Провадження № 22-ц/780/4508/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 56 03.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», третя особа Макарівська селищна рада Київської області про зобовязання вчинити дії,

заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про зобовязання вчинити дії. Заявлений позов мотивувала тим, що є власником житлового будинку в смт. Макарів Київської області по вул. Лозівській, 6, де зареєстрована та постійно проживає з сімєю. В листопаді 2016 року вона звернулася до Макарівського РП ПАТ «Київобленерго» із заявою про приєднання електроустановки до електричних мереж та надала документи, передбачені Правилами приєднання споживачів до електричних мереж, разом з документами, що підтверджують введення будинку в експлуатацію, проте енергопостачальник безпідставно відмовив їй в укладенні договору про приєднання до електричних мереж. Вказує, що укладення договору є не правом, а обовязком відповідача як субєкта природної монополії. На підставі вищевикладеного просила визнати дії ПАТ «Київобленерго» щодо відмови в укладенні договору про приєднання до електричних мереж та видачі технічних умов стандартного приєднання незаконними, зобовязати відповідача укласти з нею договір про приєднання до електричних мереж та видати технічні умови на приєднання до мереж (обєктів) електроенергетики (стандартне приєднання).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2017 року позов частково задоволено, визнано дії ПАТ «Київобленерго» щодо відмови в укладенні договору про приєднання до електричних мереж та видачі технічних умов з ОСОБА_2 незаконними, зобовязано відповідача укласти з ОСОБА_2 договір про приєднання до електричних мереж та видати технічні умови на приєднання до мереж (обєктів) електроенергетики житлового будинку в смт. Макарів по вул. Лозівська, 6 Київської області.

Відповідач ПАТ «Київобленерго», не погоджуючись із рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2017 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що судом не враховано, що територія, в межах якої розташована земельна ділянка позивача, підлягає комплексній забудові; ПАТ «Київобленерго» не відмовляло позивачу в укладенні договору про приєднання; позивач разом з заявою про приєднання подала не всі документи, передбачені Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж; вже склалася позиція в таких справах, відповідно до якої за таких обставин приєднання замовників здійснюється в порядку, передбаченому п. 1.6 Правил. Крім того, чинне законодавство не передбачає такого способу захисту цивільних прав, як визнання дій юридичних осіб приватного права неправомірними (незаконними), зобовязання відповідача укласти договір про приєднання до електричних мереж.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем ПАТ «Київобленерго» було відмовлено позивачу у приєднанні до електромереж через відсутність електричних мереж поблизу та віднесення території, де розташована земельна ділянка позивача, до категорії територій, що підлягають комплексній забудові, що спростовується доказами, наявними в матеріалах справи, а отже дії відповідача є незаконними і його як субєкта природної монополії має бути зобовязано укласти відповідний договір із позивачем.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 20 травня 2013 року ПАТ «Київобленерго» одержало ліцензію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики на постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (а. с. 32 33).

ПАТ «Київобленерго» є субєктом природної монополії (товарна група передача електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами) згідно Зведеного переліку субєктів природних монополій, затвердженого Розпорядженням АМКУ від 28 листопада 2012 року № 874-р.

26 лютого 2010 року ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу придбала земельну ділянку пл. 0,1000 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :01:006:0034 за адресою смт. Макарів вул. Лозівська 6 (а. с. 187 191).

ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 6 по вул. Лозівська смт. Макарів Київської області згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 квітня 2011 року ЯЯЯ № 104558 на підставі рішення виконкому Макарівської селищної ради від 30 березня 2011 року (а. с. 13, 119).

14 березня 2011 року ОСОБА_2 одержала сертифікат відповідності № 00002157 Інспекції ДАБК у Київській області на будинок за вказаною адресою (а. с. 16).

08 квітня 2014 року ОСОБА_2 зареєструвала місце проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с 12).

Із матеріалів справи також вбачається, що рішенням Макарівської селищної ради Київської області від 14 листопада 2013 року № 504-38-VI затверджено генеральні плани, поєднані з детальними планами території окремих частин, згідно переліку, в тому числі селища ОСОБА_3 (а. с. 71).

Згідно листа Макарівської селищної ради Київської області від 25 жовтня 2016 року № 1552 за період з 01 січня 2015 року по даний час Макарівською селищною радою та її виконавчим комітетом не приймались рішення про здійснення комплексної забудови територій. Крім того, на балансі Макарівської селищної ради не обліковуються електричні мережі для передачі електричної енергії (а. с. 72).

01 листопада 2016 року складено акт за участі землевпорядника, затверджений в. о. селищного голови Макарівської селищної ради, що на земельній ділянці по вул. Лозівська, 6, кадастровий номер :01:006:0034 розташований житловий будинок, що належить ОСОБА_2; відстань від межі земельної ділянки до існуючих мереж, що належать ПАТ «Київобленерго» (ПЛ-0,4 кВ. Л-1 від ТП 10/0,4 кВ № 892), складає 60 м. (а. с. 73). Згідно викопіювання із кадастру, призначенням земельної ділянки із кадастровим номером :01:006:0034 є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а. с. 149).

Згідно листа ПАТ «Київобленерго» від 17 жовтня 2016 року № 446 щодо надання інформації про належність ПЛ-04кВ Л-1 від ТП-892 повідомлено, що зазначена ПЛ знаходиться на балансі ПАТ «Київобленерго» Макарівського РП, живить споживачів по вул. Озерна та вул. Бондаренка; вул. Черешньових в смт. Макарів живить ПЛ-0,4 кВ Л-1 від ТП 10/0,4 кВ № 904. Приєднання до електричних мереж товариства здійснюється згідно Правил приєднання електроустановок до електричних мереж (а. с. 70).

Згідно довідки ПАТ «Київобленерго» від 31 травня 2017 року по вул. Бондаренка (Озерна) в смт. Макарів проходить повітряна лінія 0,4 кВ Л-1 від трансформаторної підстанції 10/0,4 кВ № 892. Дані електричні мережі призначені для електропостачання струмоприймачів в межах мікрорайону (кварталу), обмеженого вулицями Бондаренка (Озерна) та ОСОБА_4 в смт. Макарів (а. с. 203).

08 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «Київобленерго» із заявою про приєднання електроустановки фізичної особи, обєктом якої є житловий будинок, розташований по вул. Лозівська, 6. При цьому нею згідно переліку за підписом особи, відповідальної за приймання від замовника фізичної особи документів на приєдання, було надано ситуаційний план із зазначенням місця розташування електроустановки; викопіювання з топографо-геодезичного плану в масштабі не більше 1:5000 із зазначенням місця розташування електроустановки, земельної ділянки або прогнозованої точки приєднання; копія документа, який підтверджує право власності чи користування обєктом; копія паспортних даних; копія ідентифікаційного коду (а. с. 103, 140).

Листом від 10 листопада 2016 року № 503 ПАТ «Київобленерго» надало відповідь, згідно якої по даній території в смт. Макарів, вул. Лозівська відсутні електричні мережі товариства, та повідомлено, що товариством на адресу виконавчого комітету Макарівської селищної ради направлено лист із запитом щодо наявності рішення про розробку детального плану забудови території, де розташована належна їй земельна ділянка (а. с. 14 15).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зареєстрована декларація про готовність обєкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію обєкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий обєкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Підключення закінченого будівництвом обєкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

Судом встановлено, що будинок ОСОБА_2 за адресою смт. Макарів, вул. Лозівська, 6 прийнято в експлуатацію згідно сертифікату відповідності 14 березня 2011 року.

Відповідно до п. 1.3 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених Постановою НКРЕ від 17 січня 2013 року № 32 електропередавальна організація не має права відмовити в приєднанні до її електричних мереж електроустановки замовника за умови дотримання ним вимог цих Правил.

Послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою. Для отримання проекту договору про приєднання замовник звертається до електропередавальної організації за місцем розташування його електроустановок із заявою про приєднання електроустановки певної потужності.

До заяви про приєднання електроустановки певної потужності додаються (перелік згідно редакції Правил станом на листопад 2016 року): ситуаційний план із зазначенням місця розташування електроустановки та викопіювання з топографо-геодезичного плану в масштабі 1:2000 із зазначенням місця розташування електроустановки, земельної ділянки або прогнозованої точки приєднання; копія документа, який підтверджує право власності чи користування цим об'єктом або, за відсутності об'єкта, право власності чи користування земельною ділянкою; копія належним чином оформленої довіреності чи іншого документа на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори (за потреби).

Згідно п. 1.6 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж приєднання електроустановок замовника на території, що підлягає комплексній забудові (мікрорайон/квартал, вулиця), здійснюється відповідно до умов цих Правил після виконання електропередавальною організацією, яка здійснює на цій території ліцензовану діяльність, електрифікації території, що підлягає комплексній забудові, згідно з планами забудови відповідної території. Функції замовника електрифікації території, що підлягає комплексній забудові, може виконувати субєкт, уповноважений згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Після здійснення електрифікації території, що підлягає комплексній забудові, всі електричні мережі залишаються у власності електропередавальної організації, на території здійснення ліцензованої діяльності якої розташована територія комплексної забудови.

Точки приєднання на території, що підлягає комплексній забудові, встановлюються на межах земельних ділянок та/або на електроустановках обєктів замовників, які є складовими частинами території, що підлягає комплексній забудові.

Електрифікація території, що підлягає комплексній забудові, здійснюється за рахунок складової тарифу на передачу електричної енергії або, за згодою субєкта, який виконує функції замовника електрифікації, за рахунок поворотної фінансової допомоги.

Поняття комплексної забудови території визначено у ст. 33 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якої комплексна забудова території здійснюється з метою забезпечення реалізації громадських інтересів і спрямовується на попереднє проведення інженерної підготовки, спорудження зовнішніх інженерно-транспортних мереж, обєктів соціальної сфери, житлових будинків, інших обєктів будівництва, а також на благоустрій території. Комплексна забудова території може здійснюватися шляхом комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду одним або кількома інвесторами.

Рішення про організацію комплексної забудови території у визначених межах та рішення про розміщення обєктів будівництва на території населених пунктів та за їх межами під час комплексної забудови території приймає виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, районна державна адміністрація відповідно до їх повноважень у порядку, передбаченому цим Законом.

Рішення про розроблення детального плану певної території одночасно є рішенням про комплексну забудову цієї території.

Функції замовника комплексної забудови території може виконувати власник (користувач) відповідної земельної ділянки в межах такої земельної ділянки, переданої (наданої) йому в установленому законом порядку.

Так, рішенням Макарівської селищної ради від 14 листопада 2013 року прийнято рішення «Про затвердження генеральних планів, поєднаних з детальними планами територій окремих частин смт. Макарів, сіл Зурівка, Калинівка, Фасівочка», якими затверджено генеральні плани зокрема смт. Макарів, поєднані з детальними планами територій окремих частин, якими згідно зі ст. 173 ЗК України були визначені межі селища ОСОБА_3 та окремих частин сіл Зурівка, Калинівка, Фасівочка, а також визначені основні принципи і напрямки планувальної організації та функціонального призначення території, формування системи громадського обслуговування населення та послідовність реалізації рішень, у тому числі етапність освоєння території Макарівської селищної ради.

Разом із тим, відповідачем не надано доказів, що земельна ділянка ОСОБА_2, на якій розташовано її земельний будинок, відноситься до комплексної забудови, на що обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції, оскільки сама по собі наявність рішення Макарівської селищної ради про затвердження генерального плану смт. Макарів цих обставин як не підтверджує, так і не спростовує.

Колегія суддів приймає до уваги, що Макарівською селищною радою дані обставини заперечуються.

Відтак, з врахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що дії відповідача є незаконними і його як субєкта природної монополії має бути зобовязано укласти відповідний договір із позивачем.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що віднесення вул. Лозівської до території, що підлягає комплексній забудові, підтверджуються наявністю в матеріалах справи довідки Макарівської селищної ради від 26 листопада 2012 року, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. ст. 58, 59, 60 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, наявні на а. с. 113 114 довідка Макарівської селищної ради від 26 листопада 2012 року № 2348 та проект забудови житлового масиву не містять інформацію щодо предмета доказування, а саме відомостей про віднесення вул. Лозівської до території, що підлягає комплексної забудови, а тому відхиляються колегією суддів.

Колегія суддів при цьому враховує, що згідно абз. 6 п. 1.6 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, яким доповнено Правила згідно з Постановою НКРЕ № 441 від 30 березня 2017 року, у разі якщо хоча б один обєкт, розташований на земельній ділянці, яка перебуває в межах території, що підлягає комплексній забудові, приєднаний до електричних мереж електропередавальної організації в установленому порядку після набрання чинності цими Правилами, така територія вважається електрифікованою, а обєкти всіх замовників на інших земельних ділянках у межах цієї території мають бути приєднані електропередавальною організацією відповідно до вимог Правил у залежності від типу приєднання.

Так, згідно довідки ПАТ «Київобленерго» від 31 травня 2017 року по вул. Бондаренка (Озерна) в смт. Макарів проходить повітряна лінія 0,4 кВ Л-1 від трансформаторної підстанції 10/0,4 кВ № 892. Дані електричні мережі призначені для електропостачання струмоприймачів в межах мікрорайону (кварталу), обмеженого вулицями Бондаренка (Озерна) та ОСОБА_4 в смт. Макарів (а. с. 203).

Таким чином, оскільки доказами, наявними в матеріалах справи, встановлено і відповідачем не заперечується наявності трансформаторних підстанцій та повітряних ліній, якими забезпечується електроживлення смт. Макарів, в тому числі на сусідній до вул. Лозової вул. Озерній, земельна ділянка позивача вважається електрифікованою, і з врахуванням вимог наведеного абз. 6 п. 1.6 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж та ч. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» її введений в експлуатацію будинок має бути приєднаний відповідачем до електричних мереж.

Колегія суддів не погоджується із запереченнями апеляційної скарги, що ПАТ «Київобленерго» не відмовляло позивачу в укладенні договору приєднання, оскільки відповідачем не надано доказів укладення такого договору після звернення ОСОБА_2 до ПАТ «Київобленерго» із відповідною заявою в листопаді 2016 року до ухвалення рішення у справі.

Відповідачем на підтвердження своєї аргументації надано копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та адміністративних судів щодо справ, які він вважає подібними.

Разом із тим, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, а відтак дані доводи відповідача будь-яким чином висновків суду першої інстанції не спростовують та відхиляються колегією суддів.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем разом із заявою не було подано всіх документів, передбачених Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж, а тому відповідач відмовив позивачу в укладенні договору про приєднання до електричних мереж та видачі технічних умов стандартного приєднання), спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, а саме підписаним уповноваженою особою переліком отриманих від замовника фізичної особи документів на приєднання (а. с. 140).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що позивачем обрано невідповідний та неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості визнання дій юридичних осіб приватного права неправомірними (незаконними), колегія суддів враховує, що наведені у ст. 16 ЦК України способи захисту цивільних прав не є вичерпними та суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Пунктом 1.3 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж встановлено, що електропередавальна організація не має права відмовити в приєднанні до її електричних мереж електроустановки замовника за умови дотримання ним вимог цих Правил.

Оскільки вимоги до ПАТ «Київобленерго» щодо укладення договорів із споживачами електроенергії визначені законом, колегія суддів приходить до висновку, що його дії у разі недотримання цих вимог можуть визнаватися незаконними, і такий спосіб захисту порушених прав позивача в даному випадку забезпечує їх відновлення.

Також судом при задоволенні позову зобовязано ПАТ «Київобленерго» укласти із позивачем договір про приєднання до електричних мереж та видати їй технічні умови, що відповідач також вважає неналежним способом захисту, посилаючись на принцип свободи договору та правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-110цс12.

Дійсно, відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Також відповідно до ч. 1 ст. 56 чинного Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Крім того, п. 1.3 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж виписаний в імперативній формі з прямою вказівкою на обовязок відповідної сторони укласти договір.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-110цс12 в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обовязкової дії.

Отже, наведена позиція не має відношення до підстав даного позову, оскільки в наведених правовідносинах йде мова про відмову позивача від укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, а в спірних правовідносинах позивач не користується фактично послугами з енергопостачання, і позбавлена самої можливості приєднати свій будинок до електричних мереж, оскільки проти цього заперечує відповідач, а тому єдиним способом захисту її прав є зобовязання ПАТ «Київобленерго» укласти відповідний договір, відтак суд першої інстанції обґрунтовано відступив від цієї позиції, задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Кашперська Т.Ц.

Судді : Фінагєєв В.О.

ОСОБА_3