АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/629/2017р. Головуючий в І інстанції Ус О.В.
Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року квітня місяця 06 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3
за участі секретаряОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з онуком, визначення способу участі у вихованні,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що з 24 березня 2007 року їх донька ОСОБА_8 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, від якого мають сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. 15 листопада 2015 року донька позивачів виїхала за межі України на роботу, узгодивши з відповідачем тимчасове місце проживання онука, що передбачало можливість спілкування дитини з ними та сестрою. Враховуючи те, що з листопада 2015 року ОСОБА_5 перешкоджає спілкуванню з онуком, позивачі просили суд зобовязати його не чинити перешкоди у спілкуванні, визначити їм спосіб участі у спілкуванні та здійсненні його виховання шляхом встановлення побачень за їх місцем проживання у такий спосіб: 1) кожної першої та третьої пятниці місяця з 17-00 год. до 17-00 год. неділі ( з правом коригування часу у звязку з їхнім робочим графіком) без присутності ОСОБА_5; 2) у святкові дні, дні народження онука за домовленістю з відповідачем без присутності останнього.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Визначено спосіб участі ОСОБА_6, ОСОБА_7 у вихованні їх малолітнього онука ОСОБА_9, який народився 11 січня 2011 року шляхом систематичних побачень з відвідуванням дитиною місяця їх проживання кожної неділі з 10-00 год. до 17-00 год. у два етапи:

1) перші чотири неділі кожного тижня після набрання рішенням законної сили в присутності батька ОСОБА_5;

2) послідуючі неділі кожного тижня без присутності батька дитини ОСОБА_5.

Зобовязано ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_6, ОСОБА_7 у спілкуванні з онуком ОСОБА_9.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким визначити спосіб участі ОСОБА_6, ОСОБА_7 у вихованні їх малолітнього онука ОСОБА_9 шляхом систематичних побачень кожної другої та четвертої неділі місяця з 13-30 год. до 17-00 год. у два етапи: 1) в присутності батька дитини до досягнення ОСОБА_9 десятирічного віку; 2) після десятирічного віку без присутності батька. При цьому відмовити в задоволенні позовних вимог про зобовязання ОСОБА_5 не чинити перешкоди у спілкуванні з онуком у звязку з необґрунтованістю.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять не брати до уваги доводи, викладені в ній та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу (далі - СК) України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно зі ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу, тобто, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди заінтересованій особі, які проживають окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі заінтересованої особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі заінтересованої особи у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків (заінтересованих осіб) до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків (заінтересованої особи), зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачі є батьками ОСОБА_8, яка з 24 березня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.6-7).

Згідно свідоцтва про народження серії І-КГ №117490 виданого 27.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є батьками малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

З висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради №118 від 13 жовтня 2016 року вбачається, що зазначений орган вважає доцільним визначити дні спілкування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з малолітнім онуком у неділі з 10.00 год. до 17.00 год. (а.с.58).

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що оскільки факт того, що відповідач здійснює позивачам перешкоди у реалізації їх права брати участь у спілкуванні та вихованні онука є доведеним, то позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_5 не чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з онуком підлягають задоволенню, з чим колегія суддів погоджується.

При обранні способу участі позивачів у вихованні малолітнього онука, суд першої інстанції врахував відносини, які склалися між позивачами та батьком дитини, вік дитини, любов та турботу з боку баби та діда до онука, які бажають приймати участь у вихованні дитини.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачі мають право спілкування зі своїм онуком і брати участь у його вихованні відповідно ст.257 Сімейного Кодексу України і правомірно визначив спосіб їх участі у спілкуванні та вихованні онука.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_5 не чинить перешкоди позивачам у їх спілкуванні з онуком не заслуговують на увагу, оскільки між сторонами відсутня домовленість про добровільне вирішення вказаного питання, про що свідчить наявність спору щодо участі позивачів у вихованні онука та створення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною.

Колегія суддів вважає надуманими аргументи апелянта щодо його побоювання з приводу можливості неузгодженого вивозу ОСОБА_8 їх сина за кордон, оскільки діючими в України Правилами перетинання державного кордону виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється лише на підставі судового рішення.

Посилання апелянта на те, що судом при вирішенні спору не враховано вік дитини та його особисті прихильності, а також та обставина, що побачення з позивачами викликає у дитини негативні емоції не спростовують висновок суду, оскільки, надавши оцінку всім цим обставинам, і, крім того, урахувавши висновок органу опіки та піклування, суд правильно зазначив, що позбавлення баби і діда на спілкування з онуком може позбавити їх родинних звязків, турботи та любові онука з їхнього боку.

Судом обґрунтовано не надано пріоритетного значення тій обставині, що вихідний день дитини завантажений підготовкою до школи, оскільки позивачі згодні пристосуватися до розпорядку дня дитини, а саме: відвезти дитину на заняття, забрати його після навчання та продовжити зустріч з ним до визначеного судом часу вдома.

Можливість побачення дитини з членами родини по батьковій лінії не є предметом спору у даній справі, а тому у суду першої інстанції не було підстав враховувати таку обставину.

Не свідчить про неповноту та незаконність судового рішення й та обставина, що на даний час позивачі проживають за різними адресами, оскільки між позивачами відсутній спір щодо місця побачення з дитиною, вони його обумовили за місцем проживання ОСОБА_7

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване і має бути залишене без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 11 квітня 2017 року

Ухвала набрала законної сили 06 квітня 2017 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання ОСОБА_4