Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1927/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення права власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про встановлення права власності на земельні ділянки.

Вимоги позову мотивовано тим, що згідно договору дарування від 04.12.2004 року мати позивачки ОСОБА_3 подарувала їй, позивачці, 2/3 частини будинку в с.Чорний Потік вул. Миру 88. Брат позивачки і відповідач по справі ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 19.06.2007 р., продав позивачці 1/3 частину житлового будинку №88 по вул. Миру в с. Чорний Потік і на даний момент позивачка являється власницею всього будинку по вищевказаній адресі. Однак на дві земельні ділянки, а саме ділянку площею 2800 кв.метрів. для будівництва та обслуговування житлового будинку, в якому проживає позивачка в с Чорний Потік, вул. Миру 88, а також земельну ділянку площею 2100 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства в с. Ч.Потік, які належали матері позивачки згідно державного акту на право приватної власності виданого на підставі рішення Вербовецької сільської ради від 12.12.1996 р. і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №87 від 19.12.1996 р., оформлено договір дарування не було. Після смерті матері позивачки, яка померла 02.09.2005 року нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що немає оригіналу правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки. У зв'язку з цим позивачка просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки.

Сторони в судове засідання не з"явилися.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином своєчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй позовній заяві, відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що 02.09.2005 року в с.Чорний Потік Виноградівського району Закарпатської області померла мати позивачки ОСОБА_3.

Батько позивачки ОСОБА_4 помер 02.08.1985 року.

Після смерті спадкодавця, матері позивачки, ОСОБА_3 залишилося спадкове майно - дві земельні ділянки: земельна ділянка площею 2800 кв.метрів. для будівництва та обслуговування житлового будинку, в якому проживає позивачка в с. Чорний Потік, вул. Миру 88, а також земельна ділянка площею 2100 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства в с. Ч.Потік, які належали матері позивачки згідно державного акту на право приватної власності виданого на підставі рішення Вербовецької сільської ради від 12.12.1996 р. і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №87 від 19.12.1996 р.

За життя 04.12.2004 року ОСОБА_3 подарувала своїй дочці, позивачці по справі ОСОБА_1, 2/3 частини житлового будинку в с.Чорний Потік вул. Миру 88, що стверджується договором дарування жилого будинку від 04.12.2004 року, посвідченим державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим номером 324.

Відповідач по справі, рідний брат позивачки ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 19.06.2007 року який укладено у Виноградівській державній нотаріальній конторі продав позивачці 1/3 частину житлового будинку №88 по вул. Миру в с. Чорний Потік.

Таким чином позивачка ОСОБА_1 являється власником всього будинку по вищевказаній адресі, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.06.2007 року № 15061037.

Даний житловий будинок розташований на вказаній земельній ділянці, яка належить покійній матері позивачки ОСОБА_3, яка померла 02.09.2005 року.

Спадкоємцями першої черги за законом до майна померлої є позивачка ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3) дочка померлої та відповідач ОСОБА_2 - син померлої, який не заперечує проти прийняття спадщини позивачкою.

В порядку передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала з нею в будинку, розміщеному на спадкових земельних ділянках, на який отримала свідоцтво про право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 розяснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Разом з тим, державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно та розяснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду, що стверджується листом відмовою від 31.05.2017 року за № 321/01-16.

Оригіналу державного акту про право власності на спадкові земельні ділянки у позивачки немає, збереглася лише копія такого.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ч.1 ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна.(ч.2 ст.1299 ЦК України).

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачкою та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачкою на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 209-210, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1216-1223, 1225, 1261, 1268-1269, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 2800 кв.м., яка знаходиться в с.Чорний Потік, вул. Миру, 88, Виноградівського району Закарпатської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, та на земельну ділянку площею 2100 кв.м. для ведення підсобного господарства, місце розташування якої с.Чорний Потік, вул. Миру, 88, Виноградівського району Закарпатської області, які згідно державного акту від 19.12.1996 року серії ЗК 003-01051, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №87, на підставі рішення Вербовецької сільської ради народних депутатів від 12 грудня 1996 року були виділені матері позивачки ОСОБА_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_7