Провадження № 2/760/349/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Каліщук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-
23.12.2016 позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 87 887,35 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 04.01.2013 з відповідача на його користь стягнуто заборгованість за договором про надання послуг від 09.09.2010 №09/09/ПОС в розмірі 79 082,00 грн., 554,99 грн. інфляційні збитки та три відсотки річних у розмірі 1410,47 грн., а всього - 81 047,46 грн.
В судове засідання позивач не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просить розглядати справу за у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався.
Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивач згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення.
У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 04.01.2013 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за договором про надання послуг від 09.09.2010 №09/09/ПОС в розмірі 79 082,00 грн., 554,99 грн. інфляційні збитки та три відсотки річних у розмірі 1410,47 грн., а всього - 81 047,46 грн.
Дане рішення суд набрало законної сили та звернуте до виконання.
Як зазначено позивачем рішення суду не виконано.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною першою статті 1050 ЦК визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, останнім здійснено нарахування інфляції та трьох процентів за період з 16.07.2013 по 22.12.2016 в розмірі 79 138,34 грн. та три проценти річних у розмірі 8 749,01 грн.
Суд приймає розрахунок заборгованості наданий позивачем, оскільки він детально складений, достатньо аргументований.
В той же час, розрахунок по суті відповідачем не оспорено, доказів невідповідності проведеного позивачем розрахунку положенням закону відповідачем не надано, як і не наданого іншого розрахунку.
За таких обставин, враховуючи, що зобов'язання за договором позики відповідачем належним чином не виконуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 79 138,34 грн., трьох процентів річних у розмірі 8 749,01 грн.
В силу вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачкою сума судового збору в розмірі 878,88 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 14-16, 509, 525, 526, 530, 611, 612, 625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10-11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_4 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 79 138, 34 грн. - інфляційних донарахувань, 8 749,01 грн. - 3% річних, а всього 87 887,35 грн..
Стягнути з ОСОБА_4 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 878,88 грн..
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії рішення.

Суддя: