Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2017 Справа №607/3726/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Дзюбича В.Л.

за участю секретаря - Зубко О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про встановлення факту постійного проживання на території Україні,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року, тобто на момент прийняття Закону України "Про громадянство" посилаючись на те, що з народження і по сьогоднішній день вона постійно проживає на території України та за її межі не виїжджала. У 2000 році вона втратила паспорт старого взірця, однак у зв'язку зі складними життєвими обставини до відповідних органів з клопотанням про отримання паспорта громадянина України не зверталася. Тому, саме встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року є необхідним для встановлення належності до громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свою заяву підтримала з мотивів, викладених у ній та просить її задовольнити.

Представником заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області подано письмове пояснення по справі, у якому зазначено, що у випадку наявності належних доказів підлягає встановленню факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України за станом на 24.08.1991року.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

Заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Тернополі, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України 22.03.2007 року.

Відповідно до заяви про видачу паспорта, заявником ОСОБА_1 04.05.1988 року було отримано паспорт серії НОМЕР_2. На момент подання заяви зазначеної заяви ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1.

Як слідує із копії записа акта про укладення шлюбу №1780, 10.11.1989 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. На момент укладення шлюбу ОСОБА_1 постійно проживала на території України з 1971 року за адресою АДРЕСА_1 та 04.05.1988 року Тернопільським МВВС їй було видано паспорт серії НОМЕР_2.

Згідно копії записа акта про народження №26 від 19.10.1998 року, матір»ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 вказана ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_2.

Проте у 2000 році ОСОБА_1 втратила паспорт старого взірця та у зв'язку із складними життєвими обставини до відповідних органів з клопотанням про отримання паспорта громадянина України не зверталася.

Відповідно до довідки Тернопільського МВ УДМС України в Тернопільській області №1604 від 27.01.2017 року заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Тернополя, місце проживання якої на даний час не зареєстровано, зверталась до Тернопільського МВ УДМС України в Тернопільській області із заявою щодо видачі паспорта громадянина України, замість втраченого, проте проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вона знайома із ОСОБА_1 починаючи з 1995 року. Як їй відомо, остання постійно проживала на території України в м.Тернополі, була одружена, народила сина, за межі України ніколи не виїжджала.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" (із змінами) затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

Відповідно до вимог порядку (п.7 «а») встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991року.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимога заявника про встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року підлягає до задоволення, а тому слід встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Тернополя на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Керуючись ст.ст. 213-215, 217, 218, 223, 234 ч.2 п.5, 235 ч.3, 4, 7; 256, 259, 294 ч.1, 295 ч.4 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Тернополя на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі поданні апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич