Апеляційний суд Запорізької області
Є. у.№ 333/6020/16 Головуючий у 1 інстанції Ярошенко А.Г..
№ провадження 22ц/778/2847/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого Воробйової І.А.

суддів Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

при секретарі Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 14.04.2007 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей - Катерину, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Дар'ю, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Через постійні сварки та різні погляди на життя, шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2012 року.

Вищевказаним рішенням суду також було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 3200 грн. щомісячно, починаючи з 03.09.2012 року до повноліття дітей.

Однак відповідач не сплачує аліменти, в результаті чого станом на 10.10.2016 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 129 032,25 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, зробленого державним виконавцем в рамках виконавчого провадження.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 1 172 672, 00 грн. та стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 350 000, 00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішення суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішення суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, застосувавши положення ст. 196 СК України, виходив із того, що відповідач був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання дітей, при цьому ОСОБА_4 не довів відсутність його вини в утворенні заборгованості зі сплати аліментів.

Проте повністю погодитись із таким висновком суду не можна.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований 14.04.2007 р. Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 89, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - Катерину, ІНФОРМАЦІЯ_3, та Дар'ю, ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.12).

Вищевказаним рішенням суду також було стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 3200 грн. щомісячно, починаючи з 03.09.2012 року до повноліття дітей.

Також установлено, що виконавчий лист було предявлено до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Комунарського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.13,15).

Відповідно до розрахунку заборгованість за аліментами станом на 10 жовтня 2016 року на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 складає 129032,25 грн. (а.с.14).

Зазначений розрахунок відповідачем не оскаржувався та є чинним.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не сплачує аліменти, станом на 10.10.2016 року має заборгованість в сумі 129032,25 грн., тому на підставі ч. 1 ст. 196 СК України має сплатити пеню по аліментам в сумі 350000 грн.

Проте рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону в частині визначення розміру пені запрострочення сплати аліментів.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як роз'яснив пленум у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Належних і допустимих доказів щодо звільнення від обов'язку утримувати дітей відповідачем не надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Крім того, ОСОБА_4 знав, що за рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання дітей, однак доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв'язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банком, відповідачем не надано.

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відсутність гарантії виконання судового рішення в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Також у п. 9 ч. 3 ст. 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Отже, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України, що суд повинен був урахувати при встановленні доведеності вини відповідача.

Крім того, обов'язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько дитини несе не лише з рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України ( яка діяла на час подачі позову) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 листопада 2016 року № 6-1554цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів на утримання дітей, суд першої інстанції не перевірив правильність розрахунків і не застосував вищевказану правову позицію Верховного Суду України.

За вказаних обставин оскаржуване рішення не можна визнати таким, що постановлено з дотриманням норм матеріального права, а тому на підставі ст.309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову і стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей в загальній сумі 48704 грн., а саме: вересень 2012 року - 3200 грн. х 1% х 30 день = 960 грн.., жовтень 2012 року - 3200 грн. х 1% х 31 дн. = 992 грн., листопад 2012 року - 3200 грн. х 1% х 30 дн. = 960 грн., грудень 2012 року - 3200 грн. х 1% х 31 дн. = 992 грн., січень 2013 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн., лютий 2013 року 3200х 1% х 28дн.=896 грн.,березень 2013 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,квітень 2013 року 3200х 1% х30 дн.=960 грн.,травень2013 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,червень 2013 року 3200х 1% х3о дн.=960 грн.,липень 2013 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,серпень 2013 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,вересень 2013 року 3200х 1% х30 дн.=960 грн.,жовтень 2013 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,листопад 2013 року 3200х 1% х30 дн.=960 грн.,грудень 2013 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн., січень 2014 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн., лютий 2014 року 3200х 1% х 28дн.=896 грн.,березень 2014 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,квітень 2014 року 3200х 1% х30 дн.=960 грн.,травень2014 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,червень 2014 року 3200х 1% х3о дн.=960 грн.,липень 2014 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,серпень 2014 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,вересень 2014 року 3200х 1% х30 дн.=960 грн.,жовтень 2014 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,листопад 2014 року 3200х 1% х30 дн.=960 грн.,грудень 2014 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн., січень 2015 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн., лютий 2015 року 3200х 1% х 28дн.=896 грн.,березень 2015 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,квітень 2015 року 3200х 1% х30 дн.=960 грн.,травень2015 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,червень 2015 року 3200х 1% х3о дн.=960 грн.,липень 2015 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,серпень 2015 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,вересень 2015 року 3200х 1% х30 дн.=960 грн.,жовтень 2015 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,листопад 2015 року 3200х 1% х30 дн.=960 грн.,грудень 2015 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн., січень 2016 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн., лютий 2016 року 3200х 1% х 29дн.=928 грн.,березень 2016 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,квітень 2016 року 3200х 1% х30 дн.=960 грн.,травень2016 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,червень 2016 року 3200х 1% х3о дн.=960 грн.,липень 2016 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,серпень 2016 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.,вересень 2016 року 3200х 1% х30 дн.=960 грн.,жовтень 2016 року 3200х 1% х31 дн.=992 грн.

Доводи апеляційної скарги про відсутність вини ОСОБА_4 у несвоєчасній сплаті аліментів являються неспроможними, оскільки належними і допустимими доказами не підтверджені.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.307, 309, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року у цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 48704 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

Є. у.№ 333/6020/16 Головуючий у 1 інстанції Ярошенко А.Г..

№ провадження 22ц/778/2847/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

14 грудня 2017 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого Воробйової І.А.

суддів Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

при секретарі Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року у цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 48704 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

ОСОБА_6 документу Справа №