Справа № 346/2583/17
Провадження № 2/346/1387/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі

головуючого судді Димашка В.П.

за участі секретаря Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що будинковолодіння АДРЕСА_1 належало праві власності ОСОБА_3, згідно свідоцтва про право власності на будинковолодіння виданого 12 травня 1989 року виконкомом Коломийської районної Ради на підставі рішення № 79 від 25 квітня 1990 року.

Однак свідоцтво про право власності на жилий будинок втрачено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що зроблено відповідний актовий запис за № 3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1

Дружина померлого, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації актів про смерть 01 липня 1981 року зроблено запис за № 12.

Спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, є вона, дочка померлого, ОСОБА_1, оскільки дочка померлого ОСОБА_2 на спадщину після смерті батька не претендує, про що підтвердить в судовому засіданні. Крім неї, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має.

З метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3, вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус витребував подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння. Однак, надати свідоцтво про право власності вона не взмозі в зв'язку з його втратою. Тому згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності.

Оскільки на житловий будинок АДРЕСА_1 було видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння, однак було втрачено, вона подала оголошення в газету «ЗР-Інформ» де було надруковано повідомлення, про те, щоб вважати недійсним втрачене свідоцтво на право особистої власності на будинковолодіння від 12 травня 1989 року на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1 видане на ОСОБА_3.

Згідно технічного паспорта виданого ОКП Коломийське МЕТІ від 20 квітня 2017 року зазначено, що інвентаризаційна вартість майна становить 72 125 грн.

Виходячи з наведених обставин, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про визнання позову, відмовилась від своєї частки в майні, яке знаходиться в АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, просила розгляд справи провести без її участі.

Взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 525 ЦК України, в редакції 1963 р., який діяв на час відкритті спадщини, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 548 ЦК України, в редакції 1963 р., прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 р., визнається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управляння або володіння спадковим майном.

Відповідно до вимог ст. ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлено, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 12 травня 1989 року, в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності ОСОБА_3. Даний факт підтверджується також випискою з інвентаризаційних матеріалів від 07.04.2017 року №58431.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб 06.11.1975 року, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_1.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3.

Як вбачається з довідки Нижньовербізької сільської ради, померлому ОСОБА_3 належить житловий будинок в АДРЕСА_1. Тип двору - робітничий. На момент смерті ОСОБА_3 у спадковому будинку проживали дочка ОСОБА_2, 1978 р.н., дочка ОСОБА_1, 1981 р.н. (свідоцтво про народження НОМЕР_4). З дня смерті ОСОБА_3 в управління спадковим майном вступила ОСОБА_1. Заповіти від імені померлого ОСОБА_3 не складалися.

Свідоцтво про права власності на жилий будинок в АДРЕСА_1, видане 12.05.1990 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення №79 від 25.04.1990 року було страчене, про що було надруковане відповідне оголошення в газеті «ЗР-Інформ».

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складається із будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли його дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що подали відповідні заяви 17.05.2017 року до Першої Коломийської районної держнотконтори, що підтверджується матеріалами спадкової справи №163/217.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у спадщині, оскільки правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого на житловий будинок відсутній.

Згідно технічного паспорту по АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та складається із: житлового будинку - літ. А, сараю - літ. Б, вбиральні - літ. В, криниці - №1. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить 72125 грн.

На підставі наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 174, 197 ч.2, 213 - 215, 223, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Димашок В. П.