Справа № 152/1922/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 грудня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді Славінської Н.Л.,
секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
06.12.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.02.2014 року. Від даного шлюбу вона та відповідач мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, внаслідок чого між нею та відповідачем виникають сварки та непорозуміння, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Спроби примирення позитивного результату не дали. Однією сімєю вона з відповідачем не проживає з лютого 2017 року. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сімї неможливе та суперечить її інтересам, оскільки шлюб між нею та відповідачем існує формально.
Відповідно до ухвали судді від 18.12.2017 року продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за правилами глави 6 ЦПК України, тобто зі стадії розгляду справи по суті (а.с.17).
В судове засідання для розгляду справи по суті сторони не прибули, при цьому ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності через неможливість прибути у судовий розгляд справи по суті у звязку із здійсненням догляду за малолітньою дитиною, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 На примирення з відповідачем вона не згодна, також не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.18).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується оголошенням про виклик до суду ОСОБА_2 на сайті «Судова влада України» (а.с.13-15).
Відповідно до ухвали суду від 19.12.2017 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с.19).
Вирішуючи спір, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.02.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №143908 (а.с.4).
Від шлюбу позивачка та відповідач мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Позивачка не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу.
Причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до того, що сторони однією сімєю не проживають з лютого 2017 року.
Таким чином, судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивачки.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.
Згідно із ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).
Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивачка наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст.24, 105, 110, 112 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції у Вінницькій області 28.02.2014 року, актовий запис за №7.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Відповідачу, який не зявився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ст.272 ЦПК України (ст.283 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене удень його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі (ч.1 ст.285 ЦПК України).

Повне рішення складено та проголошено 19.12.2017 року

Суддя: