Справа №521/7607/17
Провадження №2/521/3728/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.

при секретарі - Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.07.2009 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Першому Малиновському відділу реєстрації актів цивільного тану Одеського міського управлення юстиції, актовий запис № 485. У позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що спільних дітей вони не мають, протягом останніх трьох років спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженні поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки щодо ведення спільного господарства,їхні характери несумісні. Спільне господарство не ведеться з січня 2017 року, з того часу сторони проживають окремо. Оскільки спільне життя між ними неможливо, звернувся до суду з даним позовом. 19.07.2017 року позивачем подано заяву про зміну підстав позову про розірвання шлюбу, де вказується, що в первинній позовній заяві ним не були викладені деякі важливі обставини по справі, у зв'язку він виклав свою позовну заяву у наступному змісті. Позивач вказав, що в травні 2006 року вони познайомилися з відповідачкою і у них виникли особисті стосунки, спочатку зустрічі були нечастими десь 2-4 рази на місяць. Взимку з 2006 на 2007 рік у Відповідачки захворіла матір у зв'язку з чим вони почали їздити у село де жила матір, допомагати по господарству. Ці обставини зблизили їх і з восени 2007 року вони почали вести спільне господарств, в них виник спільний побут, вони проживали однією сім'єю, в них був спільний бюджет, тобто з березня 2007 року він з Відповідачкою перебував у фактичних шлюбних відносинах. Оскільки сім'я розпалася та відновлена бути не може просить шлюб розірвати.

Позивач в судовому засіданні 11 травня 2017 року свій позов підтримав з підстав викладених у заяві та у заяві про зміну підстав позову.

Представник позивача наполягав на задоволенні позову, про те наголошував, що суд у рішенні про розірвання шлюбу має встановити що сторони знаходилися до шлюбу у фактичних шлюбних відносинах з березня 2007 року, тобто за два роки до укладення шлюбу.

Відповідачка в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, після розірвання якого наполягала на відновлення її попереднього прізвища «ОСОБА_2».

Представник відповідачки заперечував проти того щоб у рішенні суду про розірвання шлюбу було вказано про фактичні шлюбні відносини, які мали місце між сторонами до укладення шлюбу, тому що це не відноситься до предмету позову.

Суд, дослідивши письмові документи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 виданим Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 485. Дітей від шлюбу не має.

Судом встановлено, що сторони зареєстровані та проживають за різними адресами. З січня 2017 року остаточно припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

Пленум Верховного суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у п.11 зазначив, що рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК (1618-15). У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.

Проаналізувавши вищенаведені вимоги закону, які регулюють розгляд справ про розірвання шлюбу, суд не вбачає можливості при розгляді даної справи про розірвання шлюбу встановлювати факт перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах до реєстрації шлюбу, оскільки ці вимоги не відносяться до предмету спору, а мають бути заявлені окремо.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України).

З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 липня 2009 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 485

Керуючись ст.ст. 10, 11, 208-209, 212-215, 217-218 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 24, 105, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Шлюб, зареєстрований 24 липня 2009 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 485 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачці змінити на «ОСОБА_2».

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 115 СК України).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі десяти днів. Особи, що приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення мають право на його оскарження на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: