13.04.2017 Справа № 363/371/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня я 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Войнаренко Л.Ф., секретаря Клименко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна,
В С Т А Н О В И В:
В січні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з нерухомого майна, а саме з 1/6 частини квартири №33, що знаходиться в м.Вишгороді, Київської області, вул.Київська,4, який накладений на підставі постанови б/н від 25 квітня 2005 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що 26 грудня 2003 року за договором купівлі-продажу вона разом з матір»ю ОСОБА_2»ю Вікторівною придбали нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За даним договором вона придбала 2/3 частини квартири, її мати -1/3 частину. 23 жовтня 2012 року померла її мати ОСОБА_2. Після смерті матері вона та її брат ОСОБА_3 успадкували майно матері, а саме по 1/6 частині вказаної вище квартири. 26 січня 2016 року помер ОСОБА_3. Вона в передбачений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Під час оформлення спадщини було встановлено, що згідно з відомостями інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна від 9 грудня 2016 року за №75364787 на все нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_3 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника серія та номер : б/н від 25.04.2005 року ВДВС Вишгородського РУЮ, реєстраційний номер обтяження 1915038. Державна виконавча служба відмовила позивачу у знятті арешту з майна, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені, у звязку зі спливом трирічного строку зберігання.
У судове засідання позивачка та її представник не з»явились, але до суду від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог підтримали, просять суд задовольнити в повному обсязі.
У судове засідання представник відповідача - Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв»язку, об»єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного.
Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна від 9 грудня 2016 року за №75364787 на все нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_3 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника серія та номер : б/н від 25.04.2005 року ВДВС Вишгородського РУЮ, реєстраційний номер обтяження 1823384 (а.с.9-11)..
26 грудня 2003 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 та ОСОБА_2»ю Вікторівною придбали нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12). За даним договором вона придбала 2/3 частини квартири, її мати ОСОБА_2 -1/3 частину.
23 жовтня 2012 року померла ОСОБА_2 (а.с.20).
Після смерті ОСОБА_2 її майно успадкували ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_3 , а саме по 1/6 частині вказаної вище квартири (а.с.21,23).
26 січня 2016 року помер ОСОБА_3 (а.с.25).
Представник ОСОБА_1. звернувся з відповідними заявами про зняття арешту з квартири до Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна, однак листом №139 від 18 січня 2017 року в задоволенні його заяви відмовлено (а.с.18). З листа вбачається, що не можливо відстежити провадження на виконанні у відділі, архівні провадження зберігаються на протязі 3-х років, книги обліку виконавчих проваджень також знищені.
Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Таким чином, державними виконавцями Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області виконавчі провадження були завершені, але накладений арешт на майно ОСОБА_3 знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства.
Згідно зі ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавчого провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим, в звязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.50, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.. 319 ЦК України та ст.. ст.. 214-215 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна задовольнити.
Зняти арешт на нерухоме майно, а саме з 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, який був накладений на підставі постанови б/н від 25 квітня 2005 року відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській області, реєстраційний номер обтяження 1823384.
Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис запис від 25 липня 2013 року , реєстраційний номер обтяження 1823384 про арешт нерухомого майна, а саме 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2.
Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л.Ф.Войнаренко