Справа №173/179/17
Провадження №2/173/310/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Дмитрівська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що 18 листопада 2014 року померла мати позивача ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 7,2733 га (кадастровий номер -01-096-0757). Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також після смерті матері із заявами про прийняття спадщини звернулися брат та сестра: ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 25 березня 2016 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у звязку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. У звязку з чим позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (кадастровий номер -01-096-0757) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснив, що вони з відповідачами домовились, що про те, що він прийме у спадщину земельну ділянку після смерті матері. Де оригінал державного акту йому не відомо.

Відповідачі в судовому засіданні кожний окремо позов визнав, проти задоволення позовних вимог та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті їхньої матері, ОСОБА_4, вони не заперечували.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Дмитрівської сільської ради, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

18 листопада 2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7).

На час своєї смерті ОСОБА_4 мала у власності земельну ділянку на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право власності на землю, виданий 16 серпня 2006 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 41 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса з метою прийняття спадщини звернулися її діти: ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 не встановлено, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом було видано лише вищезазначеним особам на спадкове майно (квартиру) в рівних частках (а.с.5).

У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно, про що 25 березня 2016 року державним нотаріусом було винесено відповідну постанову (а.с.6).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 мала у власності земельну ділянку на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ОСОБА_1 прийняла спадщину, інші спадкоємці проти визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачем не заперечують, то до позивача перейшло право власності на це нерухоме майно, проте його право не визнається, а тому заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

При цьому суд приймає до уваги, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 16 березня 2017 року право власності, інші речові права та заборони відчуження не зареєстровано, а тому задоволення позовних вимог ОСОБА_1 виключає порушення прав інших осіб.

Керуючись ст.ст. 392, 1216, 1218 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (кадастровий номер -01-096-0757).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення рішення суду мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко