Справа № 306/6-122/2011
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 грудня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача : ОСОБА_1

суддів: Мацунича М.В., Кожух О.А.

при секретарі: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Свалявського районного суду, яку постановлено 20 травня 2011 року суддею Уліганинець П.І., у справі за поданням державного виконавця відділу ДВС Сваляського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Свалявського районного суду від 20 травня 2011 року подання державного виконавця відділу ДВС Сваляського районного управління юстиції задоволено, тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає с.Голубине,321, Свалявський р-н, Закарпатської області до виконання неврегульованих боргових зобовязань.

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_2 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, оскільки вважає її такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі повторно не зявилися. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Неявка їх, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заявлене подання, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобовязань.

Під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

Відповідно до ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на момент розгляду судом подання, боржник зобовязаний: утримуватися від вчинення виконавчих дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває у заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно належні боржникові від інших осіб.

Встановлено, що постановою старшого державного виконавця органу ДВС Свалявського управління юстиції від 03.03.2011 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-416 від 29.12.2010 року виданий Свалявським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість по кредитному договору №KF 50069 від 13.06.2008 року в розмірі 148 780,87 грн. Зобовязано боржника добровільно виконати рішення в строк до 10.03.2011року. Накладено арешт на все майно, що належить боржнику та заборонено здійснювати його відчуження. (а.с.3-4).

В процесі виконавчого провадження, боржник не виконала жодних своїх вищенаведених обовязків, хоча їй було відомо про укладений нею кредитний договір з Банком, про наявну заборгованість за договором та про судове рішення про стягнення з неї заборгованості за укладеним кредитним договором.

На момент звернення з поданням (19.05.2011року) боржником не здійснено жодних дій спрямованих на виконання зобовязань, покладених на неї вище зазначеним судовим рішенням.

До апеляційної скарги боржником також не додано жодних доказів, які б свідчили, що нею з моменту відкриття виконавчого провадження 03.03.2011 року до даного часу (20.12.2017 року) вчинялися будь які дії спрямовані на виконання судового рішення.

З врахуванням вище наведених обставин колегія суддів, приходить до висновку про доведеність факту, що боржник ОСОБА_2 свідомо не виконує обовязки боржника, своєю поведінкою уникає виконання своїх зобовязань перед стягувачем, не вчиняє жодних дій спрямованих на виконання рішення, що свідчить про ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням. Наведені в апеляційній скарзі доводи повністю спростовуються матеріалами справи, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого рішення.

За наведених обставин суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував закон, а тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384, 441 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Свалявського районного суду від 20 травня 2011 року залишити без змін.

Постанованабирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2017 року.

Суддя - доповідач:

Судді :