АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/819/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар Філіпчук О.С.

за участю апелянтів ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13 березня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про стягнення суми недоотриманої спадкодавцем пенсії.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначав, що при призначенні пенсії ОСОБА_3, яка померла 08.11.2013 року, спадкоємцем майна якої він є, були допущені порушення, що призвели до недоотримання останньою достатнього пенсійного забезпечення за період з 01.09.2003 р. по 01.11.2013 р. в загальній сумі 32864,96 грн. Оскільки, до складу спадщину входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тому позивач вказує, що він має право на одержання зазначеної суми пенсії, які належали спадкодавцю, однак відповідач безпідставно відмовив йому у виплаті цієї суми. Тому, ОСОБА_1 просив суд стягнути з УПФ У в м. Хмельницькому на його користь недоотриману ОСОБА_3 пенсію в сумі 32864,96 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 на підставі ст. ст. 99, 100 КАС України залишено без розгляду.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м . Хмельницькому про стягнення суми недоотриманої спадкоємцем пенсії, на підставі ст. ст. 102, 157, 160, 185, 203, 254 КАС України закрито, як помилкове відкрите.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2016 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до Хмельницького міськрайонного суду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 березня 2017 року позовну ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку та зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам процесуального і матеріального права, а тому підлягає до скасування. Апелянт вказує, що в рішенні відсутні будь-які аргументи щодо оцінки наданих доказів позивачем та вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, тоді як суд першої інстанції упереджено поставився до вирішення спору. На думку апелянта, оскільки ОСОБА_3 отримувала пенсію з 40% надбавки за вислугу років за життя, тому ОСОБА_1, будучи спадкоємцем, має право на її отримання.

Також, із апеляційною скаргою до суду звернувся ОСОБА_1 і в обґрунтування якої зазначає, що суд неповно зясував обставини справи та порушив норми матеріального і процесуального права. Апелянт вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що до складу спадщини не входить право на пенсію, адже його позов стосувався не питання перерахунку пенсії спадкодавця, а питання стягнення пенсії, що належала спадкодавцеві, але не була отримана ним за життя. ОСОБА_1 також вказує, що ним були долучені розпорядження органів Пенсійного фонду від 14.11.2003 року та від 09.12.2003 року, які судом не були взяті до уваги.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційні скарги підтримали в повному обсязі і просять її задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Представник УПФ У в м. Хмельницькому до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час слухання справи повідомлений належним чином.

Апеляційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 і ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції вірно встановив, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_3, яка померла 08.11.2013 року та виходив з того, що постановою Волочиського районного суду від 02.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до УПФ У у м. Харцизьк Донецької області, УПФ У у Волочиському районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, що залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено та встановлено, що позивач з 26.11.2013 року отримує пенсію по втраті годувальника ОСОБА_3, яка померла 08.11.2013 року в розмірі 2295,42 грн. Хоча при нарахуванні пенсії УПФ в м. Харцизьку неврахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 40% права ОСОБА_3, яка померла 08.11.2013 року, були порушені, однак остання своїм правом на звернення до УПФ в м. Харцизьк та до суду не скористалася, а позивачу була нарахована пенсія по втраті годувальника саме з розміру пенсії ОСОБА_1, виплати які носять особистісний характер, тому позивач не має права вимагати проведення перерахунку пенсії, виходячи із виплат пенсії покійній дружині.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають та до складу спадщини не входять права і обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема права на пенсію.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права і висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи апеляційних скарг представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про те, що судом невірно застосовано норми процесуального права, оскільки результати оцінки доказів не відображено в оскаржуваному рішенні є безпідставними, виходячи із наступного. Як вбачається із апеляційних скарг апелянти не погоджуються із оцінкою судом доказів, а саме: копії розпорядження №105396 від 14.11.2003 року та довідки ДПІ у м. Харцизьку Донецької області від 11.11.2003 року та представник ОСОБА_1 ОСОБА_2Ю зазначає, що спадкодавець ОСОБА_3 отримувала пенсію з врахуванням 40% надбавки за вислугу років, однак як вбачається із матеріалів справи постановою Волочиського районного суду від 02.10.2015 року, що залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015 року встановлено, що при нарахуванні пенсії ОСОБА_3, яка померла 08.11.2013 року не було враховано надбавку за вислугу років в розмірі 40%, чим було допущено порушення її прав. А відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказані обставини доказуванню не підлягають. І посилання в апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на те, що суд не дослідив належним чином усіх обставин справи є голослівними.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не враховано, що його позовні вимоги стосувалися не питання перерахунку пенсії, а питання стягнення пенсії, що належала спадкодавцю, але не була отримана ним за життя, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.

Як встановлено ч. 1 ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Виходячи із змісту зазначених норм права, до складу спадщини входять виплати, нараховані особі, але не отримані нею за життя.

Постановою Волочиського районного суду від 02.10.2015 року, що залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015 року встановлено, що при нарахуванні пенсії ОСОБА_3, яка померла 08.11.2013 року не було враховано надбавку за вислугу років в розмірі 40%. А тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення сум недотриманої спадкодавцем пенсії.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. Пєнта

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Справа № 22ц/792/819/17

Доповідач Корніюк А.П. Категорія №30