Справа № 495/2447/17
№ провадження 2/495/1666/2017
Ухвала

про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову

10 квітня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Банк «Київська Русь», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ «Банк «Київська Русь», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки від 14.03.2013 року, укладеного між ПАТ "Банк"Київська Русь" та ОСОБА_2 та визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на будівлі бару за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Набережна 5а.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 14.03.2013 року ОСОБА_2 уклала із ПАТ «Банк «Київська Русь» оспорюваний договір іпотеки, відповідно до якого передала в іпотеку банку будівлю бару за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Набережна 5а. Згодом було відступлено право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки та 11.08.2016 ОСОБА_3 задовольнив вимоги кредитора за рахунок предмета іпотеки на підставі ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" та звернув стягнення на будівлю бару і зареєстрував будівлю бару за собою.

Позивач вказує, що договір іпотеки від 14.03.2013 року та договори про відступлення прав вимоги за кредитним договором є недійсними, оскільки договір розпорядження спільним майном (договір поруки) був укладений одним із подружжя, а саме ОСОБА_2 без згоди другого із подружжя - ОСОБА_1

Разом із позовною заявою, позивачем була подана до суду заява про забезпечення позову, в якій він просить: накласти арешт на будівлі бару по вул. Набережна, 5а, смт. Сергіївка, м. Білгород-Дністровський Одеської області, що зареєстрована за ОСОБА_3.

Позивач вказує, що необхідність у застосуванні вказаного виду забезпечення позову полягає у тому, що ОСОБА_3 має право та можливість до розгляду справи по суті продати належне йому майно, що затруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши надану заяву, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення цивільної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до положень ст.151 ЦПК України, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини, а саме: якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову може застосовуватись лише з вказаних підстав, ці підстави є оцінними. Необгрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших ніж, ті, яким вдалось би запобігти.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовними вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Позивач не надав будь-яких належних доказів, які б підтвердили обставини про намір відчуження будівлі бару відповідачем, що дає суду підстави у відмові в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість про можливе відчуження спірного нерухомого майна без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необгрунтованість заяви про забезпечення позову і вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Банк «Київська Русь», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: