"28" вересня 2017 р.
Cправа №642/1998/17
Провадження №2-о/642/84/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Скляренка С.О.,

при секретарі Антоненко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, третя особа: Десята Харківська нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просила суд встановити факт, що вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_2, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з 29.04. 2003 по 17.12.2016.

В обґрунтування уточненої заяви ОСОБА_1 зазначила, що з 1995 року проживала спільно однією сім'єю з ОСОБА_2 07.09.2002 між ними було зареєстровано шлюб, а 29.04.2003 його було розірвано, проте вони продовжували сумісно проживати, вести спільно господарство, спільний бюджет, сумісно сплачували за комунальні послуги, піклувались про своїх батьків. Більш ніж 14 років вони проживали разом у квартирі, що належить заявнику за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 був зареєстрований в квартирі, що належала йому на праві власності за адресою: АДРЕСА_2, але в цій квартирі вони не проживали, оскільки вона потребувала капітального ремонту, вони намагались накопити гроші для ремонту. Заявник поховала чоловіка, і після його смерті залишилась спадщина - квартира АДРЕСА_3. Спадкоємців, крім заявника, у чоловіка немає. 17.03.2017 вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 Десятою Харківською державною нотаріальною конторою їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на квартиру після смерті ОСОБА_2 та було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю більше п'яти років.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали уточнені позовні вимоги, дали пояснення, аналогічні доводам, викладеним в уточненій позовній заяві, та просили суд задовольнити позов.

Третя особа про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, представник в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від 07.09.2002, в ВРАЦС Ленінського РУЮ м. Харкова було зареєстровано шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1

29.04.2003 вказаний шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_3 від 29.04.2003.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (№22163258), які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_4.

ОСОБА_2 помер 17.12.2016, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 20.12.2016. Його поховання здійснила заявник, що підтверджується наданими договором-замовленням №317/С5 на організацію та проведення поховання ОСОБА_2, рахунком-замовленням від 20.12.2016,

Після смерті ОСОБА_2 заявник звернулася до Десятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак листом №821/02-14 від ІНФОРМАЦІЯ_2 їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на квартиру після смерті ОСОБА_2 та було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю більше п'яти років, тобто для підтвердження родинного зв'язку з ОСОБА_2 Разом з тим зазначено, що ОСОБА_2 постійно проживав в АДРЕСА_5

Заявник в позові зазначає, що вони разом з ОСОБА_2 спільно як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу мешкали за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися про їх батьків, вона сплачувала зі спільних грошей комунальні послуги в квартирі, що належала ОСОБА_2

Однак суд вважає, що обставини спільного проживання заявника та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 29.04.2003 по 17.12.2016 не знайшли підтвердження належними, допустимими, достатніми доказами.

Самі по собі обставини мешкання в квартирі за місцем реєстрації заявника з ОСОБА_2 та здійснення його поховання ОСОБА_1 не свідчать про спільне сумісне життя і ведення спільного господарства як чоловіка та жінки. Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,стверджуючи, що знайомі з померлим ОСОБА_2 приблизно з 2000 року, не змогли підтвердити та назвати фактичні обставини - щодо дати народження померлого ОСОБА_2, його місця роботи, спільних покупок.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника не знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, доводи і заявника, суд приходить до висновку щодо недостатності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки не доведені обставини, на які посилається заявник як на підставу заявлених вимог, не надано належних та достатніх доказів в обґрунтування цих вимог, тому в задоволенні заяви слід відмовити за недостатністю доказів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, ст. ст. 3, 21, 74 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, третя особа: Десята Харківська нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О.Скляренко