Справа №345/1172/17
Провадження № 2/345/780/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

з участю: представника позивача - Дмитрука Ю.П.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом Органу опіки та піклування Калуської райдержадміністрації до ОСОБА_2 про відібрання дітей у матері без позбавлення її батьківських прав,

в с т а н о в и в:

що Орган опіки та піклування Калуської райдержадміністрації звернувся до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є матір'ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають в АДРЕСА_1. Мати дітей не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто не виконує своїх обов'язків по догляду за дітьми.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та підтвердив наведене.

Відповідач позов не визнала та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши доводи сторін, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають в АДРЕСА_1 (а.с. 13, 14).

Як вбачається із довідки характеристики Войнилівської селищної ради від 0.10.2016 року на ОСОБА_2 поступали скарги у виконком селищної ради про те, що вона зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, залишає дітей без нагляду та не займається їх вихованням (а.с. 21).

Свідок ОСОБА_5 також суду пояснила, що ОСОБА_2 залишає дітей без нагляду на кілька днів, не займається їх вихованням.

Згідно висновку Калуської районної державної адміністрації з врахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації від 03.02.2017 року, комісія вважає за можливе відібрання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у матері - ОСОБА_2, без позбавлення її батьківських прав (а.с. 10 - 12).

Відповідно до ст. 170 ч. 1 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Статтею 150 ч. 1 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 залишає своїх малолітніх дітей без нагляду, не піклується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що мати свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання дітей, що є підставою для відібрання від неї дітей без позбавлення її батьківських прав.

У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

З відповідача слід також стягнути 1 600,00 грн. судового збору в користь Державної судової адміністрації України.

На підставі ст. 150, 152, 155, 164, 170 Сімейного кодексу України, ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства", ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року й керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року Про практику застосування судам законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав й ст. ст. 209, 213 - 215 ЦПК України, суд, -

р і ш и в :

Позов задоволити.

Відібрати малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав.

Передати малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Органу опіки та піклування Калуської райдержадміністрації для подальшого влаштування.

Стягнути із ОСОБА_2 1 600,00 грн. судового збору в користь Державної судової адміністрації України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Головуючий: