233 № 233/6154/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю

секретаря судового засідання Кюсєвої Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Костянтинівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому зазначила, що влітку 2016 року позивачка з чоловіком ОСОБА_4 вирішили придбати будинок у власність для проживання своєю родиною. Позивачкою було оглянуто будинок № 16, розташований по вул. Костромській у м. Костянтинівка, який продавала ОСОБА_5, продажем цього житлового будинку зі слів останньої займалося агентство нерухомості «Престиж», а саме ОСОБА_3 У липні позивачка з чоловіком зустрілися з відповідачкою ОСОБА_3, яка повідомила, що вказаний будинок в теперішній час ще не оформлений на потенційного продавця ОСОБА_5 через відсутність у неї коштів на переоформлення правовстановлюючих документів. Для вирішення цього питання майбутнім покупцям, якими є позивачка ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_4, необхідно було передати ОСОБА_3 10 000,00 грн., які увійшли б у вартість нерухомого майна при укладенні угоди. 16 серпня 2016 року позивачка з чоловіком передали відповідачці ОСОБА_3 10 000,00 грн., які вона взяла на зберігання, про що видала відповідну розписку, написавши її власноручно, з підписом та печаткою «ФОП ОСОБА_3».

При цьому, угода купівлі-продажу будинку не відбулась, так як будинок оглянув батько чоловіка позивачки та вказав на всі його недоліки, в т.ч. на тріщину в стіні, яка утворилась із-за недостатньої міцності фундаменту, також позивачці стало відомо, що в цьому будинку було скоїно суїцид попереднім власником, що не розповідала продавець. Крім того, у позивачки змінилися життєві обставини захворіла дитина та на її лікування бракувало коштів. Через деякий час позивачка дізналася про те, що житловий будинок № 16, розташований по вул. Костромській у м. Костянтинівка було продано і там проживають нові господарі, у звязку з чим позивачка звернулась до відповідачки ОСОБА_3 за грошовими коштами, які вона в сумі 10 000,00 грн. взяла на зберігання до укладення угоди, яка не відбулась.

Відповідачка ОСОБА_3 назвала надані позивачкою ОСОБА_1 з чоловіком кошти «завдатком» і пояснила, що завдаток в Донецькій області не повертається, але вона, як порядна і віруюча людина, може повернути тільки 2 800 грн., а залишену суму повертати не збирається, та позбавлення цієї суми повинно стати для позивачки «уроком» на майбутнє.

28 вересня 2016 року відповідачка ОСОБА_3 повернула чоловікові позивачки ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 2 800 грн. та на розписці від 16 серпня 2016 року ОСОБА_4 залишив напис про отримання вказаної суми, а нижче по тексту відповідачка зробила напис «ОСОБА_6 А/Н «Престиж», засвідчивши своїм підписом.

Розпискою від 16 серпня 2016 року відповідачка ОСОБА_3 підтвердила факт отримання від позивачки ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн. на зберігання, однак повертати залишок у сумі 7 200,00 грн. відмовляється, у звязку з чим позивачка просить суд задовольнити її позов та стягнути з відповідачки на її користь суму боргу за розпискою від 16 серпня 2016 року (10 000 грн. - 2 800 грн) у розмірі 7 200 гривень, відшкодувавши з відповідачки понесені нею судові витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в сумі 551,20 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_2 просили задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3Є в судовому засіданні пояснила, що факт прийняття нею грошей у сумі 10 000 грн., видачі розписки про прийняття грошей на збереження - дійсно мав місце, однак ці гроші вона брала не для себе, не у борг, а діючи в інтересах продавця будинку ОСОБА_5 Після передачі їй грошей позивачкою вона попередила ОСОБА_1, що розпочинає витрачати ці кошти на оформлення документів та врегулювання формальностей, заперечень позивачка не висловила, та на той час як ОСОБА_1 звернулася до неї з вимогою повернути гроші всі документи були оформлені та гроші витрачені. Пояснила, що будинок ОСОБА_5 продала поспіхом, за меншу суму ніж очкувала, оскільки мала заборгованість по кредиту у банку та побоювалась, що нерухоме майно буде описане у рахунок погашення боргу. Вважає, що було б справедливо поділити ці гроші на їх трьох на неї з позивачкою, а також на ОСОБА_5, при цьому клопотань про залучення останньої до участі у розгляді даної справи заявлено не було.

З*ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 16 серпня 2016 року відповідач ОСОБА_3, паспорт серії ВЕ № 344027, ідентифікаційний номер № НОМЕР_1, взяла на зберігання аванс в сумі 10 000 грн. у покупця ОСОБА_1, паспорт скрії ВТ № 137611, ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 за будинок, який продається агентством нерухомості «Престиж». Об*єкт продажу розташований за адресою: м. Костянтинівка, вул. Костромська, буд. 16. Нотаріальне посвідчення угоди купівлі-продажу продавець та покупець сплачує в рівних долях. Крім цього, на наявному у позивачки та передному суду примірнику розписці міститься напис від 28 вересня 2016 року за підписом ОСОБА_4 про отримання від ОСОБА_7 грошей в сумі 2 800 грн. разом із підписом ОСОБА_7 (а.с. 3, 32).

На пропозицію суду надати оригінал розписки від 16 серпня 2016 року відповідачка ОСОБА_3 суд повідомила, що факт її видачі вона не заперечує, однак в неї зберіглася лише її копія. Пояснила, що взагалі вона віддає оригінал розписки другій стороні, а собі залишає копію, тому скоріше за все надана суду позивачкою розписка є оригіналом. Як вбачається з копії вищевказаної розписки від 16 серпня 2016 року, наданою відповідачкою (а.с.44), на ній міститься напис відповідачки ОСОБА_3 про те, що від угоди відмовились в односторонньому порядку, після спливу 2-х місяців.

При цьому, у ході судового розгляді не знайшли свого підтвердження доводи про те, що сума у 10 000 грн., з приводу передачі отримання якої була видана вище вказана розписка, слугувала завдатком, оскільки судом не було встановлено того, що ці кошти могли бути передані відповідачці позивачкою як боржником у зобов*язанні.

Як вбачається з довіреності посвідченої 16 серпня 2016 року приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_8, зареєстрованої в реєстрі за № 1389 (а.с.27) ОСОБА_5 вказаною довіреністю уповноважила ОСОБА_9 та ОСОБА_3 - оформити спадкові права після смерті чоловіка ОСОБА_10, який помер 30 березня 2015 року, отримати свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно; - продати за ціну та на умовах за їх розсудом належний їй житловий будинок з надвірними будівлями номер шістнадцять, який розташований по вулиці Костромська в місті Костянтинівка Донецької області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_11 29 серпня 2016 року (а.с.31) спадкоємцем майна ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 30 березня 2015 року є його дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з ? частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель номер 16 по вул. Костромська в м. Костянтинівка Донецької області.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_11, зареєстрованого в реєстрі за № 857 (а.с.29-30) ОСОБА_5, від імені якої на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 16 серпня 2016 року за реєстром № 1389 діє гр. України ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за цим договором представник продавця ОСОБА_5 зобовязується передати житловий будинок у власність покупця ОСОБА_13, а покупець ОСОБА_13 зобовязується прийняти житловий будинок з надвірними будівлями і сплатити за нього обговорену грошову суму (п.п. 1.1).

Згідно п.п.1.2 договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2016 року житловий будинок, що відчужується за даним договором розташований в м. Костянтинівка Донецької області по вул. Костромська, № будинку 16 та знаходиться на земельній ділянці площею 0 0599 га, кадастровий номер .00 012 0307, яка є комунальною власністю. Житлова площа 40,2 кв.м., загальна площа 59,2 кв.м.

Відповідно до п.п. 2.1 договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2016 року продаж житлового будинку з надвірними будівлями за домовленістю сторін вчиняється за 25 000,00 грн., які представник продавця отримала від покупця повністю під час оформлення цього договору (а.с.29 зворот).

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до висновків Верховного Суду України, викладених у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

На підтвердження факту передачі та прийняття грошових коштів, виникнення у зв*язку із цим взаємних прав та обов*язків сторонами 16 серпня 2016 року була складена відповідна розписка, крім того, після її видачі відповідачка вчиняла безумовні дії, спрямовані на виконання зобов*язання з повернення грошових коштів на користь позивачки, що свідчить про визнання нею зобов*язання. Дійсність розписки від 16 серпня 2016 року, сума не повернутих грошей у розмірі 7200 грн. відповідачкою не оспорювалися.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 1 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на діючому законодавстві та підлягають до задоволення.

В силу ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду даної цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та обов"язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині заявлення клопотань щодо залучення осіб до участі у судовому розгляді даної справи, яких від сторін до суду не надійшло.

При цьому, у відповідності до ст. 3, ч. 4 ст. 10 ЦПК України відповідачці судом роз*яснено її право звернутися до суду із позовом в загальному порядку, якщо вона вважає, що від дій будь-якої особи зазнали порушення її права, свободи чи інтереси.

Також, суд не приймає до уваги повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» на ім*я ОСОБА_5 (а.с. 28), що на думку суду не містить інформації щодо предмета доказування у даній справі та доводів сторони позивача не спростовує.

Згідно ст.88 ЦПК України у зв*язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню з відповідачки на користь позивачки документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (а.с. 1).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 суму заборгованості згідно розписки від 16 серпня 2016 року у розмірі 7200 (сім тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати, пов*язані із сплатою судового збору, у розмірі 551 (п*ятсот п*ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 04 квітня 2017 року. Повний текст рішення суду виготовлений 10 квітня 2017 року.

Суддя