справа №619/2967/17
провадження №2-н/619/149/17
С У Д О В И Й Н А К А З
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року Суддя Дергачівського районного суду
Харківської області ОСОБА_1,
розглянувши заяву про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за послуги з газопостачання, -
Заявник посилається на те, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01.07.2015 року здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованими тарифами, видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно рішення №1588 від 21.05.2015 року (переоформлена на безстрокову рішенням від 08.09.2015 року №2283).
На виконання пункту 17 частини 3 статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постановою від 30.09.2015 №2496 затвердила Правила постачання природного газу.
Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, обєкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обовязками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обовязками і факт фактичного споживання природного газу після оформленого опублікування договору таким постачальником.
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
П. 14 Розділу ІІІ Правил закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. П. 17 Розділу ІІІ Правил, встановлює, що якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення.
Відповідно до абз. 2 п. 22 Розділу ІІІ Правил побутовий споживач зобовязаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.
12 квітня 2016 року на підставі заборгованості за природний газ здійснено відключення газопостачальних приладів споживача.
Вимога про оплату заборгованості залишилась споживачем без відповіді та оплати.
Відповідно до п. 2 ст. 615 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, сума на яку збільшився основний борг внаслідок інфляційних процесів, становить 2742,39 грн., 3 % річних складає 656,98 грн.
У звязку з цим ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» змушений звернутися до суду.
Заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржника суми невиконаного зобов'язання, інфляційних процентів, 3% річних та витрати по сплаті судового збору в розмірі 800 грн.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.
Керуючись ст.ст. 95-96, 99, 102-103 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 625 ЦК України, -
Наказ може бути скасований Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі боржником протягом 10-ти днів з дня отримання судового наказу заяви про його скасування.
Суддя Л. О. Якименко