АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5131/2017 Доповідач - Желепа О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Рубан С.М., Іванченка М.М.

при секретарі Перетятько А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору недійсним та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору недійсним та стягнення коштів.

Крім того, представник ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках відповідача в межах заявлених позовних вимог. Заяву обґрунтовував наявністю реальної загрози утруднення виконання можливого судового рішення на користь позивача.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року заяву ОСОБА_4, який діє на підстав довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1, про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти, які розміщені на розрахункових рахунках, відкритих Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто»:

- р/р № 4 в АТ «Райффазен Банк Аваль», МФО 380805, (01011, м. Київ, вул. Лескова, 9);

- р/р № 3800 в АТ «Укрсиббанк», МФО 351005, (61001, м. Харків, пр-т. Московський, 60).

в межах суми ціни позову, що складає 76000 грн., за виключенням заробітної плати, додатків та інших обов'язкових платежів.

Не погодившись з такою ухвалою суду, представник ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу про забезпечення позову та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені заяви про забезпечення позову.

В скарзі посилався , на порушення норм ЦПК України та не врахування судом роз'яснень Пленуму Верховного суду України з питань забезпечення позову. Зокрема, всупереч вимогам ст. 151 ЦПК України позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про небажання повертати позивачу сплачені кошти, або доказів, які б свідчили про неможливість виконання рішення суду. Суд першої інстанції не обґрунтував своє рішення щодо обставин, які можуть ускладнити виконання рішення суду. Арешт грошових коштів на двох банківських рахунках є порушенням вимог закону.

В судове засідання апеляційного суду представник відповідача не з'явився, про розгляд справи повідомлений.

Представник позивача доводи скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду .

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки позивачем доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання договору недійсним та стягнення коштів.

Позивачем мотивовано належним чином можливість задоволення заяви про забезпечення позову та надано належні докази на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Судом встановлено, що між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» і ОСОБА_1 існує спір, який виник з договору фінансового лізингу №004287 від 09.04.2016 року, який позивач просить визнати недійсним і стягнути з відповідача - ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» грошову суму в розмірі 76 000 грн. 00 коп.

Накладаючи арешт на грошові кошти, що знаходяться у банківських установах Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на суму 76 000 грн. 00 коп. суд першої інстанції правильно обрав вид забезпечення позову, який є спів мірним з заявленими вимогами .

Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність неможливості виконання рішення суду є безпідставні, так як, суд забезпечуючи позов врахував його ціну, а також велику кількість судових справ, які знаходяться в провадженні судів з приводу лізингових договорів, укладених відповідачем, та дійшов обґрунтованого висновку, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Посилання на втручання суду в господарську діяльність товариства також є необґрунтованими, оскільки суд забезпечив позов в межах заявлених вимог, та зазначив, про неможливість накладення арешту на кошти, які передбачені на заробітну плату та інші обов'язкові платежі. Відповідач на підтвердження доводів скарги жодного доказу апеляційному суду не подав.

Та обставина, що суд наклав арешт на грошові кошти на двох рахунках, не свідчить про вжиття судом неспівмірних заходів, оскільки в ухвалі зазначено, що арешт повинен здійснюватись лише в межах суми позову.

Всі інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Ухвали суду постановлені з додержанням вимог закону, а тому відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: