АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2676/17 Справа № 203/3937/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Казак С. Ю. Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-АГРОПРАЙД», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «АГРОСВІТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУТ», Кооперативу «Колосок» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_6, про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, який уточнили під час розгляду справи, та просили суд витребувати з чужого незаконного володіння відповідачів на користь: ФОП ОСОБА_4: зерно пшениці в кількості 58430 кг; борошно пшениці в/г в кількості 17226 кг; борошно пшениці 1/г в кількості 43751 кг; борошно пшениці 2/г в кількості 918 кг; висівки пшеничні в кількості 16768 кг; зернові відходи в кількості 1987 кг, мішки п/п 56*110 в кількості 1527 шт; ТОВ «ДНІПРО-АГРОПРАЙД»: зерно пшениці в кількості 827700 кг; Сільськогосподарського ТОВ «Агрофірма «АГРОСВІТ»: зерно пшениці в кількості 1049930 кг; ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУТ»: зерно пшениці в кількості 289620 кг; Кооперативу «Колосок»: зерно пшениці в кількості 248860 кг.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вони здійснюють господарську діяльність з виробництва продуктів борошно-круп'яної промисловості, оптової торгівлі зерном та постачають на переробку зерно пшениці ФОП ОСОБА_6 до борошномельного цеху, розташованого по АДРЕСА_1 на підставі договорів по переробці між ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_4 від 01.08.2016 року на 500 тон зерна пшениці; між ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «ДНІПРО-АГРОПРАЙД» від 22.07.2016 року на 830 тон зерна пшениці; між ФОП ОСОБА_6 та Сільськогосподарським ТОВ «Агрофірма «АГРОСВІТ» від 07.07.2016 року на 1050 тон зерна пшениці; між ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУТ» від 21.07.2016 року на 290 тон зерна пшениці; між ФОП ОСОБА_6 та Кооперативом «Колосок» від 05.07.2016 року на 250 тон зерна пшениці.

Станом на 02.08.2016 року у ФОП ОСОБА_6 згідно актів звірок на переробці перебувала наступна зернова та готова продукція: ФОП ОСОБА_4: зерно пшениці в кількості 58430 кг; борошно пшениці в/г в кількості 17226 кг; борошно пшениці 1/г в кількості 43751 кг; борошно пшениці 2/г в кількості 918 кг; висівки пшеничні в кількості 16768 кг; зернові відходи в кількості 1987 кг, мішки п/п 56*110 в кількості 1527 шт; ТОВ «ДНІПРО-АГРОПРАЙД»: зерно пшениці в кількості 827700 кг; Сільськогосподарського ТОВ «Агрофірма «АГРОСВІТ»: зерно пшениці в кількості 1049930 кг; ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУТ»: зерно пшениці в кількості 289620 кг; Кооперативу «Колосок»: зерно пшениці в кількості 248860 кг; ФОП ОСОБА_5 згідно договору №010116 від 01.01.2016 року: зерно пшениці в кількості 610330 кг, борошно пшениці в/г в кількості 374189 кг; борошно пшениці 1/г в кількості 33862 кг; борошно пшениці 2/г в кількості 11278 кг; крупа манна в кількості 23669 кг; висівки пшеничні в кількості 44297 кг; зернові відходи в кількості 29172 кг, мішки п/п 56*110 в кількості 26328 шт.

З 16.08.2016 року відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на підставі договору уступки права вимоги за договором №010116 від 01.01.2016 року про переробку зерна пшениці, укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_2, з борошномельного цеху по АДРЕСА_1 була вивезена зернова продукція. Згідно п.2.1 цього договору ціна договору становить 15697790,6 грн., що складається з вартості уступленого права вимоги (вартості переробленого зерна/готової продукції) в сумі 14060000 грн. та послуг з переробки в сумі 1637790,6 грн. Така вартість нарахована на підставі акту звірки взаєморозрахунків від 01.08.2016 року, за яким нібито станом на 01.08.2016 року ФОП ОСОБА_6 від ФОП ОСОБА_5 передано на переробку 3800 тон зернової продукції. Такий акт ніколи не складався ФОП ОСОБА_6 та не підписувався ним, а зернова продукція, що знаходилась на переробці ФОП ОСОБА_6 від ФОП ОСОБА_5, складала лише 610330 кг зернової продукції та 487295 кг готової продукції.

При зверненні до суду з позовом позивачі зазначали, що в супереч вимогам ст.512,516-519 ЦК України відповідачі здійснили незаконну передачу права власності на майно, на яке не мали достатніх правових підстав та посилалися на нікчемність договору поступки права вимоги.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_4, ТОВ «ДНІПРО-АГРОПРАЙД», Сільськогосподарського ТОВ «Агрофірма «АГРОСВІТ», ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУТ» та Кооперативу «Колосок» задоволено частково. суд ухвалив: витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2:

-на користь ФОП ОСОБА_4 майно, що складається із: зерна пшениці в кількості 58430 кг; борошна пшениці в/г в кількості 17226 кг; борошна пшениці 1/г в кількості 43751 кг; борошна пшениці 2/г в кількості 918 кг; висівок пшеничних в кількості 16768 кг; зернових відходів в кількості 2987 кг.;

-на користь ТОВ «ДНІПРО-АГРОПРАЙД» зерно пшениці в кількості 837700 кг.;

-на користь Сільськогосподарського ТОВ «Агрофірма «АГРОСВІТ» зерно пшениці в кількості 1049930 кг.;

-на користь ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУТ» зерно пшениці в кількості 289620 кг.;

-на користь Кооперативу «Колосок» зерно пшениці в кількості 248860 кг.

В іншій частині позову відмовленно.

Цим же рішенням суду стягнуто із ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_4 судовий збір в сумі 1378 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог .

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі здійснюють господарську діяльність з виробництва продуктів борошно-круп'яної промисловості, оптової торгівлі зерном та постачають на переробку зерно пшениці ФОП ОСОБА_6 до борошномельного цеху, розташованого по АДРЕСА_1 на підставі договорів по переробці між ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_4 від 01.08.2016 року на 500 тон зерна пшениці; між ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «ДНІПРО-АГРОПРАЙД» від 22.07.2016 року на 830 тон зерна пшениці; між ФОП ОСОБА_6 та Сільськогосподарським ТОВ «Агрофірма «АГРОСВІТ» від 07.07.2016 року на 1050 тон зерна пшениці; між ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУТ» від 21.07.2016 року на 290 тон зерна пшениці; між ФОП ОСОБА_6 та Кооперативом «Колосок» від 05.07.2016 року на 250 тон зерна пшениці.

Вказане підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо внесення до вказаного реєстру відомостей про реєстрацію позивачів, зазначення в реєстрі видів господарської діяльності згідно статутних документів, а також відповідними договорами про переробку між позивачами та ФОП ОСОБА_6 (а.с.7-38,44-45,46-47,48-49,50-51,52-53 т.1).

Згідно довідки ФОП ОСОБА_6 станом на 02.08.2016 року у останнього за адресою: АДРЕСА_1, на переробці перебувала наступна зернова продукція, поставлена для переробки позивачами, а також готова продукція: ФОП ОСОБА_4: зерно пшениці в кількості 58430 кг; борошно пшениці в/г в кількості 17226 кг; борошно пшениці 1/г в кількості 43751 кг; борошно пшениці 2/г в кількості 918 кг; висівки пшеничні в кількості 16768 кг; зернові відходи в кількості 2987 кг, мішки п/п 56*110 в кількості 1527 шт; ТОВ «ДНІПРО-АГРОПРАЙД»: зерно пшениці в кількості 837700 кг; Сільськогосподарського ТОВ «Агрофірма «АГРОСВІТ»: зерно пшениці в кількості 1049930 кг; ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУТ»: зерно пшениці в кількості 289620 кг; Кооперативу «Колосок»: зерно пшениці в кількості 248860 кг. (а.с.248 т.2)

Вказане крім зазначених вище договорів про переробку та довідки підтверджується відповідними актами звірки. (а.с.54,56,57,58,59,60,61 т.1)

Крім позивачів, постачання на переробку зерна пшениці ФОП ОСОБА_6 до вказаного борошномельного цеху здійснювалось також відповідачем - ФОП ОСОБА_5 на підставі договору №010116 від 01.01.2016 року та станом на 02.08.2016 року згідно зазначеної вище довідки ФОП ОСОБА_6 у останнього знаходилось наступна належна ФОП ОСОБА_5 зернова та готова продукція: зерно пшениці в кількості 610330 кг, борошно пшениці в/г в кількості 374189 кг; борошно пшениці 1/г в кількості 33862 кг; борошно пшениці 2/г в кількості 11278 кг; крупа манна в кількості 23669 кг; висівки пшеничні в кількості 44297 кг; зернові відходи в кількості 29172 кг, мішки п/п 56*110 в кількості 26328 шт. (а.с.219-237 т.1).

Також встановлено, що відповідно до договору про уступку права вимоги від 01 серпня 2016 року, укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_2, а також згідно акту звірки взаєморозрахунків від 01 серпня 2016 року, укладеного між ФОЛП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5, згідно якого ФОП ОСОБА_5 відступив ОСОБА_2 право вимоги та передав товар вартістю 15697790,60 грн. (вартість переробного зерна/готової продукції) та вартості послуг по переробці в сумі 1637790,60 грн. (а.с. 39-41 Т.1).

Звертаючись до суду із позовом, позивачі посилалися на те, що договір №0101116 від 01.01.2016 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_5 насправді не укладався, акт звірки взаєморозрахунків від 01.08.2016 року між ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 не складався, а вивезені ОСОБА_2 за вказаних вище обставин з борошномельного цеху, розташованого по АДРЕСА_1, зерно пшениці та готова продукція, належали позивачам.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості позовних вимог, а також наявності правових підстав для їх задоволення.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Між тим Постановою ВСУ від 17.12.2014 року по справі № 6-140цс14 передбачено, що за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2016 року старшим слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області Ткачуком Д.А. в рамках кримінального провадження №0000037 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1, під час якого було виявлено, зокрема, зерно пшениці та борошно, які згідно протоколу обшуку були передані на відповідальне зберігання ТОВ «Агро-Переробка Дніпро» (а.с.233-237 т.2).

11.08.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна, посилаючись на те, що вилучені під час обшуку 02.08.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 зерно пшениці в кількості 3200 тон; мука пшениці в/г в кількості 385000 кг, мука пшенична 1/г в кількості 85000 кг, манка в кількості 18000 кг, висівки пшеничні в кількості 56500 кг, зернові відходи в кількості 55500 кг, належали йому на праві власності на підставі договору уступки права вимоги за договором від 01.08.2016 року, акту приймання-передавання.

За наслідками розгляду скарги ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15.08.2016 року скаргу ОСОБА_2 було задоволено та зобов'язано старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області Ткачука Д.А. повернути ОСОБА_2 зерно пшениці в кількості 3200 тон; мука пшениці в/г в кількості 385000 кг, мука пшенична 1/г в кількості 85000 кг, манка в кількості 18000 кг, висівки пшеничні в кількості 56500 кг, зернові відходи в кількості 55500 кг (а.с.191-193 т.1) та згідно розписки ОСОБА_2 на ім'я старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області Ткачука Д.А. від 16.08.2016 року ОСОБА_2 було повернуто зерно пшениці в кількості 2932 тони, а також готову продукцію, кількість якої в розписці зазначена приблизно (а.с.194 т.1).

Також з матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2016 року позивачі по справі звернулись до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на дії слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області при проведенні обшуку 02.08.2016 року та неповернення тимчасово вилученого майна, яка ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду від 07.11.2016 року була задоволена та зобов'язано слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області майно, вилучене під час обшуку 02.08.2016 року за адресою: АДРЕСА_1, особам, у яких воно було фактично вилучене.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що предметом спору у даній цивільній справі є зерно, мука, а також готова продукція, яка була вилучена під час обшуку 02.08.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 у межах кримінального провадження.

При цьому, дії слідчого по вилучення вказаного майна були оскаржені та визнані незаконними, його зобов'язано майно, вилучене під час обшуку 02.08.2016 року за адресою: АДРЕСА_1, повернути особам, у яких воно було фактично вилучене. А згідно розписки ОСОБА_2 на ім'я старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області Ткачука Д.А. від 16.08.2016 року зерно пшениці в кількості 2932 тони, а також готову продукцію, кількість якої в розписці зазначена приблизно, було повернуто ОСОБА_2, який має право на зазначене майно на підставі договору поступки права вимоги від 01.08.2016 року за договором №010116 від 01 серпня 2016 року про переробку зерна пшениці, отриманої на давальчеських умовах, укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Крім того, сторони не оскаржують цей договір уступки права вимоги від 01.08.2016 року, незважаючи на те, що саме на підставі вказаного договору ОСОБА_2, вважаючи себе власником зерна та виробленої продукції, отримав по розписці на ім'я старшого слідчого Ткачука Д.А. від 16 серпня 2016 року, тобто фактично цей договір відбувся та був виконаний, а тому вважати його нікчемним в даній ситуації не можна, проте позивачі про вказане в суді не зазначали, а суд на ці питання уваги не звернув.

Також, матеріалами справи встановлено, що кримінальне провадження, в межах якого було вилучено спірне майно, станом на момент розгляду даної справи не розглянуто.

За таких обставин, позовні вимоги є передчасними, а суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3- задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова