Номер провадження: 22-ц/785/7974/17
Номер справи місцевого суду: 522/404/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» - ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2017 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «Главбуд Плюс» про стягнення коштів.

Разом з позовною заявою позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 3807,6 кв.м., що знаходяться за адресою Одеська область, м.Одеса, вул. Остапа Вишні, 1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01) в межах суми 1478505,54 грн., посилаючись на те, що 21.11.2014 року між ним та відповідачем укладений договір купівлі-продажу 34/100 часток нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою м.Одеса, вул. Остапа Вишні, 1.

На виконання вказаного договору позивачем сплачено відповідачу 1478505,54 грн..

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.02.2016 року по цивільній справі №521/22624/14-ц, залишеним без змін Постановою Верховного Суду України від 09.11.2016 року, визнано недійсним договір купівлі продажу 34/100 часток неживих приміщень, що знаходяться за адресою м.Одеса, вул. Остапа Вишні, 1, укладений 21.11.2014 року між ТОВ «Главбуд Плюс» та ОСОБА_3.

До сьогоднішнього дня відповідач не повернув сплачені на виконання договору купівлі-продажу 1478505,54 грн..

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.03.2017 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2017 року скасовано, питання щодо розгляду заяви направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

12.09.2017 року представник позивача ОСОБА_4 надала суду письмові додаткові пояснення до заяви про забезпечення позову, в яких зазначає, що засновниками ТОВ «Главбуд Плюс» неодноразово робилися спроби відчуження нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою м.Одеса, вул. Остапа Вишні. Крім того, на сьогоднішній день існує вірогідність відчуження вищезазначеного приміщення, що призведе до не виконання можливого рішення суду, оскільки у відповідача немає грошових коштів та іншого майна, за рахунок якого можливо було б фактично виконати рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 3807,6 кв.м., що знаходяться за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Остапа Вишні, 1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01) в межах суми 1478505,54 грн..

Вважаючи ухвалу суду незаконною представник ТОВ «Главбуд Плюс» - ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч.2 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову суд помилково та передчасно дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Главбуд Плюс» про стягнення коштів у розмірі 1 478 505,54 гривень.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову про накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 3807,6 кв.м., що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. О. Вишні, 1 в межах суми 1478505,54 гривень, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

За правилами ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги відповідність обраного заходу забезпечення заявленим позовних вимогам, при цьому враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову, суд першої інстанції не дослідив чи належить спірне майно, на яке позивач просить накласти арешт, відповідачу та не звернув увагу на відсутність актуальної оцінки спірного приміщення, що унеможливлює перевірку дотримання принципу співмірності.

Крім того, судова колегія вважає некоректним формулювання про арешт нерухомого майна в межах ціни позову, оскільки при виконанні такої ухвали заборона відчуження накладається на все майно, без урахування його дійсної вартості, а наявність певного застереженням жодним чином не впливає на суть заборони.

Мета застосування заходів забезпечення позову полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб (стягувача), зокрема, права на забезпечення грошового зобовязання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з неповним з`ясуванням викладених обставин, що є підставою для її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення заявленого питання.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.2 ч.2 ст.307, ч.1 п. 3 ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2017 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

ОСОБА_6