Справа № 712/4360/17
Провадження № 2/712/1430/17
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Мельник І.О.

з участю секретаря - Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСББ «Хоменка 14», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСББ «Хоменка 14», Черкаська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСББ «Хоменка 14», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що будинок за адресою АДРЕСА_1 є власністю територіальної громади міста Черкаси, перебуває на балансі ОСББ «Хоменка 14» та має статус гуртожитку. На даний час, предметом договору найму жилого приміщення, згідно з ордером №779, є чотири кімнати у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: кімната № 205 - площею 11,8 м. кв., кімната № 206 - площею 11,9 кв. м., кімната № 207- площею 11,5 м. кв. та кімната № 208 - площею 10,7 м. кв. Всі чотири кімнати ізольовані. Крім нього та колишньої дружини ОСОБА_2 в кімнатах АДРЕСА_2 зареєстровані їх повнолітні діти: син - ОСОБА_4 та донька - ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою № 38 від 28.02.2017. Виходячи із кількості осіб, які мають право на користування житловим приміщенням у вигляді кімнат № 205-208, на кожного із зареєстрованих осіб припадає 11,5 м. кв. житлової площі (45,9 м кв. - загальна житлова площа : 4 особи.). При цьому формально всі чотири кімнати знаходяться у спільному користуванні сторін. Наймачем житлової площі і, відповідно, власником особового рахунку, є його колишня дружина ОСОБА_2 . Оскільки, вже декілька років, а ні колишня дружина , а ні донька за адресою реєстрації не проживають, то житлове приміщення, наймачем якого є ОСОБА_2 , фактично знаходиться у їх із сином користуванні. Зокрема, у його користуванні знаходиться кімната № НОМЕР_1 , а син разом із своєю дружиною, яка за вищеназваною адресою не зареєстрована, користується кімнатами № 207-208. При цьому вони із сином несуть спільні витрати по оплаті житлово - комунальних послуг з врахуванням всієї площі та всіх зареєстрованих осіб. Він неодноразово пропонував колишній дружині за взаємною згодою, з врахуванням прав та інтересів всіх вказаних в ордері № 779 осіб, вирішити питання про визначення порядку користування житлом шляхом розподілу між нами кімнат та розділення особового рахунку, наслідком чого буде справедливий розподіл оплати комунальних послуг. Проте від вирішення цього питання у добровільному порядку вона ухиляється. Тому проситьвиділити в користування йому житлову кімнату № 205, площею 11,8 кв.м. та виділити в спільне користування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 кімнати АДРЕСА_3 загальною площею 34,1 кв.м.та зобов`язати ОСББ «Хрменка 14» розподілити особовий рахунок по оплаті витрат на житлово-комунальні послуги з відкриттям окремих рахунків.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися зі зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСББ «Хоменка 14» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотувують тим, що спірне житлове приміщення надано сім`ї ОСОБА_5 на підставі ордера серії 000779 №779 виданого на її ім`я, яка є наймачем даного приміщення. На момент передачі вказаної квартири в користування вона перебували в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який розірвано 18.12.2009. З вказаного часу спільного господарства не ведуть. При цьому, на даний час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працюють в Києві, однак продовжують користуватись вказаним житловим приміщенням оскільки регулярно відвідують м. Черкаси, як у відрядженнях так особистих справах. Крім того її син ОСОБА_4 постійно проживає в спірному житловому приміщенні та основний тягар його утримання несе саме він. Одночасно Відповідач за зустрічним позовом у спірному житловому приміщенні не проживає з 2015. На даний час останній перебуває у шлюбі з новою дружиною та живє в квартирі своєї матері - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та знаходиться за адресою, АДРЕСА_4 . У вказаному житловому приміщенні наявні деякі особисті речі відповідача за зустрічним позовом, що призводить до неможливості користування однієї з кімнат та ускладнить користування всім об`єктом, в тому числі приміщеннями загального користування, призведе до виникнення сварок та конфліктів. Позбавлення ОСОБА_1 права користування житловим приміщенням не призведе до погіршення його житлових умов оскільки за наявною інформацією останній прийняв спадщину, яка залишилась після смерті його матері - ОСОБА_6 , з квартири за адресою, АДРЕСА_4 , тобто останній забезпечений житлом, тому просять визнати ОСОБА_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням .

Судом до участі у справі як третю особу залучено Черкаську міську раду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 свої вимоги підтримали та зустрічний позов не визнали в повному обсязі. Позивач суду пояснив, що в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 він проживає з 2004 року, що вбачається з відмітки у паспорті. Спочатку це була кімната під АДРЕСА_5 , потім № 208. Той факт, що ОСОБА_1 заселився в гуртожиток по ордеру, який був виданий на його ім`я засвідчено копією такого ордера. На час поселення сім`ї ОСОБА_8 в гуртожиток, він був відомчий та належав ВАТ «Черкаський завод телеграфної апаратури», де ОСОБА_1 працював. На даний час гуртожиток за адресою АДРЕСА_1 є власністю територіальної громади міста Черкаси, перебуває на балансі ОСББ «Хоменка 14». На момент вселення в гуртожиток ОСОБА_1 мав сім`ю із 4-х осіб, зокрема: дружина ОСОБА_9 , син ОСОБА_10 і дочка ОСОБА_11 . У 2006 році сім`ї ОСОБА_5 було надано 4 кімнати: 205, 206, 207, 208 ( дітям на той час уже було 18 і 20 років). На тій підставі, що змінились кімнати для проживання, був виданий новий ордер. Цей ордер був виданий на ім`я тодішньої дружини позивача - ОСОБА_2 , хоча на підприємстві, яке видало ордер, працював саме позивач. У 2006 році, тобто на дату видачі останнього ордера, його дружина вже фактично в ОСОБА_12 не проживала, бо будучи прапорщиком поїхала проходити службу у військову частину під ОСОБА_13 . Так як в сім`ї вже почались непорозуміння і все йшло до розірвання шлюбу, то вона попросила чоловіка ОСОБА_1 оформити ордер на неї, щоб не залишитись без житла. У 2009 році шлюб позивача і відповідачки ОСОБА_2 був розірваний. Відповідно, на даний час позивач ОСОБА_5 і відповідачка ОСОБА_5 не є членами однієї сім`ї. Фактично ОСОБА_2 за адресою своєї реєстрації вже майже 10 років не проживає, вона залишається наймачем і на неї оформлені всі особові рахунки по комунальних платежах. Не проживає за місцем реєстрації досить тривалий час і повнолітня дочка позивача - ОСОБА_3 . Фактично за адресою реєстрації проживають ОСОБА_1 і його син - ОСОБА_4 , який разом із своєю дружиною займають дві кімнати, а саме № НОМЕР_2 , а позивач безпосередньо проживає у АДРЕСА_6 . Квартиронаймачка ОСОБА_2 участі у витратах за комунальні послуги не бере. Всі виплати здійснюють мій довіритель і його син - ОСОБА_4 . Оскільки розподілити особовий рахунок по оплаті комунальні послуги без виділення ізольованого приміщення у вигляді окремої кімнати неможливо, то Позивач просить визначити порядок користування житловим приміщенням в гуртожитку по АДРЕСА_7 . Вважає, що такий порядок користування жодним чином не порушить прав інших наймачів житла, оскільки три інші кімнати, які залишаться в їх користуванні ( на 3-х) за площею майже такі самі, як кімната № 205.

Представник відповдіачки ОСОБА_2 - адвокат Бобер Д.О. первісний позов не визнав та заперечував проти його задоволення, оскільки на даний час позивач утворив нову сім`ю, проживає у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, відтак, укладення окремого договору найму на кімнату площею 11,8 кв. м, яка залишається у його користуванні, призведе до заселення у квартиру двох сімей, що недопустимо відносно вимог законодавства. Крім того, позивач з дружиною забезпечені житлом та мешкають в квартирі матері позивача, яку він успадкував після смерті останньої у 2016 році. Зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити,оскільки позивач за первісним позовом не проживає в спірній кімнаті. Всі витрати по утриманню житла несе їх син ОСОБА_4 .

Представник ОСББ «Хоменка 14» Бойко А.І. не заперечувала проти задоволення первісного позову, у вирішенні зустрічного позову просила відмовити, в подальші судові засідання не з`явилася.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 скерували до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи - Черкаської міської ради Житнікова Т.А. скерувала заяву про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні спору покладалася на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановленою, що ОСОБА_1 15.12.1997 відповідно до ордеру № 589 серії 000589, як працівнику заводу телеграфної апаратури, надано кімнати № 207, 208 за адресою: АДРЕСА_1 .

ВАТ «Черкаський завод телеграфної апаратури» 20.04.2005 ОСОБА_1 на підставі ордеру № 726 серії 000726 надав житлову площу в гуртожитку по АДРЕСА_8 , 207, 208.

На підставі ордеру № 779 серії 000779 від 13.01.2006, який виданий ВАТ «Черкаський завод телеграфної апаратури,» ОСОБА_2 надана житлова площа в гуртожитку за адресою по АДРЕСА_7 , 206, 207, 208 в складі сім`ї 4 особи: наймач ОСОБА_2 , ОСОБА_1 чоловік, ОСОБА_4 син та ОСОБА_3 дочка.

Відповідно до довідки ОСББ «Хоменка 14» № 38 від 28.02.2017 в кімнатах 205- 208 по АДРЕСА_1 з 08.02.2006 зареєстровано 4 особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 19.01.2010 серії НОМЕР_3 .

З відомостей з спадкового реєстру вбачається, що станом на 29.06.2017 спадщина після смерті ОСОБА_6 (матері позивача) не відкривалась. Право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстроване за ОСОБА_6 , проте між останньою та позивачем ОСОБА_1 був укладений спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори, предметом якого є вищезазначена квартира.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він проживає на 6 поверсі будинку АДРЕСА_1 . Заселення відбулося на підставі ордеру ЗТА. Спочатку він заселився сам, а потім заселилася і його сім`я. Зазначив, що позивача бачить не дуже часто, а от ОСОБА_2 і не пам`ятає коли бачив в останнє, але більше року.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою АДРЕСА_9 . Може підтвердити, що ОСОБА_1 проживає з ним в одному будинку.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою АДРЕСА_10 , є товаришом ОСОБА_1 , якого він знає з 1980 року. ОСОБА_1 проживає в гуртожитку по АДРЕСА_1 , там є кухня, де його дружина ОСОБА_17 готує їжу, а його колишню дружину ОСОБА_2 не бачив з 2014 - 2015 років.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою АДРЕСА_11 . Позивача ОСОБА_1 він знає давно, оскільки проживали разом в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 . Останній раз в гостях був 09.05.2017. ОСОБА_1 користується окремою кімнатою кімната жила. Там знаходяться посуда, стіл, холодильник. ОСОБА_2 не знає, бачив її один раз.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою АДРЕСА_12 та є сусідом ОСОБА_1 , який проживає з дружиною ОСОБА_20 . ОСОБА_2 бачить дуже рідко, останній раз місяців 2-3 назад. ОСОБА_3 бачив дуже давно, а ОСОБА_4 бачить раз в 2-3 тижня, оскільки він проживає в гуртожитку.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою АДРЕСА_13 та є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , яка на даний час проживає в м. Києві. ОСОБА_4 живе в гуртожитку, а ОСОБА_3 живе також в м. Києві. Вона проживає на першому поверсі та ОСОБА_1 не бачила вже більше року. ОСОБА_4 разом з дружиною бачить раз в 1-2 місяці.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою АДРЕСА_13 та є чоловіком ОСОБА_21 , яка є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 .. Вони проживають на 1 поверсі та ОСОБА_1 він періодично бачить, але не дуже часто. ОСОБА_4 бачить майже кожного дня.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, як з підстав, передбачених законом.

Частинами 1, 2 статті 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з ст. 103 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім`ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених іншими законодавчими актами і цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651, ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» в силу ст.104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім`ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат.

Згідно з ч. 2 ст. 63 ЖК України, не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЖК України, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Статтею 47 ЖК України передбачено, що норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. жилої площі.

З огляду на викладені норми чинного законодавства та виходячи із загальної житлової площі вказаних кімнат, їх розташування, розміру кожної жилої кімнати, кількості зареєстрованих осіб, суд вважає, що виділення в користування ОСОБА_1 житлової кімнати № 205 площею 11,8 кв.м, а в спільне користування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 кімнат № 206, № 207, №208 загальною площею 34,1 кв.м. не призведе до порушення житлових прав сторін, оскільки у позивача ОСОБА_1 відсутнє будь яке інше житло.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про розподіл особового рахунку по оплаті витрат на житлово-комунальні послуги з відкриттям окремих рахунків суд вважає, що вони не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 179 ЖК України, визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572,( назва Правил в редакції Постанови КМ України N 5 від 14.01.2009, яка є чинною на дату звернення до суду), наймач житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний, зокрема, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору та оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом,а також дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг ( п. 7).

У п. 10 вищезазначених Правил зазначається, що мешканці житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше наймачі, розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг, а за умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: -за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного наймача;-за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю осіб, які проживають у житловому приміщенні; -за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується наймач.

Ст. 65 Житлового кодексу України визначено, що особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, які ніким не оспорюються вбачається, що наймачем кімнат АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , тобто у відповідності до чинного законодавства саме на неї законодавцем покладено обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг. А за відсутності згоди між всіма мешканцями житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється у відповідності до п.10«Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків».

Відповідно до ст. 127 ЖК України та п. 2 Положення про гуртожитки затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України № 84 від 27 квітня 2015 року, гуртожиток - це спеціально споруджений або переобладнаний жилий будинок, який використовується для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Змінами до законів України від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду», від 4 березня 1992 року № 2163-ХІІ «Про приватизацію державного майна» передбачено, що гуртожитки включено до об`єктів державного житлового фонду, що підлягає приватизації (Закон України від 3 березня 2005 року № 2453-ІV «Про внесення змін до деяких законів України з питань забезпечення захисту житлових прав громадян, які проживають у гуртожитках»).

Оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми статей 71, 72 ЖК УРСР.

З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами частини першої статті 71 ЖК УРСР щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності особи, якій надавалася жила площа для проживання в таких гуртожитках (за відсутності підстав для виселення).

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового Кодексу України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Суд критично оцінює посилання відповідачів за первісним позовом на той факт, що позбавлення права користування ОСОБА_1 не призведе до порушення його житлових прав, оскільки мати останнього - ОСОБА_6 уклала на користь сина 04.10.2011 спадковий договір на квартиру, належну їй на праві приватної власності за адресою по АДРЕСА_4 . Зазначені доводи не мають під собою правового підґрунтя, оскільки згідно з зазначеним та дослідженим в судовому засіданні договором вбачається, що право власності на квартиру ОСОБА_1 набуває після смерті матері. Станом на 25.05.2017 квартира АДРЕСА_14 зареєстрована за ОСОБА_6 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Інформація про смерть ОСОБА_6 у суду відсутня.

Та обставина, що ОСОБА_1 на даний час створив іншу сім`ю і користування всім об`єктом в тому числі загального користування призведе до конфліктів та постійних сварок носять імовірнісний характер, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Крім того, судом встановлено, що будинок за адресою по АДРЕСА_1 є власністю територіальної громади м. Черкаси та перебуває на балансі ОСББ «Хоменка 14», має статус гуртожитку.

Право вимоги визнати відсутню особу такою, що втратила право на користування жилим приміщенням може належати виключно власнику будинку або ж балансоутримувачу, яким являється ОСББ «Хоменка 14», тому в задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням необхідно відмовити. Крім того, в ході розгляду справи суду не надано та судом не добуто належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 втратив зв"язок із спірним житлом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 9, 48, 63, 71, 130, 179 ЖК України, суд,

В И Р І Ш И В:
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСББ «Хоменка 14», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення порядку користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату АДРЕСА_15 .

Виділити в спільне користування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 кімнати АДРЕСА_16 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСББ «Хоменка 14», Черкаська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий І.О.Мельник