Справа № 415/808917
Провадження № 2-о/415/963/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.17 року Лисичанський міський суд луганської області

у складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судового засідання Павлові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій посилається на те, що 14 липня 2017 року померла її мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Місце смерті: м.Брянка Луганської області. Причина смерті: «набряк головного мозку, хронічна енцефалопатія III ступеню, атеросклероз судин головного мозку».

18.12.2017 року Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської області відмовив у реєстрації смерті ОСОБА_2., оскільки заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер правовідносин, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що (російською мовою) из копии врачебного свидетельства о смерти № 135 от 18.07.2017. «ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 умерла 14 июля 2017 года. Причина смерти: « Отек головного мозга. Хроническая энцефалопатия 3 степени. Атеросклероз сосудов головного мозга». Место смерти: г.Брянка, микрорайон-4АДРЕСА_1.»

Кадіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської області 18.12.2017 року відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_4, оскільки заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З копії свідоцтва про народження серії VII-УР № 0902277 вбачається, що (рос. мовою) 19 июля 1966 года родилась ОСОБА_5, о чем сделана актовая запись № 730. Ее родители: ОСОБА_6 и ОСОБА_3.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІI-ЕД № 426524 вбачається, що 06 жовтня 1984 року уклали шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_8, про що зроблено актовий запис № 521. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_7.

Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява № 25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи , видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2. необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть українського зразка.

Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.293,315,317 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, яка померла 14 липня 2017 року. Місце смерті: м. Брянка Луганської області, Україна. Причина смерті: «набряк головного мозку, хронічна енцефалопатія III ступеню, атеросклероз судин головного мозку», зареєстрована за адресою: Україна, Луганська область, м. Брянка, мікрорайон-4АДРЕСА_2

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня вручення його копії.

Суддя Л.Б.Чернобривко