У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.
суддів: Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.,Ізмайлової Т.Л., Коротуна В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд», Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко Інеса Володимирівна, комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво», про визнання майнових прав та визнання частково недійсними іпотечних договорів, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 29 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: визнати за нею майнові права, згідно умов договору купівлі-продажу майнових прав № 33/27 від 15 березня 2010 року, на об'єкт інвестування, а саме на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1; визнати недійсним п.п.1.1 іпотечних договорів № 51-07/204 від 01 липня 2008 року, № 02-10/2628 від 02 липня 2008 року та № 02-10/2999 від 16 липня 2008 року, укладених між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на вказану квартиру та виключити з Державного реєстру іпотек записи про обтяження майнових прав іпотекою.

Вимоги за позовом обґрунтовувала тим, що 15 березня 2010 року між нею та ТОВ «Альянс-Висотбуд» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 33/27, згідно з яким вона придбала у ТОВ «Альянс-Висотбуд» майнові права на однокімнатну квартири АДРЕСА_1, яку ТОВ «Альянс-Висотбуд» зобов'язалося, після завершення будівництва, в строк до II кварталу 2010 року, передати їй за актом приймання передачі. На виконання умов вказаного договору вона сплатила вартість майнових прав за квартиру в розмірі 256 070,00 грн, однак ТОВ «Альянс-Висотбуд» порушило умови договору та не виконало своїх зобов'язань, оскільки будинок не збудувало та в експлуатацію його не ввело.

Крім того, позивач вказувала на те, що в 2008 році між ТОВ «Альянс-Висотбуд» та ПАТ «Укрсоцбанк» були укладені іпотечні договори, згідно з якими ТОВ «Альянс-Висотбуд» передало в іпотеку банку, в забезпечення своїх зобов'язань за кредитними договорами, майнові права на квартири в житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1, придбану нею за вказаним вище договором купівлі-продажу. Вона вважає, що наявність таких договорів про іпотеку порушує охоронювані законом права та її інтереси на майнові права на квартиру, оскільки такі дії можуть призвести до втрати нею права власності на проінвестовану нерухомість. Крім того, відповідно до Закону України «Про іпотеку», у редакції чинній на час укладення оспорюваних договорів іпотеки, майнові права не могли бути предметом іпотеки.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 жовтня

2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 майнові права на об'єкт

інвестування, а саме однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 згідно з умовами договору купівлі-продажу майнових прав від 15 березня 2010 року № 33/27.

Визнано недійсним п.1.1 іпотечних договорів від 01 липня 2008 року №51-07/204, від 02 липня 2008 року №02-10/2628 та від 16 липня 2008 року №02-10/2999, укладених між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею

44,15 кв. м, яка розташована на 9-ому поверсі у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1, згідно з умовами договору купівлі-продажу майнових прав від 15 березня 2010 року № 33/27.

Знято заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 за вказаною вище адресою.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині визнання майнових прав на об'єкт інвестування скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог про визнання іпотечних договорів частково недійсними, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судове рішення першої та апеляційної інстанцій в частині позовних вимог про визнання майнових прав сторонами не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи, що заявником оскаржується рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог про визнання іпотечних договорів частково недійсними, то колегія суддів вважає за недоцільне виходити за межі касаційної скарги та переглядати рішення суду першої та апеляційної інстанцій в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексомУкраїни від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що майнові права на спірну квартиру у незавершеному будівництвом житловому будинку, вартість якої була сплачена ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу майнових прав, не могли бути предметом іпотеки, відповідно до Закону України «Про іпотеку», тому ТОВ «Альянс-Висотбуд» неправомірно передало в іпотеку банку зазначені майнові права, що є підставою для визнання іпотечних договорів недійсними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 17 березня 2005 року між ТОВ «Альянс-Висотбуд» та Управлінням капітального будівництва Одеської міської Ради було укладено контракт № 23-05 на будівництво 16-ти поверхового житлового будинку АДРЕСА_1, за умовами якого ТОВ «Альянс-Висотбуд» зобов'язався своїми та залученими силами і коштами виконати будівництво вказаного житлового будинку, загальною площею квартир 7 527,1 кв. м, здати у встановлені цим контрактом строки об'єкт в експлуатацію відповідно до проектно-кошторисної документації, а Управління капітального будівництва Одеської міської Ради (замовник) зобов'язалося надати підряднику будівельний майданчик, затверджену проектно-кошторисну документацію та сумісно з підрядником передати об'єкт на баланс експлуатуючої організації.

З метою проведення будівництва багатоквартирного будинку, між ТОВ «Альянс-Висотбуд», ТОВ «Альянс-Жилстрой» та АКБ СР «Укрсоцбанк», яке згодом перейменовано у ПАТ «Укрсоцбанк», 01 липня 2008 року було укладено генеральний договір про співробітництво № 51 -07/203.

Для фінансування будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» були укладені договори, а саме: договір кредиту від 02 липня 2008 року, договір кредиту від 16 липня 2008 року та генеральний договір про здійснення кредитування від 12 серпня 2008 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаними вище кредитними договорами, між вказаними сторонами були укладені іпотечні договори від 01 липня 2008 року, від 02 липня 2008 року та від 16 липня 2008 року, згідно з якими ТОВ «Альянс-Висотбуд», як іпотекодавець, передав в іпотеку АКБ СР «Укрсоцбанк» майнові права на незакінчені будівництвом квартири, що знаходяться в житловому будинку АДРЕСА_1, загальною площею 44,15 кв. м, яка розташована на 9-ому поверсі вказаного житлового будинку.

Вказані іпотечні договори були посвідчені нотаріально.

Судами також установлено, що 15 березня 2010 року, між ОСОБА_8 та ТОВ «Альянс-Висотбуд» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 33/27, предметом якого стало придбання майнових права на однокімнатну квартири АДРЕСА_1 яку товариство зобов'язалося, після завершення будівництва, в строк до II кварталу 2010р. передати за актом приймання передачі ОСОБА_8

15 березня 2010 року ОСОБА_8 сплатила вартість об'єкта будівництва в розмірі 256 070,00 грн, що не заперечується сторонами.

На підставі угоди № 1 від 27 квітня 2010 року ОСОБА_8 передала, а ОСОБА_6 прийняла на себе права і обов'язки ОСОБА_8 та стала стороною договору купівлі-продажу майнових прав № 33/27 від 15 березня 2010 року.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 5 Закону Українивід 5 червня 2003 року № 898-ІV «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинноюна час укладення спірного договору) указаний вичерпний перелік об'єктів, які могли бути предметом іпотеки за іпотечним договором.

Предметом іпотеки моглибути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Предметом іпотеки також мігбути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Частина об'єкта нерухомого майна могла бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомостічи приєднання її до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Тобто, на час укладення оспорюваних договорів іпотеки стаття 5 Закону України «Про іпотеку» не визначала майнові права як предмет іпотеки.

Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, у тому числі до Закону України «Про іпотеку».

У даній справі, оспорювані договори іпотеки майнових прав на не закінчений будівництвом будинок, в тому числі і на спірну квартиру були укладені 1, 2 та 16 липня 2008 року.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій, вирішуючи даний спір, дійшли обґрунтованого висновку про укладення оспорюваних договорів іпотеки з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» та про визнання недійсними у зв'язку із цим відповідних пунктів цих договорів.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Встановивши дійсні обставини справи, суд першої та апеляційної інстанцій дали належну оцінку зібраним доказам, правильно застосували норми матеріального права, не допустили порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшли до обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 29 грудня 2015 року, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд», Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко ІнесаВолодимирівна, комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво», про визнання майнових прав та визнання частково недійсними іпотечних договорів, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: О.І. Євтушенко

Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова

В.М. Коротун