АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2677/17 Головуючий 1 інст. - Хайкін В.М.
Справа № 638/8692/14-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» квітня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 січня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ЕКСПЕРТ» про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, у лютому 2015 року - з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ЕКСПЕРТ» про визнання договору комісії недійсним.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року матеріали цивільної справи № 638/8692/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним об'єднано в одне провадження з цивільною справою № 638/1473/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» про визнання договору комісії недійсним та присвоєно номер справи № 638/8692/14-ц.

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що вона перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1998 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначила, що за час шлюбу ними придбано автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, 2011 року випуску, чорного кольору, який був оформлений на її чоловіка.

Вказала, що наразі їй стало відомо, що ОСОБА_2 без її згоди, взагалі без повідомлення її, розпорядився спірним автомобілем, який є їхньою спільною власністю та продав його за 232337,07 грн. ОСОБА_3 за договором № 728/11/661893 від 22 вересня 2011 року через ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ».

Вважала, що зазначене є порушенням вимог чинного законодавства, оскільки для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово, однак вона таку згоду не надавала.

Просила визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу № 728/11/661893 від 22 вересня 2011 року, укладений між ОСОБА_2, ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» та ОСОБА_3, судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 січня 2017 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення - скасувати, прийняти рішення про задоволення пред'явленого позову та визнання недійсним договору № 728/11/661893 від 22 вересня 2011 року про відчуження ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, чорного кольору з номером НОМЕР_1, покласти на відповідачів обов'язок відшкодувати судові витрати. При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала вимоги позовних заяв. При цьому зазначила, що суд не звернув уваги на те, що її показання під присягою щодо відсутності її згоди на продаж спірного автомобіля не суперечать жодним доказам у справі; що відповідачі визнавали факт відсутності її згоди під час дачі пояснень, тобто є доведеність підстав пред'явленого нею позову; що суд першої інстанції не сприяв їй у здійсненні процесуальних прав, ухилився від витребування доказів та не допитав свідка; що вона довела факт відсутності її волевиявлення на продаж спірного автомобіля.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що доказів того, що договір купівлі-продажу транспортного засобу укладено не в інтересах сім'ї ОСОБА_1 не надано.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 05 вересня 1998 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу придбано та реалізовано спірний автомобіль TOYOTA HIGHLANDER. Із договору комісії № 728/14/661893 від 22 вересня 2011 року вбачається, що договір купівлі-продажу автомобіля укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 придбала цей автомобіль за 232 337, 07 грн. Комісіонером за цим договором є Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІП-ЕКСПЕРТ".

Посилання ОСОБА_1 та її представника на те, що відсутність письмової згоди ОСОБА_1 є підставою для визнання договору купівлі-продажу комісії спірного автомобіля недійсними є безпідставними, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

За змістом статті 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо не доведено протилежне.

За статтею 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі.

Разом з тим, відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.

Так, пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв'язку слід дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний автомобіль придбано та реалізовано під час знаходження сторін у шлюбі.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснив, що шлюб між сторонами розірвано у червні 2015 року.

Матеріали справи свідчать про те, що спірний автомобіль продано 22 вересня 2011 року, тобто під час знаходження сторін у шлюбі, тому вважати, що ОСОБА_2 діяв під час продажу автомобіля не в інтересах сім'ї та недобросовісно підстав немає.

Клопотання представника ОСОБА_1 про витребування з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ЕКСПЕРТ» копії договору № 728/14/661893 від 22 вересня 2011 року, копії документів, які подані та складені у зв'язку з укладанням зазначеного договору залишено без задоволення, оскільки таке клопотання представником ОСОБА_1 неодноразово заявлялось в суді першої інстанції та задовольнялось. Отримано відповідь від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ЕКСПЕРТ», згідно якої документи знищено внаслідок залиття, яке сталося 07 серпня 2014 року. Із відповіді МВС України в Харківській області від 08 жовтня 2015 року вбачається, що документи, які слугували підставами для зняття з обліку та подальшої постановки на облік спірного автомобіля знищені у зв'язку з закінченням терміну їх зберігання (3 роки) згідно наказу МВС України № 5 ДСК від 10 січня 2014 року. Отриманим документам суд першої інстанції надав належну оцінку, тому підстав для задоволення цього клопотання в суді апеляційної інстанції не має. Із договору комісії від 22 вересня 2011 року за № 728/14/661893, яка міститься в матеріалах справи не вбачається, що ОСОБА_2 при укладанні договору купівлі-продажу діяв недобросовісно, а ОСОБА_3 знала, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і при укладенні договору купівлі-продажу щодо розпорядження спільним майном ОСОБА_2 діяв не за згодою другого з подружжя.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи повно, надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги фактично зведені до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Даних, які б вказували на наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії