Справа № 242/565/17
Провадження № 2/242/498/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 вересня 2017 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарях Дурової Н.Г., Склярук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 14.02.2017 року звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з відповідачем проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з квітня 2014 року по січень 2016 року. Відповідач ОСОБА_3 є рідним батьком малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З січня 2016 року відносини між позивачем та відповідачем були припинені, останній перестав підтримувати відносини із донькою, жодних коштів на її утримання не надає, аліменти не сплачує, не цікавився її життям, здоров'ям та потребами. Відповідач від виховання своєї дитини самоусунувся, ухиляється та не виконує батьківських обов'язків щодо матеріального утримання дитини, її оздоровлення, розвитку, байдужий до її подальшої долі. Позивач просить суд позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судовому засіданні позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. До суду надала заяву про можливість закінчення судового розгляду справи без її участі.
Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явився та причин своєї неявки суду не повідомив, відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд ухвалив проведення заочного розгляду даної справи.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Мирноградської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_3, в період з квітня 2014 року по січень 2016 року, проживав з її рідною донькою ОСОБА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу у м. Донецьку. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася спільна дитина - донька ОСОБА_4. ЇЇ донька ОСОБА_1, в січня 2016 року перестала мешкати з відповідачем і переїхала до м. Мирноград, через постійні сварки та зловживання спиртними напоями відповідачем. З цього часу відповідач участі у вихованні та матеріальному забезпечені дитини не приймає, аліменти стягненні за рішенням суду на утримання дитини не сплачує. Крім того, ОСОБА_3 на прохання ОСОБА_1 навіть не передав дитячі речі, які залишилися в м. Донецьку.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та свідка, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого 05.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.
Згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області від 16.08.2016 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючі з 29.07.2016 року і до повноліття дитини.
Відповідно до довідки № 7358 від 19.04.2016 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Мирноградської міської ради і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні, розмір якої складає 860 грн. 00 коп.
Згідно довідки №4903 від 21.12.2016 року, виданої виконкомом Мирноградської міської ради, неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом із матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2
Згідно побутової характеристики за формою-15, наданої комітетом органів самоорганізації населення м. Мирноград, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Скарги з боку сусідів відносно ОСОБА_1 не надходили, остання не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці, спиртними напоями не зловживає, веде здоровий образ життя.
Рішенням виконкому Мирноградської міської ради Донецької області № 001 від 12.01.2017 року затверджено висновок Органу опіки та піклування Мирноградської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, 1987 року народження, по відношенню до його малолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з вищевказаного висновку, ОСОБА_3 1987 року народження, ніяким чином не опікується своїм малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з січня 2016 року не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не контролює її підготовку до самостійного життя. Всі ці факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком та свідомого нехтування ним своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач протягом тривалого часу дитину не відвідує, не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 20, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Владимирська