Справа № 523/9338/17
Провадження №2/523/4847/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"21" грудня 2017 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Булгакова Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сум інфляційних витрат та трьох відсотків річних,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, просить суд стягнути з ОСОБА_3 суму інфляційних витрат у розмірі 135 874 гривень 93 копійок, три відсотки річних внаслідок невиконання грошового зобовязання у розмірі 13 207 гривень 81 копійок, а всього 149 082 гривень 81 копійок.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17 липня 2014 року у справі №756/17803/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики позов задоволено повністю. З ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 149 763 грн. 20 коп.

Позивач вказує про те, що 20.09.2011 року після продажу квартири, ОСОБА_1 віддала у борг ОСОБА_2 гроші в сумі 17 000 доларів США, що станом на момент написання боргової розписки складало 139 000 грн.

ОСОБА_2 зобовязалась повернути ОСОБА_1 кошти до 09.11.2011 року, тобто через два місяці.

Кошти ОСОБА_2 не повернула. Внаслідок невиконання нею договору ОСОБА_1. опинилась без коштів і не могла придбати житло. На даний час вона вимушена винаймати кімнату у квартирі в місті Вишгороді, оскільки придбати своє житло чи винайняти окрему квартиру вона не в змозі.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17.07.2014 року набрало законної сили 28 липня 2014 року.

Відразу ж ОСОБА_1 звернулась до виконавчої служби, оскільки ОСОБА_2 не виконала рішення суду в добровільному порядку.

У звязку із тим, що ОСОБА_2 знялась з реєстрації за останнім місцем проживання і більше ніде не реєструвалась, державним виконавцем не вдалося розшукати її або її майно, і 20.06.2016 року виконавчий документ був повернутий ОСОБА_1 без виконання.

Станом на сьогоднішній день зобовязання за договором позики або рішення суду ОСОБА_2 не виконала.

Зобовязання відповідача сплатити позивачу борг у сумі 149 763 грн.20 коп. випливає з договору позики від 20.09.2011 року, а рішення суду від 17.07.2014 року підтверджує наявність між сторонами договірних правовідносин.

Отже право позивача на стягнення сум інфляційних витрат та трьох відсотків річних від простроченої суми за період після ухвалення судового рішення чинним законодавством України не заперечується.

З 28 липня 2014 року, тобто з дня набрання законної сили рішенням суду, відповідач залишається боржником, який не виконує встановлене договором та рішенням суду зобовязання.

Виходячи зі встановленого індексу інфляції з 28.07.2014 року по квітень 2017 року відповідач повинна сплатити на користь позивача інфляційні витрати в розмірі 135 874 грн. 93 коп.

Крім того, відповідач повинна сплатити позивачу три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобовязання за цей же період з 28 липня 2014 року по 30 березня 2017 року в сумі 13 207 грн. 81 коп.

В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.60).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила (а.с.56-57).

У звязку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, яка повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, щоРішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17 липня 2014 року у справі №756/17803/13-ц, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. З ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 149 763 грн. 20 коп.

З 28 липня 2014 року, тобто з дня набрання законної сили рішенням суду, відповідач залишається боржником, який не виконує встановлене договором та рішенням суду зобовязання.

Виходячи зі встановленого індексу інфляції з 28.07.2014 року по квітень 2017 року відповідач повинна сплатити на користь позивача інфляційні витрати в розмірі 135 874 грн. 93 коп.

Крім того, відповідач повинна сплатити позивачу три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобовязання за цей же період з 28 липня 2014 року по 30 березня 2017 року в сумі 13 207 грн. 81 коп.

Статтею 611 ЦК Українипередбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістомстатті 1050 ЦК України,якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другоїстатті 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 року у справі № 6-2311цс16, зазначено, що підставою застосування ст. 625 ЦК України є визначення грошового зобовязання саме в договорі, а не в рішенні суду, нарахування індексу інфляції на суму боргу поширюється лише на випадки простроченого грошового зобовязання, а не на випадки невиконання судового рішення.

При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.611,625,1050 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сум інфляційних витрат та трьох відсотків річних - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (09.10.1947р.н., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_2) суму інфляційних витрат у розмірі 135 874 гривень 93 копійок, три відсотки річних внаслідок невиконання грошового зобовязання у розмірі 13 207 гривень 81 копійок, а всього 149 082 гривень 81 копійок (сто сорок девять тисяч вісімдесят дві гривні 81 копійка).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 1 490 гривень 82 копійок.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення..

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Аліна С.С.