Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за скаргою скаргою ОСОБА_4, заінтересована особа - ОСОБА_5, на бездіяльність державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Компанієць Віталія Сергійовича по виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_7, на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 12 травня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Компанійця В.С. по виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання.

Заявник зазначив, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2012 року з нього на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_9 стягнуто аліменти на період його навчання, починаючи з 09 грудня 2011 року і до закінчення навчання.

Оскільки син закінчив навчання у 2012 році у загальноосвітній школі, то він звернувся 08 жовтня 2015 року із заявою до Кіровського відділу Державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження, яке на думку заявника підлягало закриттю ще 01 червня 2012 року у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду. На цю заяву він отримав письмову відмову, де було зазначено, що з 01 серпня 2012 року його син ОСОБА_10 навчається у Харківському університеті Повітряних Сил.

Посилаючись на вищевикладене, заявник просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Кіровського ВДВС Компанійця В.С. щодо незакінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-5780/11 виданого 27 лютого 2012 року з примусового виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2012 року у справі №2-5780/11, зобов'язати цього державного виконавця закінчити зазначене виконавче провадження.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 12 травня 2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_7, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права та задовольнити скаргу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Рішенням Кіровського районного суду м Кіровограда від 13 лютого 2012 року стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період його навчання аліменти у розмірі Ѕ частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 грудня 2011 року і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років.

При цьому, суд не обмежив стягнення аліментів із ОСОБА_4 періодом навчання в конкретному навчальному закладі, зокрема в КЗНВО «Загальноосвітня школа I-III ступенів-ліцей №19 позашкільний центр», про який йдеться в мотивувальній частині рішення та у якому на час ухвалення рішення навчався син заявника.

На підставі вказаного рішення Кіровським районним судом м. Кіровограда було видано виконавчий лист від 27 лютого 2012 року.

Постановою державного виконавця Кіровського відділу ДВС державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 24 липня 2014 року відкрито виконавче провадження.

Відповідно до довідки № 187 від 06 жовтня 2015 року ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчався в комунальному закладі «Навчально-виховне об'єднання «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - ліцей №19 позашкільний центр «Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» з 01 вересня 2001 року і в 2012 році закінчив 11 класів.

Згідно повідомлення начальника Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ № 54965 від 11 листопада 2015 року 23 жовтня 2015 року стягувачем надана довідка про те, що ОСОБА_10 навчається на 4 курсі в Харківському університеті Повітряних Сил, денної форми навчання, терміном з 01 серпня 2012 року по червень 2017 року.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, вірно встановив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов до обґрунтованого висновку про те, що дії державного виконавця щодо виконавчого провадження про стягнення аліментів із ОСОБА_4 на повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідають вимогам законодавства, так як ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, продовжив своє навчання у Харківському університеті Повітряних Сил.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних ухвал відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_7, відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
О.В. Кадєтова