Справа № 342/1216/16-ц
Провадження № 2/342/87/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Сьомкайло І.-М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - служби в справах дітей Городенківської РДА про визначення місця проживання дітей та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання і повернення дітей

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - служби в справах дітей Городенківської РДА, в якому просить винести рішення, згідно якого визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі з листопада 2005 року по 2012 рік. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Городенківського районного суду від 20.11.2012 року шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з ОСОБА_1. Рішенням Городенківського районного суду від 18.12.2012 року присуджено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей, але він їх не сплачував і ніде не працював. ОСОБА_1 змушена була залишити дітей на свого батька і виїхати на роботу за кордон. Після її від'їзду в Іспанію, ОСОБА_2 почав колишню дружину шантажувати, що забере дітей, і позбавить її материнських прав, якщо вона йому і його співмешканці не буде висилати по 400 євро на місяць. Скориставшись відсутністю ОСОБА_1, ОСОБА_2 через суд забрав дітей до себе, але їхнім вихованням не займався. Діти пропускали школу і стали гірше вчитися. В даний час ОСОБА_1 перебуває вдома і діти знаходяться біля неї. Її ніхто не позбавляв материнських прав і ніхто не має права забирати від неї дітей.

20.12.2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, в якому просить постановити рішення про відібрання його дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від відповідача і повернення дітей йому по місцю його проживання; стягнути з відповідача на його користь судові витрати; допустити негайне виконання рішення суду у частині відібрання дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі з листопада 2005 року по 2012 рік. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2012 року шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати біля матері. На підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2012 року присуджено стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання дітей. Однак, після розірвання шлюбу в березні 2013 року відповідач поїхала на заробітки в Іспанію, віддала дітей до своєї родички. Згідно рішення Городенківського районного суду по справі № 342/1294/15-ц від 18.02.2016 року судом було задоволено позов ОСОБА_2 про зміну місця проживання дітей, і вони згідно даного рішення суду повинні проживати з позивачем на даний час. Вкінці листопада 2016 року, коли позивач знаходився на роботі, ОСОБА_1 прийшла самочинно, без згоди позивача забрала дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з собою. Зараз дочки проживають в АДРЕСА_1 у будинку відповідача. Повернути позивачу дочок відповідач відмовляється.

Ухвалою суду від 14 лютого 2017 року цивільні справи № 342/1216/16-ц (провадження №2/342/87/2017) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - служби в справах дітей Городенківської РДА про визначення місця проживання дітей та № 342/1286/16-ц (провадження № 2/342/128/2017) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання і повернення дітей об'єднані в одне провадження.

В ході розгляду справи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до суду подали заяву про затвердження мирової угоди, за умовами якої:

1. Батько ОСОБА_2 повністю згоден та не заперечує проти встановлення судом місця проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір'ю ОСОБА_1. Від позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання та повернення дітей, ОСОБА_2 відмовляється, і просить суд прийняти дану відмову, усвідомлює наслідки відмови від позову.

2. ОСОБА_1, зобов'язалася та зобов'язується не перешкоджати ОСОБА_2 у здійснені його права на особисте виховання дітей та спілкування з дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - виключно в інтересах дітей та їхніх бажань.

3. ОСОБА_2 зобов'язався та зобов'язується надавати ОСОБА_1 у будь який час нотаріально-засвідчену згоду на виїзд (вивіз) за кордон дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір'ю ОСОБА_1.

4. Сторони домовилися, що судові витрати по справі № 342/1216/16-ц не стягуються ні з кого.

5. Сторони, усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для них істотне значення, без застосування до них фізичного чи психічного насильства чи тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею усвідомлюють, що затвердження умов мирової угоди приведе до закриття провадження у справі і неможливості повторного звернення до суду з тотожним позовом. З моменту затвердження умов мирової угоди всі претензії вважаються вирішеними.

У випадку невиконання мирової угоди сторонами чи однією із сторін, встановлені умови мирової угоди можуть виконувати у встановленому законом порядку примусово.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в заяві просять затвердити мирову угоду й закрити провадження у справі. З процесуальними наслідками, передбаченими ст. 206 ЦПК України, сторони ознайомлені, вважають, що умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права, інтереси сторін та третіх осіб. Заяву про затвердження мирової угоди та мирову угоду просять розглядати за відсутністю сторін у справі та її вирішити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - служби в справах дітей Городенківської РДА подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без їхньої участі.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Фернюк) ОСОБА_6 перебували в шлюбі, який був зареєстрований 27.06.2005 р. Від шлюбу народилось двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_1 серії НОМЕР_2, виданими Рашківською сільською радою, стверджено, що їх батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2012 року по справі № 905/2090/2012 шлюб між сторонами розірвано. За рішенням суду неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишено проживати з матір'ю - ОСОБА_1.

За рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2012 року по справі № 905/2765/2012 стягуються аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, до досягнення дочками повноліття; стягнення аліментів розпочато з 01.11.2012 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2016 року по справі № 342/1294/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - служба у справах дітей Городенківської РДА), визначено місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, біля батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Якубівка Городенківського району Івано-Франківської області. Рішення суду 29.02.2016 року набрало законної сили.

Відповідно до ч.4, ч.5 ст.19 СК України - при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Орган опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації у своєму висновку від 30.12.2016 р. № 01-29/791 вважає за доцільне змінити місце проживання дітей та залишити проживати малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, біля матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, жительки АДРЕСА_1

Характеристикою, виданою 17.11.2016 року виконкомом Рашківської сільської ради на гр. ОСОБА_1 стверджено, що на даний час на території сільської ради гр. ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони; в громадських місцях веде себе дисципліновано, громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає, скарг на її поведінку до виконкому сільської ради від жителів села та родичів не поступало.

Згідно з ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 162 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Положеннями статті 162 СК України встановлені правові наслідки протиправної поведінки одного з батьків або іншої особи при визначенні місця проживання малолітньої дитини, якими є відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання . Відповідно при застосуванні вимог ст. 162 СК України доказуванню підлягає факт визначення місця проживання дитини та протиправність дій одного з батьків .

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно зі ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Таким чином, згідно вимог закону, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б насамперед інтересам неповнолітніх дітей. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Конвенція про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), виходячи з рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Отже, вищезазначені норми Декларації та Конвенції вказують на наявність виключних обставин для розлучення малолітньої дитини з матір'ю у разі коли батьки проживають окремо.

Згідно вимог ст. 175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

В силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Враховуючи, що укладена сторонами мирова угода не суперечить закону, її здійснено на користь обох сторін, в інтересах дітей, виконання мирової угоди не порушує інтересів інших осіб, суд у відповідності до ст. 175, п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України вважає за можливе постановити ухвалу про визнання мирової угоди та закрити провадження у справі.

Зазначена мирова угода сторін долучена до матеріалів справи, сторонам відомі наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст.206 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 175, 205 ч. 1 п. 4, 206, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, з такими умовами:

1. Батько ОСОБА_2 повністю згоден та не заперечує проти встановлення судом місця проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір'ю ОСОБА_1. Від позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання та повернення дітей, ОСОБА_2 відмовляється, і просить суд прийняти дану відмову, усвідомлює наслідки відмови від позову.

2. ОСОБА_1, зобов'язалася та зобов'язується не перешкоджати ОСОБА_2 у здійснені його права на особисте виховання дітей та спілкування з дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - виключно в інтересах дітей та їхніх бажань.

3. ОСОБА_2 зобов'язався та зобов'язується надавати ОСОБА_1 у будь який час нотаріально-засвідчену згоду на виїзд (вивіз) за кордон дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір'ю ОСОБА_1.

4. Сторони домовилися, що судові витрати по справі № 342/1216/16-ц не стягуються ні з кого.

5. Сторони, усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для них істотне значення, без застосування до них фізичного чи психічного насильства чи тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею усвідомлюють, що затвердження умов мирової угоди приведе до закриття провадження у справі і неможливості повторного звернення до суду з тотожним позовом. З моменту затвердження умов мирової угоди всі претензії вважаються вирішеними.

У випадку невиконання мирової угоди сторонами чи однією із сторін, встановлені умови мирової угоди можуть виконувати у встановленому законом порядку примусово.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - служби в справах дітей Городенківської РДА про визначення місця проживання дітей та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання і повернення дітей - закрити у зв'язку з укладенням мирової угоди та визнання її судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Федів Л.М.