Справа № 442/6777/17
Провадження № 6/442/353/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Бучок М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі подання старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 вернулася з поданням, в якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом заборони перетину державного кордону України до виконання зобовязань, які покладені на нього судовим рішенням. Зазначає, що на виконанні у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 54051385 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області № 914/2579/16 від 21.12.2016 про стягнення з ТзОВ „КМК-Сервіс на користь ПАТ „Українська залізниця в особі філії „Центр забезпечення виробництва ПАТ „Українська залізниця штрафу в розмірі 1 286 726 грн 40 к. та понесених витрат по сплаті судового збору в сумі 19 300 грн 90 к. Постановою державного виконавця від 01.06.2017 відкрито виконавче провадження, зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно, стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 130 602 грн 73 к. та витрати виконавчого провадження. 08.06.2017 державним виконавцем на адресу ТзОВ „КМК-Сервіс (82100, АДРЕСА_1) рекомендованим листом № 119 направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, який повернувся з відміткою поштового відділення за терміном зберігання. Державним виконавцем було повторно направлено на адресу керівника ТзОВ „КМК-Сервіс ОСОБА_2, з якої він відправляв поштові відправлення до ДВС, будучи стягувачем у іншому провадженні (79011, м. Львів, вул. Зарицьких, 38/5) лист з повідомленням про вручення з постановою про відкриття виконавчого провадження, який 26.07.2017 був отриманий уповноваженим Курів. Рішення суду до цього часу не виконано.

З цих підстав, державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України керівника ТзОВ „КМК-Сервіс ОСОБА_2

Державний виконавець в судовому засіданні 26.09.2017 підтримала вимоги подання та просила його задовольнити.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

На виконанні в Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 54051385 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області № 914/2579/16 від 21.12.2016 про стягнення з ТзОВ „КМК-Сервіс на користь ПАТ „Українська залізниця в особі філії „Центр забезпечення виробництва ПАТ „Українська залізниця штрафу в розмірі 1 286 726 грн 40 к. та понесених витрат по сплаті судового збору в сумі 19 300 грн 90 к.

Постановою державного виконавця від 01.06.2017 відкрито виконавче провадження, зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно, стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 130 602 грн 73 к. та витрати виконавчого провадження. 08.06.2017 державним виконавцем на адресу ТзОВ „КМК-Сервіс (82100, АДРЕСА_1) рекомендованим листом № 119 направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, який повернувся з відміткою поштового відділення за терміном зберігання. Державним виконавцем було повторно направлено на адресу керівника ТзОВ „КМК-Сервіс ОСОБА_2, з якої він відправляв поштові відправлення до ДВС, будучи стягувачем у іншому провадженні (79011, м. Львів, вул. Зарицьких, 38/5) лист з повідомленням про вручення з постановою про відкриття виконавчого провадження, який 26.07.2017 був отриманий уповноваженим Курів.

Постановою від 01.06.2017 державним виконавцем накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника.

В порядку примусового виконання рішення суду встановлено, що за боржником відсутнє майно, земельні ділянки та права на них, транспортні засоби. Іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявлено. Відповідно до відповіді ПАТ КБ „Приватбанк грошей на рахунку для виконання постанови державного виконавця недостатньо. Відповідно до відповіді ПАТ „АКБ „Конкорд на рахунках боржника мітиться 348 грн 09 к., на які було здійснено стягнення (316 грн 45 к. на користь стягувача, 31 грн 64 к. виконавчого збору).

Рішення господарського суду Львівської області від 29.11.2016 № 914/2579/16 до цього часу не виконано.

Суд звертає увагу, що державний виконавець не звертався до Державної прикордонної служби України про надання інформації щодо переміщення керівника боржника через державний кордон України.

Приписами ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розвязання спорів у цій сфері.

П. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

За змістом п. 3 розяснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізавного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах від 07.02.2014 № 6 підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі ст. 377-1 ЦПК України є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обовязків, передбачених ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження.

Ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, у звязку з чим і здійснюється примусове виконання.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обовязок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Суд звертає увагу державного виконавця на тому, що Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а саме за ухилення від їх виконання, що в даній справі не доведено державним виконавцем на якого покладений цей обовязок.

На підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобовязань державним виконавцем не зазначено жодного факту в поданні.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі Конвенції), частина друга якої передбачає: „Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При чому згідно ч. 3 указаної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі „Гочев проти Болгарії („Gochev v. Bulgaria від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід памятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою зясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

У справі „Хлюстов проти Росії („Khlyustov v. Russia від 11.07.2013) ЄСПЛ також застосував указані стандарти при вирішенні питання щодо заборони виїзду боржника за кордон у звязку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, ЄСПЛ не погодився з владою РФ з питання додержання в результаті накладення обмеження на право заявника залишати свою країну принципу згідно якого таке обмеження має бути необхідним в демократичному суспільстві в контексті п. 3 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції. Більше того Європейський Суд вказав, що необхідність додержання цього принципу закладена і в національному законодавстві, яке не передбачає автоматичного накладення таких обмежень.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання у звязку із його необґрунтованістю, оскільки сама по собі наявність у боржника невиконаних зобовязань не є свідченням того, що останній ухиляється від їх виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи ОСОБА_2 відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення вищезазначених строків або якщо її не скасовано після розгляду справи в Апеляційному суді Львівської області.

Суддя Ю.С. Кучаковський