Дата документу 25.09.2017 Справа № 554/6191/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я Справа № 554/6191/16-ц

Іменем України Провадження № 2/554/1905/2017

(заочне)

25 вересня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Дроздові Д.А., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , -

в с т а н о в и л а:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 12 жовтня та 22 жовтня 2014 року між сторонами було укладено усний договір позики, у відповідності до якого ОСОБА_2 за розписками отримав грошову позику в розмірі 190 000 грн. та 150 000 грн. Дата повернення позики не обговорювалася сторонами. Грошові кошти на загальну суму 340 000 грн. були передані відповідачу 22 жовтня 2014 року. 4 липня позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про добровільну сплату боргу. Грошові кошти на данй час є неповернутими.

Позивач в судове засідання не з»явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з»явився, по невідомим суду причинам, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення).

Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не з'явилися, суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення.

Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 жовтня та 22 жовтня 2014 року між сторонами було укладено усний договір позики, у відповідності до якого ОСОБА_2 за розписками отримав грошову позику в розмірі 190 000 грн. та 150 000 грн. (а.с.5-6)

Дата повернення позики не обговорювалася сторонами. Грошові кошти на загальну суму 340 000 грн. були передані відповідачу 22 жовтня 2014 року. (а.с.7)

4 липня позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про добровільну сплату боргу. Грошові кошти на данй час є неповернутими.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання, одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Частина 1 ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодаства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. ч. ст. 1046 ЦК України на підтвердження укладення договору позики його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем понесені судові витрати пов'язані із сплатою судового збору в сумі 551.20 грн.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 75, 76, 88, 169, 197, 208, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 570, 571, 252, 526 ЦК України, суд, -

в и р і ш и л а:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 340 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3400 грн.

Копію даного рішення направити ОСОБА_2, не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня отримання його копій особами, які не брали участі у розгляді справи

Суддя О.І. Шевська