Справа № 350/195/16-ц
Номер провадження 4-с/350/12/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів скаргу ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2, суб"єкт оскарження відділ Державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції, старший державний виконавець Рожнятівського районного управління юстиції на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Рожнятівського районного управління юстиції, суд-

встановив:

ОСОБА_1, звернувся до суду зі скаргою на на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Рожнятівського районного управління юстиції ОСОБА_3 допущену при виконанні виконавчих листів, виданих Рожнятівським районним судом від 29 липня 2016 року , 06 квітня 2017 року та 05 вересня 2017 року.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зіслався на те, що рішенням Рожнятівського районного суду Івано - Франкійськської області від 29 липня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 86112,00 гривень боргу за договором позики, 2194,00 гривні три проценти річних з простроченої суми, 7200,00 гривень в рахунок вартості обрізної дошки, а всього 95506 гривень.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано- Франківської області від 06 квітня 2017 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок покриття рівня інфляції за невиконання умов договору позики 3240 гривень 46 копійок, три проценти річних з простроченої суми 1177 гривень 47 лійок, а всього 7417 (сім тисяч чотириста сімнадцять) гривень 93 копійки.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано - Франківської області від 05 вересня 2017 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок покриття рівня інфляції за невиконання умов договору позики за період з 01.12.2016 по 05.04.2017-4 665,03 грн., три проценти річних з простроченої суми - 989.08 грк, а всього 5654.13 грн., та в рахунок покриття рівня інфляції за невиконання умов договору позики за період з 06.04.2017 по 17.07.2017 3959.57 грн., три проценти річних з простроченої суми - 862 87 грн., що разом становить 10476.57 грн.

На виконання вказаних рішень суду, видано виконавчі листи, які звернуто ним до виконання до відділу державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції.

Однак, з часу звернення виконавчих документів до виконання державний виконавець жодного разу не надав йому інформацію щодо стану виконання цих документів.

Зокрема, не повідомлено його про відкриття виконавчого провадження та не надіслано копії постанов про відкриття виконавчих проваджень, копії інших документів, які виконавчі дії вчинено державним виконавцем.

Державний виконавець в порушення Закону України " Про виконавче провадження" не здійснив примусове стягнення в строки, визначені законом; не повідомив його про причини порушення строку примусового стягнення; не вжив заходів примусового виконання виконавчих листів, щоб неупереджено, своєчасно та повно вчинити виконавчі дії; не виконав у повній мірі надані йому права та обов'язки, внаслідок чого допустив порушення його прав і законних інтересів як стягувача.

Вважає, що державний виконавець виключно формально направив запити до державних органів з метою виявлення майна у боржника, і виявивши таке майно, яким є автомобіль, два трактори та земельна ділянка, не вчинив жодних виконавчих дій щодо розшуку тракторів та земельної ділянки з метою їх реалізації. Більше того, державний виконавець не наклав арешт на земельну ділянку.

Виявивши автомобіль та наклавши арешт на нього, державний виконавець не вилучив його в боржника, тобто не обмежив боржника в праві користування цим автомобілем, як це міг зробити згідно ст. 56 Закону України " Про виконавче впровадження".

Не бажання державного виконавця обмежити боржника в праві користування автомобілем є цілеспрямованим сприянням боржнику уникнути виконання рішень суду.

Вважає, що дії державного виконавця щодо неналежного виконання рішень Рожнятівського райнного суду від 29 липня 2016 року, 06 квітня 2017 та 05 вересня 2017, є протиправними, що, як наслідок, позбавляє його можливості домогтися їх виконання. Державний виконавець не вживав передбачених законом заходів направлених на виконання рішень суду, безвідповідально та формально підходив до виконання своїх обовязків.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав у повному обсязі, крім того суду пояснив, що державний виконавець не виконує покладені на нього обовязки. Він формально проводить виконавче провадження. Саме він, скаржник, вчиняє заходи для виконання рішень суду, а не державний виконавець. Він неодноразово повідомляв державного виконавця про місце знаходження майна боржника, та повідомляв виконавцю місце знаходження самого боржника. Однак, державний виконавець, на його думку, свідомо не виконує рішення суду та діє на користь боржника. Оскільки у боржника є майно, від реалізації якого можна виконати рішення суду, то дії державного виконавця мають бути спрямовані на його розшук, опис та реалізацію, а в даному випадку державний виконавець тільки формально здійснює дії спрямовані на виконання рішень суду.

Державний виконавець Рожнятівського районного управління юстиції ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, суду пояснив про те,що він здійснює всі дії, щодо виконання вказаних рішень, що надані йому законом. Зокрема, ним здійснено першочергові заходи по виявленню майна боржника, накладено арешт на все рухоме майно та заборонено його відчуження. Здійснено заходи по розшуку самого боржника, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак фактично там не проживає. Накладено арешт на автомобіль, 11 жовтня 2017 року винесено постанову про затримання транспортного засобу, на даний час здійснюються заходи по його розшуку. Накладено арешт на рахунки боржника. За його поданням боржника було обмежено у праві виїзду за межі України. Про всі свої дії та хід виконавчого провадження, він повідомляв ОСОБА_1 у встановленому законом порядку. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Скаржником скарга подана до суду 11.12.2017 року в порядку визначеному ст.ст. 383-387 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-IV від 18.03.2004р., водночас 15.12.2017 року відповідно до Закону України № 2147- VІІІ від 03.10.2017р. набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до пп. 9 п.1 Розділу ХІII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 3 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України, яка кореспондується зі ст. 74 Закону України Про виконавче провадження, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 та п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Рожнятівського РУЮ знаходяться виконавчі листи видані Рожнятівським районним судом від 29 липня 2016 року, 06 квітня 2017 року та 05 вересня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики.

Відповідно до ст.ст.124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на виконавчу службу.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 Закону). Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Законом.

Законодавством України на державного виконавця покладається обов'язок вживати необхідних заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Завершальними стадіями виконавчого провадження є повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження. Виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, окрім іншого, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення (п.2 ч.1 ст.47 Закону).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 18 своєї постанови № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснив, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Як вбачається із матеріалів справи державним виконавцем не було надано доказів щодо вчинення всіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду.

Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну.

У відповідності до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З наданої державним виконавцем інформації вбачається, що державним виконавцем вживались заходи щодо виявлення майна боржника. Однак попри те, що таке майно було виявлено у боржника, це не призвело до виконання судового рішення, фактично жодної суми на погашення заборгованості за судовим рішенням проведено не було, що свідчить про бездіяльність державного виконавця.

Заслуговує на увагу твердження стягувача про те, що виявивши автомобіль та наклавши арешт на нього, державний виконавець не вилучив його в боржника, тобто не обмежив боржника в праві користування цим автомобілем, як це міг зробити згідно ст. 56 Закону України " Про виконавче впровадження", що на його, стягувача, думку, є не бажанням державного виконавця обмежити боржника в праві користування автомобілем та є свого роду сприянням боржнику уникнути виконання рішень суду.

Доказів, про те, що державний виконавець здійснив всі заходи по виконанню рішень суду не надано.

Таким чином суд констатує, що за час ( більше року) виконавчих проваджень, державним виконавцем не було вжито достатніх дієвих заходів, які б призвели до повного виконання судового рішення, а тому скаргу слід задовольнити частково, поклавши на виконавця обовязок здійснити необхідні виконавчі дії у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження», тому скарга в цій частині підлягає до задоволення.

Європейський Суд з прав людини, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що права на звернення до суду та виконання судового рішення, гарантовані статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це складова права на справедливий судовий захист, яка також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

В рішенні «Войтенко проти України» Європейський Суд з прав людини знову повторює, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок.

Що стосується вимоги скаржника про зобовязання старшого державного виконавця Рожнятівського районного у правління юстиції ОСОБА_3 направити йому поштовим зз"язком винесені постанови та документи, прийняті під час виконання виконавчих листів виданих на виконання рішь Рожнятівського районного суду від 29.07.2016 року, 06 квітня 2017 року та 05 вересня 2017 року, то суд таку відхиляє, як необґрунтовану, оскільки наявність, та ознайомлення стягувача з даними документами встановлено в судовому засіданні.

За таких обставин, з врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що державний виконавець вживав заходів на виконання рішень суду, однак ці заходи були суто формальними, а дієвих заходів передбачених законом вжито не було.За таких обставин суд констатує бездіяльність державного виконавця при виконанні виконавчих листів, виданих Рожнятівським районним судом від 29 липня 2016 року, 06 квітня 2017 року та 05 вересня 2017 року, тому скаргу слід задоволити частково.

На підставі ст.ст.450,451,452,453 ЦПК України,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Рожнятівського районного управління юстиції ОСОБА_3 допущену при виконанні виконавчих листів, виданих Рожнятівським районним судом від 29 липня 2016 року , 06 квітня 2017 року та 05 вересня 2017 року протиправною.

Зобов»язати старшого державного виконавця Рожнятівського районного управління юстиції ОСОБА_3 невідкладно виконати вимоги виконавчих листів, виданих Рожнятівським районним судом 29 липня 2016 року , 06 квітня 2017 року та 05 вересня 2017 року

Зобов»язати старшого державного виконавця Рожнятівського районного управління юстиції ОСОБА_3 надавати інформацію стягувачу щодо виконання виконавчих листів виданих Рожнятівським районним судом 29 липня 2016 року , 06 квітня 2017 року та 05 вересня 2017 року.

Зобов"язати старшого державного виконавця Рожнятівського районного управління юстиції ОСОБА_3 повідомити суд і заявника про виконання ухвали суду не пізніше ніж у десятидений строк з дня її одержання.

В іншій частині вимог відмовити.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Рожнятівський районний суд до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п"яти днів.

Суддя: