Номер провадження: 22-ц/785/5441/17
Номер справи місцевого суду: 2-5067/05
Головуючий у першій інстанції Терьохін С.Є.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Заїкіна А.П., Дрішлюка А.І.

За участю секретаря- Бахірко А.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2005 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7

-про визнання правочину дійсним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

16.05.2005 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовними вимогами в котрих просила суд визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3,укладений 11 листопада 2004 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 дійсним. Визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 95 кв. м., що складається з першого поверху: кімнати-24,7 кв.м., коридора - 6,6 кв. м., санузла- 5,6 кв. м., кухні-10,1 кв. м. та 2-го поверху: кімната-24,8 кв. м. та 16,3 кв. м.,коридора-4,2 кв. м.,балкона-2,7 кв. м. з реєстрацією пава в КП «БТІ та РОН». Вимоги обґрунтовувала тим, що за згодою сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ОСОБА_7 здійснили реконструкцію спірної квартири шляхом надбудови другого поверху в результаті чого площа квартири була збільшена до 95 кв.м. посилаючись на просту письмову угоду щодо купівлі - продажу відповідачкою спірної квартири та сплати нею 79500 грн. та отримання від останньої ключі посилаючись на вимоги ст.220 ЦК України просила задовольнити заявлені вимоги.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2005 року позов задоволено. Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3,укладений 11 листопада 2004 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 дійсним. Визнано за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 95 кв. м., що складається з першого поверху: кімнати-24,7 кв.м., коридора - 6,6 кв. м., санузла- 5,6 кв. м., кухні-10,1 кв. м. та 2-го поверху: кімната-24,8 кв. м. та 16,3 кв. м.,коридора-4,2 кв. м.,балкона-2,7 кв. м. з реєстрацією пава в КП «БТІ та РОН».

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового,про відмову в задоволенні позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та матеріального права. Зокрема посилається на порушення її прав так як спірна квартира є суміжною,самовільно реконструйована та збільшення площі здійснено за рахунок прибудинкової території. При цьому посилається на те, що договір є нікчемним в розумінні ст.220 ЦК України та не породжує прав та обов'язків так як підлягає нотаріальному посвідченню.

В судове засідання ОСОБА_6 не з'явилась,про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеса від 25 липня 2005 року за ОСОБА_5 визнано право власності на реконструйовану АДРЕСА_1 загальною площею 70,4 кв.м. загальною площею 70,4 кв.м. розташованих приміщень на 1-му та 2-му поверхах. При цьому з тексту самого рішення вбачається, що така реконструкція була нею проведена з дозволу сусідів.

З матеріалів даної справи вбачається, що в своїй заяві від 09.03.2001 року ОСОБА_5 не заперечувала щодо проведення будівельних робіт,реконструкції сусідів кв. 21.( а.с.6)

За таких обставин,судова колегія приходить до висновку, що заявниця була обізнана щодо проведення реконструкції кв. 21 ще з 2001 року так як вони були власниками суміжних квартир,узгодили реконструкцію своїх квартир шляхом надбудови другого поверху.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.12.2014 року власником АДРЕСА_2 являється ОСОБА_7 загальною площею 144,4 кв.м. Збільшення спірної квартири відбулося за рахунок надбудови третього поверху та не передбачало змін зовнішніх геометричних розмірів у фундаменті. Квартири НОМЕР_1 є суміжними, оскільки мають спільну несучу стіну. Квартири мають окремі виходи на прибудинкову територій.

Постановою Одеського адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року ,що вступило в законну силу скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатаї «Реконструкція квартири №21 з надбудовою 3-го поверху без змін зовнішніх геометричн: розмірів фундаменту у плані» за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровану Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекі в Одеській області за №ОД10 від 17 листопада 2014 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Серед основних засад судочинства, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, є «обов'язковість рішень суду».

Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус судів» учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом .

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Практика Європейського суду щодо України стосовно гарантій, закріплених статтею 6 § 1, знайшла своє відображення у справах, які стосуються права доступу до суду та справедливого судового розгляду.

Висновку щодо скасування остаточного судового рішення, Суд дійшов у справах „Науменко проти України", „Полтораченко проти України" та „Тімотієвич проти України".

Суд визнав, що у згаданих справах, в яких мали місце скасування рішень, які набули статусу остаточних та мали обов'язковий характер, було порушено статтю 6 § 1 Конвенції.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини також і у справах «Устименко проти України» та «Пономарьов проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Принцип правової визначеності є невід'ємною, органічною складовою принципу верховенства права,який серед іншого вимагає, щоб остаточне рішення суддів не могли бути поставлені під сумнів. Тобто,цей принцип означає, що рішення суду,яке набрало законної сили є остаточним, і неприпустимо повторно розглядати вже вирішену справу.

Зміст «природної справедливості» полягає в застосуванні права органами правосуддя відповідно до встановлених, а також санкціонованих державою юридичних принципів та процедур для забезпечення гарантій і захисту прав людини та основних свобод.

Крім того, зазначене рішення вже виконано та з позивачем відчужено спірне помешкання ОСОБА_7 котра і є власником спіної квартири.

З врахуванням зазначеного, судова колегія приходить до висновку, що намагання заявницею перегляду рішення суду понад 12 років є втручанням в принцип правової визначеності, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення в силу ст.308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. 218,308,315,317,319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2005 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - А.І.Дрішлюк

А.П.Заїкіна