Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючої судді Астахової О.О.,

при секретарі: Наумовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний в м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в :

08 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Севастополь, для державної реєстрації народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

11 грудня 2017 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви убачається, що вона просить встановити факт народження її доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, просить вказати батьком дитини ОСОБА_4.

Мотивуючи заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, народила у м. Севастополь, дитину жіночої статі - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої, відповідно ч.1 ст.135 СУ України є ОСОБА_4

Проте, отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану виявилось неможливим, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

У зв'язку з цим Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану на її звернення було відмовлено у державній реєстрації народження ОСОБА_2.

Разом з тим, встановлення факту народження ОСОБА_3 необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини установленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

За таких обставин, суд розглядає цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини без виклику заявника та заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані стороною докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

За положеннями абзацу 1 ч. 1 ст. 257-1 заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що відповідно до дублікату медичного свідоцтва про народження серії 67 №168655 від 13 листопада 2016 року, виданого Пологовим будинком №2 Міської лікарні №5 - "Центр охорони здоров'я матері і дитини" м. Севастополя, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка не перебуває у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16 год. 30 хв. народила дівчинку, вагою 2650,00 грамів, довжина тіла 47 см., при одноплідних пологах (а.с. 6-7).

З матеріалів справи убачається, що заявник зверталась до органу реєстрації актів цивільного стану, однак отримала відмову у проведенні державної реєстрації народження її дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 (а.с. 8).

Згідно із п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-18 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Документ, що підтверджує факт народження дитини - дублікат медичного свідоцтва про народження серії 67 №168655 від 13 листопада 2016 року, виданий Пологовим будинком №2 Міської лікарні №5 - "Центр охорони здоров'я матері і дитини" м. Севастополя, тобто закладом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, а тому він є недійсним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно із ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно із ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію народження своєї доньки у позасудовому порядку. Встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 СК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно із ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народження провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Ураховуючи наведене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Севастополь, матір'ю якої є ОСОБА_1, а у графі «Відомості про батька» у свідоцтві про народження вказати запис про батька дитини за вказівкою заявниці - ОСОБА_4, підлягає задоволенню.

На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 234, 235, 256-259, 294, 367 ЦПК України, ч. 1 ст. 126, 135, 144 СК України, ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 7 Закону України «Про громадянство України», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний в м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту народження дитини- задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_3, жіночої статі, дата народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження дитини - м. Севастополь, Україна, мати дитини - громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У графі «Відомості про батька» у свідоцтві про народження батьком дитини, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України записати за вказівкою матері: «громадянин України ОСОБА_4».

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду про встановлення факту народження ОСОБА_3, підлягає реєстрації у Дніпровському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану та не замінює собою документу, що видається цим органом, а являється підставою для одержання свідоцтва про народження ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасникам судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя: