АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/92/17 Номер провадження 22-ц/786/2085/17Головуючий у 1-й інстанції Глущенко Н.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Кузнєцової О.Ю.,

секретар: Діхтяр Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2017 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору б/н 19.01.2011 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв»язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 договору утворилася заборгованість, яка станом на 31.01.2017 року становить 15 355, 36 грн. та складається з: 123, 78 грн. - заборгованості за кредитом, 10522, 18 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 3502 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень штраф (фіксована складова) та 707, 40 грн. штраф (процентна складова).

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2017 рокуу задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

З рішенням суду не погодилося ПАТ КБ «ПриватБанк», оскаржило рішення, просило скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ПАТ КБ «ПриватБанк» у в повному обсязі, оскільки вважає, що рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 19.01.2011 року між ПАТ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н, за яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 600 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У анкеті-заяві від 19.01.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідачем зазначено, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і банком договір про надання банківських послуг.

Позичальник не виконав в повному обсязі умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка за розрахуноком банку станом на 31.01.2017 року складає 15 355,36 гривень, з яких: 123,78 гривень заборгованість за кредитом; 10522,18 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3502,00 гривень заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень штраф (фіксована частина); 707,40 гривень штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 2.1.1.1 Умов передбачено, що правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток банку визначені цими Умовами, Пам'яткою клієнта, Тарифами на випуск та обслуговування банківських карт.

За правилами п. 2.1.1.2.1 Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, вид якої визначено у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування та Заяві, підписом якої клієнт та банк укладають договір пронадання банківських послуг. Датою укладення такого договору є дата отримання картки, зазначеної у заяві.

Строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік), вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця. Після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), видача картки на новий строк можлива при дотримання клієнтом умов обслуговування картки, передбачених договором (п. п. 2.1.1.2.11, 2.1.1.2.12).

Згідно п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 5.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку.

Відповідно до умов договору, укладеного 19.01.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки, який відповідно до п.1.1.7.12 встановлено 12 місяців.

При цьому, останній платіж відповідачем внесено 07 березня 2014 року в розмірі 98 грн. 00 коп., що підтверджується випискою з основної карти відповідача за період з 19.01.2011 року по 31.01.2017 року, які були долучені до позову.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 до суду першої інстанції було подано заяву про застосування позовної давності (а.с. 50).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду справи, у анкеті-заяви від 19.01.2011 року на отримання кредиту ОСОБА_2В, відсутні умови щодо збільшення строку позовної давності.

Умови та правила надання банківських послуг, пунктом 1.1.7.31 яких, встановлено позовну давність щодо вимог банку з повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, витрат банку, тривалістю 50 років, відповідачем ОСОБА_2 не підписані.

При цьому, позивач не надав належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що під час підписання сторонами кредитного договору діяли Умови надання банківських послуг в редакції, що затверджена наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256. (а.с. 8-31).

Таким чином, умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною договору № б/н від 19.01.2011 року, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах ВСУ №6-698цс15 від 10.06.2015 року та №6-16цс15 від 11.03.2015 року, які є обовязковими для застосування відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Відповідач ОСОБА_2 останній платіж за договором здійснив 07 березня 2014 року, а ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором - 20.03.2017 року, тобто з пропущенням загального трирічного строку позовної давності.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги, що позивачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інтсанції, не було надано належних доказів на підтвердження підписання та ознайомлення відповідача з Умови надання банківських послуг, якими строк позовної давності збільшено до 50 років, при цьому ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовои до суду з пропуском загального строку позовної давності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову банку та стягнення боргу з відповідача, у звязку з пропуском строку позовної давності.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про факт передачі грошової суми позичальнику, оскільки дана обставина щодо отримання коштів відповідачем не оспорювалась. Однак, позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ст. 257 ЦК України, у звязку з чим місцевим судом відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, дав об'єктивну оцінку зібраним у справі доказам, вірно застосувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"- відхилити.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:(підпис) ОСОБА_1

Судді (підписи) О.Ю. Кузнєцова

ОСОБА_3

З оригіналом згідно: ОСОБА_1