Справа № 351/26/17
Номер провадження №2/351/346/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем знаходилася у шлюбних відносинах з 28.12.1991 р. Від спільного життя у них є четверо дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22.07.2016 р., шлюб між сторонами розірвано та присуджено стягувати з відповідача аліменти на утриманні дітей.

За час спільного проживання сторонами було придбано житловий будинок по вул. Л.Українки, 84 в с.Іллінці, Снятинського району, Івано-Франківської області. На даний час відносини між сторонами погіршилися, позивачка бажає розділити спільно придбаний із відповідачем будинок, виділивши їй 3/4 частини, оскільки з нею проживають неповнолітні діти.

Представник позивачки подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю просив позов задоволити в повному обсязі .

Відповідач подав до суду заперечення в якому зазначив, що просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 63,9 кв.м., житловою 27,7 кв.м., допоміжною 36,2 кв.м., що знаходиться за адресою: вул.Л. Українки, буд. 84 в с.Іллінці, Снятинського району, Івано-Франківської області.

Визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 63,9 кв.м., житловою 27,7 кв.м., допоміжною 36,2 кв.м., що знаходиться за адресою: вул..Л. Українки, буд. 84 в с.Іллінці, Снятинського району, Івано-Франківської області.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

З довідки від 12.09.2016 р., виданої виконкомом Іллінецької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, слідує, що до складу сімї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 входять: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, чоловік (на даний час розлучені), ніде не працює, інвалід ІІІ групи, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 син, ніде не працює і не навчається, зареєстрований за іншою адресою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 - син, ніде не навчається і не працює, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, уч. 9-го класу Іллінецької ОСОБА_7 ст., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10 дочка, уч. 7-го класу Іллінецької ОСОБА_7 ст., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11- син, уч.4-го класу Іллінецької ОСОБА_7 ст., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уч. 2-го класу Іллінецької ОСОБА_7 ст.

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї ОСОБА_1 від 26.09.2016 р., виданого Іллінецькою сільською радою, вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 ніде не працює, багатодітна мати, «мати героїня». Власник господарства ОСОБА_2 купили з дружиною старенький будинок з часом завалили і побудували літню кухню до якої побудували ще кімнати. Дана сімя проживає у власному будинку, який складається з трьох кімнат, будинок газифікований, із господарських приміщень є стайня (в стайні зроблено баню), в господарстві утримуються корова, свині, птиця. Останнім часом в господарстві склалися складні матеріально-побутові умови, так як сімя розпадається, станом на даний час розлучені але проживають в даному будинку.

З свідоцтва про народження, Серія І-НМ №136681, виданого на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що батьками останнього записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1

З свідоцтва про народження, Серія І-НМ №054809, виданого на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1

З свідоцтва про народження, Серія І-НМ №216522, виданого на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що батьками останньої записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1

З свідоцтва про народження, Серія І-НМ №126969, виданого на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок, що в с.Іллінці, вул.Л.Українки, буд.84, Снятинського району, Івано-Франківської області.

Згідно заповіту від 04.02.1987 р., вбачається, що ОСОБА_8 заповів житловий будинок з господарськими приміщеннями, що знаходиться в с.Іллінці, Снятинського району, Івано-Франківської області заповів ОСОБА_2

З витягу із рішення №2 від 06.02.2008 р. №56, слідує, що дозволено ОСОБА_2 будівництво житлового будинку та господарських приміщень на старому місці.

З довідки від 07.04.2017 р. №130/01-40, виданої виконкомом Іллінецької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, слідує, що згідно з записом в по господарській книзі по вул.. Л.Українки, буд. 26, у бувшому колгоспному дворі за ОСОБА_8, який помер 25.05.1989 р. значиться житловий будинок на праві особистої власності. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12 зареєстрований в даному будинку з 10.02.1989 р. Заповіт від імені ОСОБА_8 у виконкомі сільської ради посвідчувався 04.02.1987 р. під №10 і не скасовувався.

Згідно розрахунку старшого державного виконавця Снятиснького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від12.12.2017 р. №1210-34/8538, заборгованість за виконавчим листом № 351/1253/16-ц від 11.05.2017 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання 4 дітей в розмірі 1/2 частини доходу але не менше 1/3 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття станом на 31.12.2017 р. становить 18 767 грн.

Згідно рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22.07.2016 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентуєтьсяст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено уст. 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2ст. 364 ЦК України).

Частиною 2, 3ст. 70 ЦК України,передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені уст. 57 СК України.

Статтею 369 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників.

Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та(або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно дост. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами,встановленимистаттями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно із ч. 1ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя" за №11 від 21 грудня 2007 року(далі - Постанова) зазначено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1ст. 60 СК). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток.

Судом встановлено, про те, що неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані та проживають біля позивачки ОСОБА_1

Відповідно до ч.3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з ними проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

При таких доказах суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а тому необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Л.Українки, 84, Снятинського району, Івано-Франківської області.

На підставі викладеного та ст.ст. 60,61,70,71 СК України, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Л.Українки, 84, Снятинського району, Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.