АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6777/17Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/789/1112/17 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

за участі секретаря - Шмигельська І.З.

представника апелянта - Матуса Т.А.

відповідача - ОСОБА_2

її представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 серпня 2017 року по справі за позовом Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 серпня 2017 року у задоволенні позову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_2 про стягнення 8960,57 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі Тернопільське УПФУ Тернопільської області просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що в даному випадку мала місце рахункова помилка з боку об'єднаного управління.

В судовому засіданні представник Тернопільського управління Пенсійного фонду України Тернопільської області апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на викладені у ній доводи.

ОСОБА_2 та її представник апеляційної скарги не визнали, рішення суду вважають законним та обґрунтованим.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2013 року було скасовано постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.04.2011 року, якою було перераховано пенсію ОСОБА_2 з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії - за 2009 рік з врахуванням виплачених сум.

Встановлено, що з моменту виконання позивачем постанови суду першої інстанції, і винесення постанови Львівським апеляційним адміністративним судом, до моменту отримання її тексту позивачем (25.08.2015 року), виникла переплата пенсії в сумі 8960, 57 гривень.

Згідно повідомлення позивача, направленого за номером 7518/05, на адресу ОСОБА_2, вбачається, що сума переплати виникла, в тому числі у зв'язку з некоректною роботою програмного забезпечення УПФ з 01.09.2016 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_2 коштів в сумі 8960,57 грн., які є пенсійною виплатою, також не встановлено наявності рахункової помилки з боку позивача, а тому відповідно до ст.1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, які відображені в постановах Верховного Суду України №6-91цс14 від 02.07.2014 року та №6-151цс13 від 22.01.2014 року, які згідно з ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка ОСОБА_2 вчинила будь-які зловживання зі свого боку або подала позивачеві недостовірні дані під час нарахування та виплати пенсії.

Посилання апелянта на те, що з 01.09.2016 року відбувся збій програмного забезпечення ПФУ, що слугувало надмірній виплаті пенсії відповідачці не заслуговують на увагу .

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року, "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленням помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.

Позивачем не доведено факту наявності рахункової помилки, а навпаки визнано допущення помилки працівниками фонду в застосуванні Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213 -VIII від 02 березня 2015 року.

Окрім того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", у справі "Ґаші проти Хорватії" та у справі "Трґо проти Хорватії".

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу Тернопільського управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук