АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/8079/2017 Головуючий у 1-й інстанції: Цокол Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «СуперКредит» на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 26 травня 2017 року у справі за заявою Кредитної спілки «СуперКредит», заінтересована особа - ОСОБА_2, про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, -

встановила:

В березні 2017 року КС «СуперКредит» звернулось до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов»язок» від 29 грудня 2016 року у справі за позовом КС «СуперКредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 26 травня 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, КС «СуперКредит» подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення заяви.

В апеляційній скарзі посилається на те, що боржник є поручителем, а відтак щодо нього може бути виданий виконавчий лист.

В судовому засіданні представник заявника доводи апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

На підставі ст.305 ЦПК України колегія ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду третейським судом справи Законом України «Про третейські суди» були встановлені обмеження, відповідно до яких компетенція третейських судів не поширюється на розгляд спорів у справах щодо захисту прав споживачів, яким є заінтересована особа.

Відповідно до ч.1 ст.389-7 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.

Відповідно до ст.389-10 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні підстави визначені у ч.6 ст.56 Закону України «Про третейські суди».

З матеріалів справи убачається, що 18 лютого 2014 року між КС «СуперКредит» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір №СК-29/0022/13/46/20.

Зобов»язання позичальника забезпечені порукою ОСОБА_2 згідно із Договором поруки №СК-29/0022/13/46/20 від 18 лютого 2014 року.

29 грудня 2016 року Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов»язок» у справі за позовом КС «СуперКредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено рішення про стягнення з поручителя суми боргу.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про третейські суди» третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Відповідно до ст.5 цього Закону юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Законом України №2983-VI від 03 лютого 2011 року «Про внесення зміни до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14.

Так, п.14 ст.6 цього Закону визначено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України №2983-VI від 03 лютого 2011 року після набрання чинності цим Законом третейські суди припиняють розгляд справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), розгляд яких було розпочато до дня набрання чинності цим Законом, про що виноситься мотивована ухвала.

ЗазначенийЗакон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Законом України «Про захист прав споживачів» визначається, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до ст.389-1 ЦПК України підставою для перевірки компетентним судом (державним) рішення третейського суду є відповідна заява сторони, третьої особи або особи, яка не брала участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про її права та обов»язки.

Якщо така заява подана не була, рішення третейського суду вважається чинним.

Разом з тим, у п.2 ст.389-10 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Така підстава є самостійною і незалежною від того, чи оскаржувалось само рішення третейського суду у відповідності до глави 1 «Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів» розділу VІІ-1 ЦПК України та чи визнавалась третейська угода (застереження) недійсною.

Повноваження компетентного суду, який згідно із конституційною підставою правомочний розглядати будь-які справи з недопущення до виконання рішень третейських судів, ухвалених у не підвідомчих йому справах, випливають зі ст.6 Закону України «Про третейські суди», згідно із якою підвідомчість третейських судів поширюється на обмежену категорію справ у сфері цивільних та господарських правовідносин.

Вирішуючи питання, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заяву подано щодо видачі виконавчого листа стосовно поручителя, який не може розглядатися у договорі поруки як споживач послуг банку.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах цієї справи відсутній договір поруки, а справу вирішено без дослідження матеріалів справи Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов»язок», яким було прийнято рішення від 29 грудня 2016 року.

Відповідно до п.3 частини 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «СуперКредит» задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 26 травня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов