АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/1293/14-ц Номер провадження 22-ц/786/480/17Головуючий у 1-й інстанції Заколодяжна О. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у режимі відео конференції із Святошинським районним судом м. Києва цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА»

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_5, третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, стягнення невиплаченого страхового відшкодування.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_2 24 631,42 грн., пеню в сумі 1592,58 грн., 3% річних в сумі 270,68 грн., інфляційні витрати в сумі 2 739,69 грн., витрати на оплату експертизи в сумі 131,85 коп. та 413,70 грн. сплаченого судового збору.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_2 до ПрАТ «СК «Провідна» залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 110,24 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 110,24 грн.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 залишено без задоволення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «СК «Провідна» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «СК «Провідна» та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. Обґрунтовує свої доводи невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та в силу ст. 303 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами по справі, що 09 грудня 2013 року близько 17 год. на вул. Корзуна в м. Гадячі Полтавської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої з вини водія забезпеченого ПрАТ «СК «Провідна» автомобілю НОМЕР_1 ОСОБА_5 було пошкоджено передню частину належного позивачеві ОСОБА_2 автомобілю НОМЕР_2, а з вини водія автомобілю НОМЕР_3 ОСОБА_3 пошкоджено задню частину автомобіля позивача.

10 квітня 2014 року та 07 травня 2014 року ПрАТ «СК «Провідна» виплачено ОСОБА_2 11517 грн. 47 коп. страхового відшкодування та 128 грн. 53 коп. пені за 31 день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика, 02 липня 2014 року доплачено 1118 грн. 45 коп. страхового відшкодування та 60 грн. 52 коп. пені за 115 днів прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика.

Не погодившись з розміром страхового відшкодування завданої йому майнової шкоди, 22 липня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «СК «Провідна», що його неодноразово уточнював, та просив про стягнення зі страховика недоотриманої суми страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, а також понесених по справі витрат по оплаті послуг експерта.

Розмір страхового відшкодування просив визначити на підставі висновку експерта № 49 від 31.05.2016 року, яким встановлено вартість відновлювального ремонту передньої частини автомобіля НОМЕР_2 (т. 4 а.с. 4-7) і від позовних вимог в цій частині не відмовлявся.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 49 від 31.05.2016 року матеріальний збиток, завданий власнику при пошкодженні передньої частини автомобіля НОМЕР_4 станом на час проведення додаткової експертизи, з урахуванням пошкоджень передньої частини автомобіля, визначених згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 160 від 11.11.2015 року, складає 37267,43 грн. Матеріальний збиток, завданий власнику при пошкодженні задньої частини вказаного автомобіля, станом на час проведення додаткової експертизи, з урахуванням пошкоджень задньої частини автомобіля, визначених згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 160 від 11.11.2015 року, складає 21199,94 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що в силу вимог ст.ст. 1187, 1188, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальність за завдану позивачеві шкоду несуть ПрАТ «СК «Провідна», ОСОБА_5 та ОСОБА_6

При цьому, страховик відшкодовує шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, відповідно до лімітів його відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на фактичних обставинах справи та узгоджуються з нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини сторін.

По справі встановлено та сторонами не заперечується, що на час вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка є страховим випадком, цивільно-правова відповідальність водія автомобілю НОМЕР_1 ОСОБА_5 була застрахована ПрАТ «СК «Провідна». Згідно полісу № АС/0559778 від 18.04.2013 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума (ліміт відповідальності страховика) за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 50 тис. грн.

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 січня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у порушенні вимог п.п. 12.1, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та пошкодження транспортних засобів.

За загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведене, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Приписами ст. 12, п. 22.1. ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи, зменшену на суму франшизи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно п. 36.5. ст. 36 цього Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку (п. 36.7. ст. 36 Закону).

Визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом, провадиться в порядку, передбаченому Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України», субєктами оціночної діяльності зареєстрованими в установленому законодавством порядку фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, а також юридичними особами, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону. Діяльність судових експертів, пов'язана з оцінкою майна, здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про судову експертизу», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом щодо методичного регулювання оцінки цього майна.

Суд першої інстанції, встановивши ступінь вини відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, внаслідок дій яких завдано подільну шкоду автомобілю позивача ОСОБА_2, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення зі страховика ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 24 631,42 грн., визначеному з урахуванням висновку судового експерта № 49 від 31.05.2016 р. на момент розгляду справи, що не перевищує визначену договором (полісом № АС/0559778 від 18.04.2013 р.) страхову суму (ліміт відповідальності) та відповідає вимогам ст. 1192 ЦК України, ст.ст. 22, 29 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «СК «Провідна» висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують і не дають підстав вважати, що при вирішенні спору судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального права.

Колегією суддів не вбачається підстав для зменшення розміру страхового відшкодування на суму ПДВ, оскільки ані ухвала суду про призначення у справі автотехнічної експертизи, ані висновок експерта відповідно до п. 17 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440, не містять умов щодо включення до розміру оціненої шкоди суми визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, а доводи апеляційної скарги відповідача про порушення судом вимог п. 36.2. ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ґрунтуються на припущеннях, що відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України не допускається.

Судова колегія також погоджується з рішенням суду першої інстанції і в частині стягнення простроченої суми страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, оскільки правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є грошовими зобовязаннями, за якими у разі настання страхового випадку потерпілий наділяється правами щодо отримання страхових сум, а страховик зобовязаний здійснити страхове відшкодування на його або третьої особи користь.

Виходячи з правової природи правовідносин сторін як грошового зобовязання, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобовязання.

Доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «СК «Провідна», що права та обовязки сторін у спірних правовідносинах є позадоговірними (деліктними), ґрунтуються на власному тлумаченні норм матеріального права і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - відхилити.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ ОСОБА_7

ОСОБА_8

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1