Справа № 369/243/17 Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/5055/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 19.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц.,Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 вересня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору № 0 від 15 травня 2007 року .

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у відповідності до норм ст.ст. 7, 33 Закону України «Про іпотеку» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:005:0033, площею 0,1500 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горбовичі, вулиця Мельника, 47, що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 577052, виданого 20.04.2007 року Києво-Святошинським РВ земельних ресурсів, шляхом застосування процедури продажу визначеної статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Свої вимоги обґрунтовував тим, що15 травня 2007 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», укладено кредитний договір № 0 для забезпечення виконання зобовязань за яким між відповідачем та ПАТ «УкрСиббанк» укладено іпотечний договір, за умовами п.1.1 якого, відповідач у справі ОСОБА_2, передав в іпотеку Банку нерухоме майно - земельну ділянку, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:005:0033, площею 0,1500 га яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горбовичі, вулиця Мельника, 47.

12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект», відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав за іпотечним договорами свої права вимоги до ОСОБА_2 повиконанню зобовязаннь за кредитним договором № 0 від 15 травня 2007 року та Іпотечним договором від 15 травня 2007 року.

Оскільки відповідач не виконував умови кредитного договор та станом на 08 грудня 2016 року в нього виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 134 711,21 дол. США, що еквівалентно 3 505 199,69 грн. за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку, тому позивач просив вирішити вказаний спір у судовому порядку та задовольнити його позовні вимоги у повному обсягу.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 вересня 2017 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 15 травня 2007 року, яка складає 134 711,21 дол. США (сто тридцять чотири тисячі сімсот одинадцять доларів та двадцять один цент США), що еквівалентно 3 505 199,69 грн. (три мільйони пятсот пять тисяч сто девяносто девять гривень та шістдесят девять копійок), за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку, та яка складається з заборгованості по основній сумі кредиту 88 079,48 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.12.2016 року складає 2 291 837,23 грн.; заборгованості за процентами 46 631,73 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.12.2016 року складає 1 213 362,46 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :02:005:0033, площею 0,1500 га та знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горбовичі, вулиця Мельника 47, що належить на праві власності ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1), на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 577052, виданого 20 квітня 2007 року Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів, шляхом застосування процедури продажу визначеної згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ТОВ «Кей-Колект» судовий збір в розмірі 4 928,22 грн. (чотири тисячі девятсот двадцять вісім гривень та двадцять дві копійки).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування та неправильність встановлення судом обставин, порушення застосування судом норм законодавства, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2, його представники ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. На їх думку позивач не має права на стягнення коштів в іноземній валюті, так як не має ліцензії на здійснення валютних операцій, земельна ділянка на яку позивач просить звернути стягнення не внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а крім того позивач подав до суду позов з пропуском строку позовної давності на що судом першої інстанції не звернута увага не дивлячись на те, що ним вказана заява подавалася.

Представник позивача ОСОБА_5 при апеляційному розгляді заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване. На підтвердження вказаних обставин надав суду для огляду оригінал Договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 та Договору про відступлення прав за іпотечним договорами 12 грудня 2011 року.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та предявлені позивачем оригінали договорів факторингу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення повинно бути змінено з таких підстав.

Так, судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що 15 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до п. 1.1 якого банк зобовязується надати позичальнику грошові кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 100 000 доларів США, що еквівалентно 505 000 грн., а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі (а.с. 13-22).

Надання кредиту здійснюється з 15 травня 2007 року. Позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та у розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але не пізніше 15 травня 2018 року.

З метою забезпечення вимог банку за вказаним кредитним договором 15 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (Іпотекодержатель) та відповідачем ОСОБА_2 (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 3444 (а.с. 23-26).

Відповідно до п. 1.1 Договору, іпотекодавець (ОСОБА_2А.) передає в іпотеку нерухоме майно, а саме земельну ділянку, цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:005:0033, площею 0,1500 га, що належить іпотекодавцю на праві власності, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Горбовичі, вулиця Мельника, 47.

Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі Державного акту направо власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 577052, виданого 20 квітня 2007 року Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в книзі запису державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №21, виданого на підставі договору дарування земельної ділянки №13663 від 12 вересня 2006 року (а.с. 127,128).

Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань іпотекодавця за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 15 травня 2007 року та за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.05.2007 року (п. 1.2. договору).

Пунктом 5.2 іпотечного договору встановлено, що у разі настання обставин, зазначених в п. 4.1. договору, іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. У повідомленні, про яке йдеться в п.5.2., іпотекодержатель зазначає, який із способів задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачені ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», застосовується іпотекодержателем для задоволення своїх вимог (п.5.3 договору).

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №1.

Відступлення права вимоги щодо договору іпотеки від 15 травня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», підтверджується випискою з додатку №1 до договору факторингу №1 від 12 грудня 2011 року . Крім того, в даному додатку вказано, що кінцевим терміном погашення кредиту за кредитним договором є 15 травня 2018 року.

Відповідно до звіту про оцінку заставленого в іпотеку майна, складеного субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6, а саме земельної ділянки- цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:005:0033, площею 0,1500 га, та знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горбовичі, вулиця Мельника 47, що належить ОСОБА_2, ринкова вартість обєкта оцінки становить 328 548 (триста двадцять вісім тисяч пятсот сорок вісім) гривень. (а.с. 29-46)

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги ТОВ «Кей Коллект» суд першої інстанції, вважав вимоги позивача законними та обґрунтованими, підтвердженими належними та достатніми доказами про наявність у позивача права вимоги згідно догорів факторингу №1 від 12 грудня 2011 року та договору про відступлення прав за іпотечними договорами. При цьому суд погодився із вимогами позивача про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором станом на 08 грудня 2016 року заборгованість відповідача яка в загальній сумі складає 134 711,21 дол. США (сто тридцять чотири тисячі сімсот одинадцять доларів та двадцять один цент США), що еквівалентно 3 505 199,69 грн. (три мільйони пятсот пять тисяч сто девяносто девять гривень та шістдесят девять копійок) за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині обґрунтованості вимог позивача щодо наявності в нього права вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15 травня 2007 року та правом звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечний договір № 3444 від 15 травня 2007 року, разом з тим колегія суддів вважає, що сума заборгованості за вказаними кредитними зобовязання підлягає зменшенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається що сторони кредитного договору визначили порядок та строк виконання позичальником взятих на себе зобовязань, зокрема згідно до п.1.2.2 Позичальник зобовязався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно до Додатку №1 до Договору, але не пізніше 15 травня 2018 року. Сторонами погоджено та підписано як складова кредитного договору Додаток №1 Графік погашення кредиту ( а.с.19-22).

Також, сторонами визначено строки виконання зобовязань із щомісячним погашенням платежів по тілу кредиту до 15 числа включно, кожного календарного місяця та для сплати процентів за користування кредитом (пункт 1.3.4 договору).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобовязання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника.

Таким чином, сторонами погоджено виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань у частині повернення суми кредиту та плати за користування щомісячними платежами, тобто умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку. Право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом повинна здійснюватись позичальником частинами до 15 числа кожного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Згідно довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором від 08 грудня 2016 року жодних платежів в рахунок погашення заборгованості з 16 жовтня 2009 року від позичальника не надходило (а.с. 49). У свою чергу позивач як правонаступник Банку звернувся до суду із зазначеним позовом 30 грудня 2016 року.

У звязку з наведеним колегія суддів вважає, що початок перебігу строку позовної давності розпочався саме з 16 листопада 2009 року, оскільки позичальник перестав виконувати свої зобовязання за кредитним договором як по поверненню кредиту, так і по сплаті відсотків за користування кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_2 у порядку визначеному ст. 267 ч.3 ЦК України подав суду першої інстанції заяву про застосування строків позовної давності щодо вимог ТОВ «Кей Колект», однак судом вказана заява була не врахована.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині визначення суми заборгованості підлягають зміні з урахуванням строків дії договору та часу звернення до суду позивача, тому нарахування заборгованісті підлягає за період з 30 грудня 2013 року, оскільки до суду позивач звернувся 30 грудня 2016 року .

Так, за графіком погашення тіла кредиту позичальником не виконано зобовязання станом на 30 грудня 2013 року в сумі 88079,48 доларів США, із яких 47170,72 доларів США прострочена сума заборгованості, а 40151,18 доларів США строкова заборгованість, що відповідно до курсу НБУ України станом на час видачі розрахунку заборгованості 08 грудня 2016 року 1 долар США = 26,0201 грн. (а.с. 47) становить 1044737,72 грн. Саме вказана сума підлягає врахуванню, як заборгованість позичальника перед позивачем, та повинна бути врахована при звернення стягнення на предмет іпотеки.

В іншій частині, в тому числі, в частині нарахованих відсотків за користування кредитом позивачем строк давності пропущений, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Даючи оцінку іншим доводам апеляційної скарги ОСОБА_2 колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються наданими позивачем доказами , перевіреними судом у порядку визначеному ЦПК України.

Наявність зобовязання позичальника перед позивачем підтверджена наявними в матеріалах справи і договором про надання споживчого кредиту №0 від 15 травня 2007 року, іпотечним договором №3444 від 15 травня 2007 року, які не оспорюються сторонами та дослідженими при апеляційному розгляді оригіналів Договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 та Договору про відступлення прав за іпотечним договорами 12 грудня 2011 року.

Доводи апелянта про неналежність йому права власності на предмет іпотеки спростовуються, як текстом іпотечного договору підписаного ОСОБА_2, так і копією Державного акту на право власності на земельну ділянку ( а.с. 128).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених в рішенні суду першої інстанції та не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення в іншгій частині .

Керуючись ст. 267 ч.3, 526, 530, 611, 10 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 вересня 2017 року в частині визначення суми заборгованості за кредитним договором змінити, виклавши резулютивну частину рішення суду в наступній редакції:

Позов ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 15.05.2007 року, яка складає 40151,18 дол. США (сорок тисяч сто пятдесят один долар та вісімнадцять цент США), що еквівалентно 1044737,72 грн. (один мільйон сорок чотири тисячі сімсот тридцять сім гривень сімдесят дві копійки), звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :02:005:0033, площею 0,1500 га та знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горбовичі, вулиця Мельника 47, що належить на праві власності ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1), на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 577052, виданого 20 квітня 2007 року Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів, шляхом застосування процедури продажу визначеної згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ТОВ «Кей-Колект» судовий збір в розмірі 4 928,22 грн. (чотири тисячі девятсот двадцять вісім гривень та двадцять дві копійки).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

ОСОБА_7