НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

27 грудня 2017 рокуСправа № 322/1300/17

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши матеріали

заяви:Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області
заінтересовані особи:ОСОБА_1; ОСОБА_2
про:визнання спадщини відумерлою,

та перевіривши дотримання заявником вимог ст.ст. 175, 177, 335 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в редакції, що набрала чинності до 15.12.2017,

встановив:

22.12.2017 до суду надійшла вищезазначена заява, в якій заявник просить:

- визнати відумерлою спадщиною житловий будинок № 90 по вул. Івана Клевчука (Янишева) в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, що належав померлому ОСОБА_3;

- передати житловий будинок № 90 по вул. Івана Клевчука (Янишева) в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області як відумерлу спадщину у власність територіальної громади Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Статтею 335 ЦПК України визначено вимоги до заяви у справах про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України в заяві мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Всупереч зазначеним вимогам ЦПК України, в заяві не зазначено належних доказів, які свідчать про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Так, у заяві стверджується, що спадщину у встановлений законодавством строк ніхто не прийняв, спадкова справа за заявою спадкоємців у нотаріальній конторі не заводилась. Але разом з цим, у заяві зазначається про те, що ОСОБА_3 помер 07.05.2015 у м. Липецьк Липецької області Росія та у підтвердження даного факту наведено посилання на довідку про смерть № 2351, видану відділом по реєстрації смерті управління запису актів цивільного стану адміністрації міста Липецька.

З огляду на викладене, суд звертає увагу заявника на те, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

За визначенням п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право», дана справа, у будь-якому випадку, відноситься до справ з іноземним елементом, оскільки факт відкриття спадщини мав місце на території іноземної держави (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Особливості розгляду таких справ визначені розділом ХІ ЦПК України.

Зі змісту ч. 1 ст. 335 ЦПК України випливає, що у справах про визнання спадщини відумерлою обовязок щодо встановлення кола спадкоємців покладається саме на заявника.

Проте, у даному випадку до заяви про визнання спадщини відумерлою не додано жодних доказів того, що заявник перевіряв наявність спадкоємців ОСОБА_3 за останнім місцем його проживання, чи складеного ним заповіту. Крім цього, у заяві про визнання спадщини відумерлоюне зазначено громадянства ОСОБА_3, а також відомостей про те, з якого часу він проживав закордоном, що має істотне значення з урахуванням положень розділу Х Закону України «Про міжнародне приватне право», частини V розділу ІІ Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що подана заява не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 263, 272 ЦПК України, суддя

ухвалив:

1.Заяву Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області про визнання спадщини відумерлою залишити без руху.

2.Надати Новомиколаївській селищній раді Новомиколаївського району Запорізької області строк для усунення недоліків заяви тривалістю десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Недоліки заяви мають бути усунені шляхом надання суду у зазначений строк приведеної у відповідність до вимог ст. 335 ЦПК заяви з урахуванням зауважень, наведених у мотивувальній частині цієї ухвали.

3.Розяснити заявнику, що у випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернена заявнику.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.С. Гасанбеков