Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №335/2860/17 Головуючий у 1 інстанції Апаллонова Ю.В.
Провадження № 22-ц/778/3992/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В позові зазначало, що 30.03.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 4200,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві.

У порушення вимог договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, відповідач станом на 31.01.2017 року має заборгованість у розмірі 24627,46 гривень, що складається з наступного: 3327,50 гривень заборгованість за кредитом, 19651,03 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частка), 1148,93 гривень штраф (процентна ставка).

Посилаючись на викладені обставини, просило суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість по договору в розмірі 24627,46 грн., судовий збір в розмірі 1600,00 гривень.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором в розмірі 24627,46 грн., судовий збір в розмірі 1600 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з того, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом. У порушення вимог договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що 30.03.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 4200,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом.

У порушення вимог договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, відповідач станом на 31.01.2017 року має заборгованість у розмірі 24627,46 гривень, що складається з наступного: 3327,50 гривень заборгованість за кредитом, 19651,03 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частка), 1148,93 гривень штраф (процентна ставка).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції не врахував, що позивачем пропущено строк позовної давності. Останній платіж за кредитом був здійснений ОСОБА_3 30 липня 2011року, і саме з цього часу у Банку виникло право вимоги повернення кредиту. З відповідним позовом до суду ОСОБА_5 звернувся тільки у лютому 2017 року, клопотання про поновлення строку позовної давності не заявляв, доказів в обґрунтування поважності причин пропуску суду не надав.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Останній платіж на погашення боргу за вказаним договором здійснено 30 липня 2011 року. Таким чином, перебіг строку позовної давності почався з моменту настання строку погашення чергового платежу за договором тобто з липня 2011 року.

Проте ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом про захист свого порушеного права лише у лютому 2017 року (а.с. 1), тобто за межами установленого законом строку позовної давності.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 червня 2014 року (справа №6-61цс14), від 4 листопада 2015 року (справа №6-1926цс15).

Таким чином судова колегія приходить до висновку, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України рішення районного суду скасовує та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2017 рокуу цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Дата документу Справа №