Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/375/17
Номер провадження 2/540/189/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Порохні І.І.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Машівська державна нотаріальна контора, про визнання житлового будинку об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

на підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 03 жовтня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

у травні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на домоволодіння робітничого двору, яке належало померлому на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.1992 року, по АДРЕСА_1. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є він, син померлого, який належним чином прийняв спадщину після смерті батька та дружина померлого ОСОБА_3, яка від спадщини відмовилася на користь сина. Разом з тим, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього. Крім того, позивач стверджує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, ОСОБА_5 придбав, перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_3, для потреб сім'ї та за рахунок спільних коштів, однак відповідно до документів на нього, його володільцем був лише ОСОБА_5 Дані про ОСОБА_3, як співвласницю, в реєстраційні документи не внесені, що перешкоджає їй використовувати вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами. У зв'язку з наведеним позивач просить визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_5 та ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_3 право спільної власності подружжя на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1; визнати за ним, ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом, право власності після смерті ОСОБА_5, на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримує з підстав, викладених у позовній заяві.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 43, 61, 76).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29 червня 2010 року (а.с.5), який був власником житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1, що вбачається з довідки Селещинської сільської ради № 2691 від 29.11.2016 р. та копії договору купівлі-продажу будинку від 29 січня 1992 року (а.с. 12, 22).

За розпорядженням сільського голови Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області № 21 від 02.02.2016 року АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 (а.с.14).

Позивач по справі є сином померлого, що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 5 травня 1991 року (а.с.10), а відповідач-2 ОСОБА_3 - дружиною померлого, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 04 серпня 1990 року (а.с.25).

Як убачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25429262 від 24.11.2010, після смерті ОСОБА_5 Машівською ДНК заведена спадкова справа, номер у нотаріуса - 263/2010 (а.с.11).

Спадкоємцем першої черги за законом на підставі ст. 1261 ЦК України після померлого ОСОБА_5 є його син - ОСОБА_2, який належним чином прийняв спадщину, про що свідчить його заява, зареєстрована Машівською ДНК 24.11.2011р. Іншими спадкоємцями є дружина померлого - ОСОБА_3 та дочка померлого - ОСОБА_6, які від прийняття спадщини відмовилися на користь сина та брата ОСОБА_2, позивача у справі, що стверджується їх заявами від 24.11.2010р. Оскільки померлий на день смерті проживав лише з дружиною та сином ОСОБА_2, що видно з довідки Селещинської сільської ради від 05.08.2010р., а відтак відомості про наявність інших спадкоємців відсутні (а.с. 63-67).

Постановою нотаріуса від 07.03.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації нерухомості (а.с.15).

Як убачається копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, він виготовлений станом на 02.12.2016р. на замовлення ОСОБА_2, відомості про власника у ньому відсутні (а.с. 16-20).

За довідкою Полтавського БТІ «Інвентаризатор» № 11989 від 16.12.2016р. реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, за гр. ОСОБА_5 не проводилася (а.с. 21).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав № 85838416 від 26.04.2017, у Реєстрі відсутні відомості щодо права власності на вищевказаний будинок (а.с.26 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції на час придбання спірного домоволодіння), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Оскільки шлюб між батьками позивачами був зареєстрований 04 серпня 1990 року, а тому на час придбання спірного будинку 29 січня 1992 року він, з огляду на норму закону, вважався спільною сумісною власністю.

Цих обставин не заперечила у адресованій суду заяві відповідач ОСОБА_3, зазначивши, що він був придбаний за спільні сімейні кошти (а.с. 76).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання спірного житла об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання за відповідачкою права власності на ? частки спірного житла суд зазначає наступне.

Так, за нормами ЦПК України (ст. 15, 30), позивачем є особа, яка звернулася до суду з позовом та вважає, що її право порушене чи оспорюються.

Згідно зі ст. 112 ЦК, 1963 року (в редакції на час придбання спірного житла), майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Частиною 1 ст. 29 КпШС (в редакції на час придбання спірного домоволодіння) передбачено, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі.

Згідно ч. 1 ст. 28 цього Кодексу, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, оскільки відповідач з позовом про поділ майна подружжя не зверталася, а має у процесі статус відповідача, відповідно, не заявляла про порушення її прав, свобод чи законних інтересів, позивач не наділений повноваженнями звертатися до суду з позовом в інтересах відповідача, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині визнання за відповідачкою права власності на ? частину спірного домоволодіння слід відмовити.

Щодо доводів позивача про визнання за ним права власності на житло в порядку спадкування після померлого батька в розмірі ? суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що оскільки померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 за життя мав право на ? частки домоволодіння АДРЕСА_1, оскільки воно було придбано у шлюбі за спільні кошти, позивач як його спадкоємцем за законом, належним чином прийняв спадщину, натомість не має змоги оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі у зв'язку з відсутністю державної реєстрації цієї нерухомості, а тому суд приходить до висновку, що позов про визнання за ним права власності на ? частки вказаного майна обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 112 ЦК 1963 року, ст. ст. 22, 28, 29 КпШС, ст. 328 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_2 до Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Машівська державна нотаріальна контора, про визнання житлового будинку об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовільнити частково.

Визнати, що житловий будинок АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину: житлового будинку АДРЕСА_1, з господарськими будівлями та спорудами, що включають: літню кухню «Б, б» - площею 37, 2 кв.м, сараю «б-1» - 13, 3 кв.м, погріб вхідний «В» - 10, 3 кв.м, вбиральню «Г» - 1, 3 кв.м, сарай «Д» - 7, 7 кв.м, сарай «Е» - 30, 6 кв.м, сарай «Ж» - 14, 2 кв.м, ворота огорожі № 1, огорожу № 3, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 04 жовтня 2017 року

Суддя: