Провадження № 2/161/3793/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 грудня 2017 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Маковецькій Т.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником автомобіля НОМЕР_1. У січні місяці 2016 року близько 13 год. 30 хв. по вул. Конякіна у м.Луцьку відповідач у справі, керуючи автомобілем марки «Мерседенс Бенс», не дотримавшись безпечної дистанції, зіткнувся з його автомобілем, завдавши йому механічних пошкоджень. Вищевикладені обставини стверджуються повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), відповідно до якого відповідач у справі повністю визнав себе винним. Так, внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди його власний транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень у вигляді пошкодження: деформації заднього бампера, заднього правого фонаря, кришки багажника, декоративного фонаря заднього бампера, порушення геометрії багажного відсіку порушення геометрії дна, деформації корпусу, тощо. Згідно висновку експертного дослідження №1-05 від 30.05.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 118 147 грн. 70 коп. На даний час, в межах ліміту страхової відповідальності, страховою компанією йому відшкодовано лише 50 000 тисяч гривень. Отже різницю заподіяних збитків в сумі 68 147 грн.70 коп. ( 118 147,70 - 50 000=68 147,70 ) зобовязаний відшкодувати відповідач у справі. На його неодноразові прохання відшкодувати збитки, відповідач у справі не реагує. Крім того, він поніс витрати в розмірі 1000 гривень на проведення експертного дослідження, а також витрати, які повязані з наданням йому правової допомоги.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь 68147, 70 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. за проведення експертного дослідження .

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що у січні місяці 2016 року близько 13 год. 30 хв. по вул. Конякіна у м.Луцьку трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу марки «Renaut Fluenc», д/н НОМЕР_2, за кермом якого перебував позивач та транспортного засобу марки «Мерседенс Бенс», д/н НОМЕР_3, за кермом якого перебував відповідач.

Виходячи із загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду слід констатувати, що у відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Обовязок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки.

Ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що винуватцем вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «Мерседенс Бенс», не дотримавшись безпечної дистанції, зіткнувся з автомобілем ОСОБА_1, завдавши йому механічних пошкоджень.

Викладені обставини та вина відповідача стверджуються повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), відповідно до якого відповідач у справі повністю визнав себе винним, а тому обовязок відшкодувати шкоду лежить на ньому.

Як слідує із змісту ч.І.ст.22. ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як розяснив Пленум Верховного суду України пунктом 4 своєї постанови від 01.03.2013 року за № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі собою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Як слідує з висновку експертного дослідження №1-05 від 30.05.2017 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Renaut Fluenc», д/н НОМЕР_2, становить 118 147 грн. 70 коп. (а.с. 10-39)

Судом встановлено, що, в межах ліміту страхової відповідальності, страховою компанією позивачу було відшкодовано 50 000 тисяч гривень.

За таких обставин, суд вважає, що решту (різницю) заподіяних збитків в сумі 68 147 грн.70 коп. (118 147,70 - 50 000=68 147,70 ), зобовязаний відшкодувати позивачу відповідач у справі.

Суд вважає безпідставною вимогу позивача щодо стягнення 1000грн. за проведення експертного дослідження, оскільки, відповідно до ст.79 ЦПК України, витрати, повязані з експертним дослідженням, не відносяться до судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215, 119, 224 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 68147,70 гривень завданої матеріальної шкоди .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 681,47 гривень судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Івасюта