,49 грн.

За несвоєчасну сплату орендної плати орендар сплачує орендодавцеві пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки, що діє у період прострочки та нараховується щоденно (п.9.3).

За невиконання чи неналежне виконання договірних зобовязань орендар сплачує орендодавцеві штраф у розмірі 10% від суми невиконаного чи неналежним чином виконанням зобовязання (а.с.9.4).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості орендної плати за договором №4 від 01.06.2013 року станом на 09.11.2016 року заборгованість ОСОБА_2 становить 118241,11 грн., з яких: 48513,05 грн. орендна плата; 25525,08 пеня; 883,81 грн. 3% річних; 4983,35 грн. інфляційне збільшення боргу; 38335,32 грн. - штраф 10%.

24.09.2014 року між КП «Житлосвіт 2012» (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №49, про передачу в строкове платне користування нежитлового приміщення комунальної власності, яке розташоване за адресою: м. Світловодськ, вул. Героїв України, будинок 40, на строк до 01.09.2015 року (а.с.4-5).

Згідно умов договору (п.3.1) орендна плата визначена результатами конкурсу від 06.06.2014 року (протокол №12) і становить за місяць оренди 1300 грн.

За несвоєчасну сплату орендної плати орендар сплачує орендодавцеві пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки, що діє у період прострочки та нараховується щоденно (п.8.3).

За невиконання чи неналежне виконання договірних зобовязань орендар сплачує орендодавцеві штраф у розмірі 10% від суми невиконаного чи неналежним чином виконанням зобовязання (п.8.4).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості орендної плати за договором №49 від 24.09.2014 року станом на 09.11.2016 року заборгованість ОСОБА_2 становить 84300,11 грн., з яких: 30806,59 грн. орендна плата; 19441,81 грн. пеня; 645,25 грн. 3% річних; 4489,25 грн. інфляційне збільшення боргу; 28917,21 - штраф 10%.

За приписами ст.ст.2,17,18,19 Закону України « Про оренду державного і комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За договором оренди орендаря може бути зобовязано використовувати обєкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, майно якого передано в оренду, та виробляти продукцію в обсягах, необхідних для задоволення потреб регіону.

Орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Орендар за користування обєктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Оскільки відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів про належне виконання умов договорів оренди та сплачував орендну плату, на користь позивача підлягає сплаті заборгованість по орендній платі, яка визначена станом на 09.11.2016 року в розмірах: 48513,05 грн. - за договором №4 від 01.06.2013 року та 30806,59 грн. за договором №49 від 24.09.2014 року.

Крім того за умовами договору №4 від 01.06.2013 року та договору №49 від 24.09.2014 року (п.п. 8.3,8.4 та 9.3,9.4) за невиконання зобовязань за договорами передбачена відповідальність орендаря у виді сплати пені та штрафу.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15.

Позивач просив стягнути на його користь пеню та штраф, які передбачені п.п. 8.3,8.4 та 9.3,9.4 укладених з відповідачем договорів оренди.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача зазначив, що і пеня і штраф нараховані за одне і теж саме порушення, несплату відповідачем орендної плати, а тому має місце покладання на відповідача подвійної цивільно-правової відповідальності за одне порушення, що протирічить положенням ст.61 Конституції України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача за обома договорами підлягає стягненню штраф, відповідно за договором №4 від 01.06.2013 року в розмірі 38335 грн. 32 коп. та 28917 грн.21 коп. за договором №49 від 24.09.2014 року.

В задоволенні позовних вимог про стягнення пені за обома договорами в розмірі 25525 грн. 58 коп. та 19441 грн. 81 коп. необхідно відмовити.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобовязання.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобовязання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, настає у разі встановлення, що це зобовязання є грошовим. У інших випадках зазначена норма застосуванню не підлягає.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.06.2014 року у справі №6-25цс14.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобовязання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення, та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому стаття 625 ЦК України унормовує питання відповідальності боржника за порушення грошового зобовязання і з огляду на правову природу трьох процентів річних, передбачених частиною другою цієї статті, як особливої міри відповідальності, їх сума повинна бути визначена до стягнення виключно в національній валюті Україні гривні.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 року у справі №6-2829.

Враховуючи зазначені правові позиції, які відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для судів, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: за договором №4 від 01.06.2013 року 883 грн. 81 коп. - 3 % річних від простроченої суми, 4983 грн. 35 коп. інфляційний втрат; за договором №49 від 24.09.2014 року - 645 грн. 25 коп. - 3 % річних від простроченої суми, 4489 грн. 25 коп. інфляційний втрат.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні і враховуючи, що задоволено 77,8 % позовних вимог з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» підлягає стягненню 2363 грн. 64 коп. судового збору за подання позовної заяви та 2600 грн. 02 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Неправильне застосування та порушення судом норм матеріального та процесуального права відповідно до ч.1 п.п.4 ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 січня 2017 року скасувати в частині:

-стягнення з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» пені, відмови у стягненні 3 % річних від простроченої суми, інфляційних втрат та штрафу за договором оренди майна №4 від 01.06.2013 року;

-стягнення з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» пені, відмови у стягненні 3 % річних від простроченої суми, інфляційних втрат та штрафу за договором оренди майна №49 від 24.09.2014 року.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» 883 грн. 81 коп. - 3 % річних від простроченої суми, 4983 грн. 35 коп. інфляційний втрат та 38335 грн. 32 коп. штрафу за укладеним між ними договором оренди нерухомого майна №4 від 01 червня 2013 року.

У стягненні 25525 грн. 58 коп. пені за вказаним договором відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» 645 грн. 25 коп. - 3 % річних від простроченої суми, 4489 грн. 25 коп. інфляційний втрат та 28917 грн. 21 коп. штрафу за укладеним між ними договором оренди нерухомого майна №49 від 24 вересня 2014 року.

У стягненні 19441 грн. 81 коп. пені за вказаним договором відмовити.

В частині розподілу судових витрат рішення суду змінити та стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» 2363 грн. 64 коп. судового збору за подання позовної заяви та 2600 грн. 02 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.І.Мурашко

Судді О.В.Гайсюк

ОСОБА_6