Номер провадження: 22-ц/785/1939/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Іллічівської міської ради, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Іллічівської міської ради, ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно, та за зустрічним позовом ОСОБА_10 до виконавчого комітету Чорноморської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про виселення ОСОБА_9 та його дружини ОСОБА_11 з квартири №101 по вул. Героїв Сталінграду в м. Іллічівську Одеської області, посилаючись на те, що вона на підставі ордеру від 28.03.2014 року є наймачем вказаної квартири, в яку самоправно вселились відповідачі після смерті померлої 14.01.2014 року наймача ОСОБА_12

ОСОБА_9 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_5, в якому просив визнати недійсним ордер виданий на імя ОСОБА_5 та скасувати рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 27.03.2014 року за №86 «Про переведення в розряд службових квартири АДРЕСА_1 та надання її ОСОБА_5О.», посилаючись на те, що на час видачі ордеру житло не було вільним, він проживав в ньому як член сімї ОСОБА_12 та її спадкоємець, оскільки його дід ОСОБА_7 був рідним братом померлої ОСОБА_12 Вказував також на те, що ОСОБА_12 та її чоловік ОСОБА_13 стали власниками вказаної квартири, оскільки приватизаційними платіжними дорученнями від 11.11.1993 року переказали Фонду державного майна України належні їм суми майнових сертифікатів по 1050000 карбованців за обєкт приватизації організація орендаторів Чорноморського рибовиробничого орендного обєднання «Антарктика».

Третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_3, посилаючись на те, що є спадкоємницею ОСОБА_12, яка приватизаційним платіжним дорученням від 11.11.1994 року перерахувала суму майнового сертифікату обєднанню «Антарктика», але не завершила оформлення прав на квартиру АДРЕСА_2, у позові від 25.06.2014 року просила визнати за нею право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом та з цих підстав визнати недійсними і скасувати рішення виконкому Іллічівської міської ради №86 від 27.03.2014 року та виданий на його підставі ордер на імя ОСОБА_5О від 28.03.2014 року.

Третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_4, посилаючись на те, що є спадкоємницею померлого 29.11.2002 року брата ОСОБА_13, що не встиг за життя зареєструвати право власності на 1/2 частину належної йому квартири АДРЕСА_3, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири та з цих підстав визнати недійсними і скасувати рішення виконкому Іллічівської міської ради №86 від 27.03.2014 року та виданий на його підставі ордер на імя ОСОБА_5О від 28.03.2014 року.

Ухвалою Іллічівського міського суду від 20 лютого 2015 року вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині визнання прав власності на спадкове майно виділені в окреме провадження.

Рішенням Іллічівського міського суду від 20 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 вересня 2015 року, в задоволені позову ОСОБА_5 відмовлено. За позовом ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_3 визнано недійсним виданий на імя ОСОБА_5 ордер від 28.03.2014 року та скасовано рішення виконавчого комітету від 27.03.2014 року №86, на підставі якого видано ордер.

В подальшому ОСОБА_4 уточнила свої вимоги та просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, як спадкоємцем другої черги після смерті померлого 29.11.2002 року ОСОБА_13

17.06.2015 року ОСОБА_3 також уточнила свої вимоги та просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_4 як спадкоємцем другої черги за правом представлення після смерті померлої 11.01.2014 року ОСОБА_12

До суду також звернулись з самостійними вимогами ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_14 про визнання за кожним з них права власності по 1/4 частині на квартиру АДРЕСА_5 в порядку спадкування по закону після смерті ОСОБА_12, посилаючись на те, що право власності ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на спірну квартиру виникло з перерахуванням ними сум приватизаційних майнових сертифікатів 11.11.1994 року на рахунок ФДМ України в порядку викупу майна організації орендаторів Чорноморського рибовиробничого орендного обєднання «Антарктика», одночасно вказуючи на те, що вказані особи мали намір приватизувати спірну квартиру та подали про це 14.11.1994 року до органу приватизації відповідну заяву, але померли до прийняття рішення, у звязку з чим до них, як спадкоємців, перейшло право вимагати за ними визнання прав власності на вказану квартиру.

11.08.2016 року ОСОБА_6 помер.

Сторони в судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 31 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до виконавчого комітету Іллічівської міської ради, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до виконавчого комітету Іллічівської міської ради, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_10 до виконавчого комітету Чорноморської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 подалаапеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким визнати за ОСОБА_3 право власності на майно, посилаючись на те, що судом неправильно встановлені фактичні обставини по справі, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Також не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 подалаапеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позовних вимог, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, посилаючись на те, що судом неповно зясовані обставини справи, які мають значення для справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Іншими сторонами рішення не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

В судове засідання ОСОБА_3, її представник, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9 не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином (а.с. 88-125).

На адресу суду 11 квітня 2017 року через інформаційний центр, який розташований в приміщенні апеляційного суду, надійшла заява від ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, у якій зазначено, що позивачка бажає особисто взяти участь у розгляді справи, але напередодні свята не може приїхати (а.с. 127).

Справа, у суді апеляційної інстанції перебуває з серпня 2016 року.

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг та заперечень на них, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_12, померла 14.01.2014 року (т.1 а.с.10).

30.12.1996 року відомчий житловий будинок №7 по вул. Героїв Сталінграду в м. Іллічівську підприємство «Антарктика» було передано до комунальної власності. При передачі будинку спірна квартира приватизованою не була.

Згідно листа КП «БТІ» м. Іллічівська, що здійснювало діяльність з приватизації житлового фонду комунальної власності м. Іллічівська, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не звертались з заявою про приватизацію спірної квартири (т.2 а.с.143).

Згідно приватизаційних платіжних доручень №№440194, 140194 від 11.11.1994 року ОСОБА_13 та ОСОБА_12 переказали належні їм суми майнових приватизаційних сертифікатів в розмірі по 1050000 крб. організації орендаторів орендного підприємства «Антарктика» в порядку приватизації державного майна Чорноморського рибо виробничого орендного обєднання «Антарктика» загальною вартістю 0 крб.

Тобто, вказані документи підтверджують лише участь вказаних осіб в приватизації державного майна, а не спірної квартири.

Позивачі посилалися на те, що ОСОБА_13 та ОСОБА_12, 14 листопада 2014 року звертались до керівника органу приватизації, яким на той час було Чорноморське виробниче обєднання рибної промисловості «Антарктика», з заявою про приватизацію спірної квартири, але померли до прийняття рішення про приватизацію, тому до них у порядку спадкування переходить право вимоги визнання за ними права власності на квартиру, на підтвердження чого надали суду оригінал заяви від 14.11.2014 року від імені ОСОБА_13 та ОСОБА_12, та оригінал довідки про склад сімї. Вказані документи, за їх поясненнями, були виявлені в спірній квартирі після смерті ОСОБА_12

Однак, вивчення вказаних документів свідчить про відсутність на них будь яких відомостей щодо подання цієї заяви будь якому органу приватизації. Заява містить місце для зазначення органу приватизації, яке не заповнене. Довідка про склад сімї містить місце для підпису і печатки органу приватизації, які також не заповнені. Керівником підприємства по обслуговуванню житла Обєднання «Антарктика», та паспортистом засвідчені лише підписи наймача та членів його сімї, а також посвідчена довідка про склад сімї з відбитком печатки комунального відділу обєднання «Антарктика».

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, ОСОБА_10 про визнання права власності на спадкове майно, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі не надали будь яких доказів того, що наймачі квартири за свого життя зверталися з належно оформленою заявою про приватизацію спірної квартири до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволені було незаконно відмовлено.

Висновки суду, про наявність у позивачів оригінала заяви, на якому відсутні відомості про орган приватизації, в сукупності з фактом того, що ОСОБА_13 та ОСОБА_12 за життя не звертались з приводу порушень їх прав при приватизації квартири, свідчить про те, що вказані особи не звертались до органу приватизації з наданням необхідних документів щодо приватизації займаної ними квартири АДРЕСА_2 є вірними, оскільки наявність у них лише наміру приватизації вказаної квартири, що не був ними реалізований, не свідчить про виникнення у них права власності на квартиру.

Згідно Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян (затверджено наказом Державного комітету України по житло-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року №56), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сімї на умовах найму квартиру, звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви (додатки 2,3) та необхідну консультацію ( п.18). При оформлені заяви на приватизацію квартири громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сімї та займані приміщення (додатки 4,5) (п.20). Оформлена заява на приватизацію квартири з доданою до неї довідкою про склад сімї та займані приміщення, подаються громадянином до органу приватизації місцевої державної адміністрації, виконкому місцевої Ради народних депутатів чи державного підприємства, організації, установи, де вони реєструються (п.23). Зареєстрована заява передається підприємству по оформленню документів (п.23).

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 про те, що, суд неправильно встановив фактичні обставини справи, так як не були досліджені у судовому засіданні оригінал заяви та довідки про склад сімї, яка містить печатку Чорноморського виробничого обєднання «Антарктика», підписи заявників та керівника підприємства по обслуговуванню житла, так як ще за життя сімя ОСОБА_12 звернулись до підприємства на балансі якого на той період часу знаходилося вказане житлове приміщення з метою приватизації квартири, однак подані заяви не були розглянуті по суті, не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що оригінал заяви свідчить про намір у приватизації квартири, який не був реалізований, крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що заява розглянута по суті не була.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 стосовно висновків суду про те, що позивачі не надали будь-яких доказів про звернення з належно оформленою заявою про приватизацію спірної квартири до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак заява не була розглянута або у задоволені якої було відмовлено, а також те, що у позивачів наявний оригінал заяви, що свідчить про намір приватизації квартири, який не був реалізований, не обґрунтовані,не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що намір про приватизацію квартири, що не був реалізований, не може свідчити про виникнення права власності на квартиру.

Інші доводи апеляційних скарг також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційних скарг до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_15