УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви

26 вересня 2017 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Тимофєєва Г.Л., розглянувши заяву Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно - каналізаційного господарства про видачу судового наказу про стягнення боргу за надану послугу з питного водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2017 р. заявник КП «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надану послугу з питного водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі 9833,87 грн., яка виникла за період з 01.05.2014 р. по 01.08.2017р.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу, з урахуванням доданих до неї документів, вважаю, що необхідно відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу враховуючи наступне.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу боржники є користувачами послуг з питного водопостачання та водовідведення за адресою м.Добропілля, б. ШевченкаАДРЕСА_1 та мають борг за вказаною адресою за надані послуги в розмірі 9833,87 грн. Борг нарахований за період з 01.05.2014 р. по 01.08.2017 року, який розраховано з урахуванням щомісячного нарахування за користування послугами водопостачання та водовідведення.

Заявником, на підтвердження заборгованості за послуги з питного водопостачання та водовідведення, до заяви додано виборку по особовому рахунку №1/2701 боржника ОСОБА_1 за адресою м.Добропілля, б. ШевченкаАДРЕСА_1 . З його змісту вбачається, що станом на 01.05.2014 року вже нарахована заборгованість в розмірі 10322,78 грн.

Крім того, зі змісту заяви неможливо встановити, яким чином було здійснено розрахунок нарахованих сум заборгованості, в наданому розрахунку боргу встановлено вхідне сальдо на 01.01.2010р. 3506,98 грн., тоді як станом на 01.05.2014р. сума боргу зазначена як 10322,78 грн.

Тобто, слід розуміти, що ставиться питання про стягнення заборгованості, яка виникла за більший період, який виходить за межі трирічного строку.

Відповідно до п.9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року № 14 наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором), також, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України).

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період за межами позовної давності.

З положень ч. 3 ст.267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржником не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, він буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Крім того, заявником не надано документів, які вказують на правильність і безспірність розрахунків суми заборгованості.

До заяви також не додано копії договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення. У випадках споживання послуг без укладання письмового договору фактично заборгованість утворюється, але її не можна вважати такою, що ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі. У звязку із чим суд не може встановити з кого потрібно стягнути заборгованість із зазначених послуг в безспірному порядку шляхом видачі судового наказу. Розмір та підстави виникнення такої заборгованості повинні встановлюватись судом в позовному провадженні.

Відповідно до п.13 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

За таких обставин, приходжу до висновку, що в даному випадку вбачається наявність спору про право у зв'язку з пропуском строку позовної давності та відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 101, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті заяви Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно - каналізаційного господарства про видачу судового наказу про стягнення боргу за надану послугу з питного водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з 01.05.2014р. по 01.08.2017р. та повернути її заявнику.

Роз'яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.Л.Тимофєєва

26.09.2017