АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.,

суддів Поливач Л.Д.,

ШаховоїО.В.,

при секретарі Іваницькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3; третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернулась до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3; третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнення з останньої аліментів у розмірі ј отримуваного нею доходу, щомісячно, на утримання дитини, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 26 січня 2017 року, відкрито провадження у даній справі (а.с.29).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 липня 2017 року позов - задоволено, позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_2, стягнуто з відповідачки аліменти на утримання сина на користь органу опіки та піклування, дитячої установи або піклувальника, під опікою якого буде перебувати дитина, в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини даного віку, починаючи з 16 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, стягнуто з відповідачки на користь держави судовий збір (а.с.45).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 липня 2017 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивувала, зокрема, тим, що з оскаржуваним рішенням вона не погоджується, оскільки воно ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, містить суперечності та не вирішує спору, що виник між сторонами, чим порушує її право на справедливий та об'єктивний суд. Зазначає, що докази, на які посилався позивач, не відповідають вимогам ст.ст.58, 59 ЦПК України.

_________________________________________________

Справа № 756/16272/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/10282/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук А.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Під час розгляду справи позивач наголошував, а суд взяв до уваги, що вона усунулась від виконання батьківських обов'язків щодо сина ОСОБА_6, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, а також не займається його утриманням та вихованням, що підтверджувалось долученими до справи документами. Разом з тим, докази, надані позивачем, не були належним чином оцінені судом при ухваленні рішення, що є упередженим та необ'єктивним.

Що вона зловживає спритними напоями та веде антисоціальний спосіб життя, разом з тим, позивачем не надано жодного доказу наведеним обставинам. Судом взагалі не досліджувалось її ставлення до дитини та дитини до неї, як до матері, що є недопустимим при ухваленні рішення про позбавлення батьківських прав.

Крім того, вона не була присутня в судовому засіданні 11 липня 2017 року та не могла надати свої додаткові пояснення.

В суді апеляційної інстанції, представник Оболонської РДА в місті Києві, як органу опіки та піклування, головний спеціаліст відділу соціально-правового захисту дітей служби у справах дітей Оболонської РДА в місті Києві - ОСОБА_7, просив апеляційну скаргу відхилити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується відповідним зворотним повідомленням, жодних клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надіслала, а тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення та заперечення ОСОБА_7, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, на обліку служби у справах дітей Оболонської РДА у місті Києві перебуває малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як такий що опинився в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням його матері від виконання нею батьківських обов'язків (а.с.6, 7).

Матір дитини - ОСОБА_3, перебуває на обліку як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території. За інформацією центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Оболонського району міста Києва, мати дитини зловживає алкогольними напоями, веде антисоціальний спосіб життя, часто залишає дитину без догляду (а.с.21).

За інформацією Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 мати дитини - ОСОБА_2 не піклується про здоров'я своєї дитини, рекомендацій лікарів не виконує. Під час відвідування медичними працівниками родини, двері кімнати не відчиняла (а.с.26).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП (а.с.22).

З пояснень члену координаційної ради табору переселенців пансіонату «Джерело» також вбачається, що ОСОБА_2 систематично зловживає алкогольними напоями, залишає постійно свою дитину без нагляду або на мешканців «Джерела» на тривалий час, за дитиною не доглядає, неналежно годує, не дотримується порад лікарів; дитина неодноразово потрапляла до лікарні (а.с.24).

Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 22 липня 2015 року № 372, малолітнього ОСОБА_2 було тимчасово влаштовано до Київського міського будинку дитини «Берізка», згідно повідомлення якого від 02 грудня 2016 року № 844, за час перебування дитини в закладі, матір - ОСОБА_2 у вихованні хлопчика, покращенні його емоційного та розумового стану участі не бере (а.с.17).

З відповідачкою неодноразово проводилась профілактично-виховна робота, щодо неналежного виконання нею батьківських обов'язків, однак позитивних результатів вона не дала.

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 12 травня 2015 року, 05 жовтня 2015 року та 20 листопада 2016 року було з'ясовано, що умов проживання для малолітньої дитини не створено, мати продовжує зловживати спиртними напоями, ніде не працює, веде антисоціальний спосіб життя, вихованням дитини не займається, не проявляє ніякої турботи до нього (а.с.10, 15, 25).

Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідачка ухилялась та продовжує ухилятися від виконання батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина - ОСОБА_2, впродовж тривалого часу не піклувалась та не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально дитину не підтримує, позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнення з останньої аліментів у розмірі ј отримуваного нею доходу, щомісячно, на утримання дитини, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що мати дитини - ОСОБА_2 продовжує ухилятись від батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина, впродовж тривалого часу не піклується про стан його здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріально сина не підтримує, а тому, оцінивши зібрані по справі докази, враховуючи висновок органу опіки та піклування Оболонської РДА в місті Києві про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина - ОСОБА_2, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як законний та обґрунтований.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 2 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведенні винної поведінки когось з батьків або їх обох з врахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

В ході судового розгляду достовірно встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 ухилялась та продовжує ухилятися від виконання батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина - ОСОБА_2, впродовж тривалого часу не піклувалась та не піклується про стан його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально дитину не підтримує, умов проживання для малолітньої дитини не створено, остання зловживала та продовжує зловживати спиртними напоями, немає постійного місця роботи, веде антисоціальний спосіб життя, що знайшло своє підтвердження належними письмовими доказами, які містяться в матеріалах даної справи та які оцінювались судом першої інстанції при ухваленні судового рішення.

З відповідачкою неодноразово проводилась профілактично-виховна робота щодо належного виконання нею батьківських обов'язків, однак позитивних результатів досягнуто не було.

Зокрема, Оболонська РДА в місті Києві надала свій Висновок від 09 березня 2017 року, згідно якого ОСОБА_2 повністю усунулась від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться долею дитини, не забезпечила їй належні умови проживання, утримання, харчування та повноцінного розбитку; на засідання Комісії ОСОБА_2 не з'явилась, хоча про день та час його проведення повідомлена належним чином. Оболонська РДА в місті Києві, як орган опіки та піклування, рекомендує позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.36-37).

Таким чином, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність позову та наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітнього сина.

Доводи ОСОБА_2 про те, що позивачем у справі не надано належних доказів в підтвердження позовних вимог, а також ті доводи, що суд першої інстанції не оцінив належним чином докази, є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеним.

Крім того, апелянтом не надано суду апеляційної інстанції будь-яких письмових та належних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б призвести до зміни судового рішення, повністю чи частково.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

А отже, доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка не була присутня в судовому засіданні та не могла надати свої додаткові пояснення, колегія суддів оцінює критично та відхиляє їх, оскільки ОСОБА_2 належним чином та завчасно була повідомлена як про розгляд справи судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції. Разом з тим, в судові засідання не з'явилась, не проявляє інтерес до розгляду даної справи та до вирішення питання по суті, а тому є підстави вважати, що останню взагалі не цікавить доля її дитини, крім того, ОСОБА_2 недобросовісно користується належними їй процесуальними правами.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то у відповідності до ч.2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює права, обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дітей.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова