АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1807/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Цвинтарна Т.М.
Провадження № 22-ц/789/371/17 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Загорський О. О.,

при секретарі - Сович Н.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Креді ОСОБА_3 на рішення Гусятинського районного суду від 27 січня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Креді ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю Тіра Трейд про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ПАТ «Креді ОСОБА_3» (далі-Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 «Tipa Трейд» про стягнення заборгованості за договором про відкриття акредитиву №263 LC від 20 лютого 2013 року в сумі 2 117 400 Євро, що за курсом НБУ станом на 11.08.2015 року становить 49 344 300,38 грн. та 229 834,72 грн. заборгованості по сплаті комісії.

Позивач зазначив, що 20 лютого 2013 року між Банком та ОСОБА_5 «Tipa Трейд» було укладено договір про відкриття акредитиву № 263 LC. Відповідно до вказаного договору сума акредитиву складає 2 382 400 Євро. Строк дії акредитиву встановлений відповідно до умов акредитиву, але не більше 9 календарних місяців з дня відкриття акредитиву.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_5 «Tipa Трейд» зобов'язання перед Банком за вказаним вище договором акредитиву 20.02.2013 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №263 LC/S1, за умовами якого поручитель відповідає перед Банком за виконання основного зобов'язання боржником в повному обсязі. У разі порушення боржником основного зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

28.07.2014 року Банком відповідачу надіслано вимогу про виконання зобов'язання за договором поруки внаслідок неналежного виконання боржником ОСОБА_5 «Tipa Трейд» зобов'язань за договором акредитиву.

Посилаючись на невиконання відповідачем свого обовязку про повернення боргу, позивач просив його вимоги задовольнити.

Рішенням Гусятинського районного суду від 27 січня 2017 року в задоволенні позову ПАТ «Креді ОСОБА_3» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 «Tipa Трейд» про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Креді ОСОБА_3» просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначив, що згідно до приписів Ухвали від 15 червня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначив одним із мотивів скасування попередніх судових рішень не дослідження судами першої та апеляційної інстанцій оригіналу договору поруки від 20 лютого 2013р. У відповідності до умов ч.4 ст 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. За таких обставин дослідження оригіналу договору поруки від 20.02.2013р. при розгляді даної справи є обов'язковим. Однак в оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції наданий до суду оригінал договору поруки від 20 лютого 2013р. не дослідив, жодних правових висновків стосовно його змісту не навів.

У судовому засіданні представник ПАТ «Креді ОСОБА_3» апеляційну скаргу підтримав, представник відповідача заперечив відносно апеляційної скарги та пояснив, що рішення суду є законним, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 20 лютого 2013 року між ПАТ «Креді ОСОБА_3» та ОСОБА_5 «Tipa Трейд» було укладено договір про відкриття акредитиву, за умовами якого сума акредитиву становить 2 382 400 Євро. Строк дії акредитиву встановлений відповідно до умов акредитиву, але не більше 9 календарних місяців з дня відкриття акредитиву, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,00 % річних із розрахунку 360 днів на рік.

Станом на 11 серпня 2014 року заборгованість ОСОБА_5 «Tipa Трейд» перед ПАТ «Креді ОСОБА_3» становить:

- заборгованість за грошовим покриттям акредитиву в сумі 2 117 400 євро, що за курсом НБУ на 11.08.2014 року (17,1714 гривень за 1 євро) становить 36 358 722 грн. 36 коп.;

- заборгованість по сплаті нарахованої комісії в сумі 116 659 грн. 72 коп.;

- заборгованість по сплаті простроченої комісії в сумі 113 175 грн. 00 коп.. Для забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором про відкриття акредитиву, 20 лютого 2013 року між ПАТ «Креді ОСОБА_3» та ОСОБА_4 укладено договір поруки №263 LC/S1, відповідно до якого останній поручився виконати зобов'язання ОСОБА_5 «Tipa Трейд» щодо погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором і відповідає перед кредитором як солідарний боржник у повному обсязі.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 17 червня 2015 року з ОСОБА_5 «Tipa Трейд» на користь ПАТ «Креді ОСОБА_3» стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 2 117 400 Євро, що за курсом НБУ станом на 11 серпня 2014 року становило 36 358 722 грн. 36 коп., заборгованість по комісії -141 448 грн. 31 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року у справі №761/16677/15-ц задоволено позов ОСОБА_4 до ПАТ «Креді ОСОБА_3», третя особа - ОСОБА_5 «Tipa Трейд» про визнання договору поруки недійсним. Визнано недійсним договір поруки №263 LC/S1 від 20 лютого 2013 року, укладений між ПАТ «Креді ОСОБА_3» та від імені ОСОБА_4.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року вищевказане рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року вищевказане рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року залишені без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_4 не є відповідальний за вимогами позивача як поручитель, так як договір поруки №263 LC/S1 від 20 лютого 2013 року, укладений між ПАТ «Креді ОСОБА_3» та від імені ОСОБА_4 є недійсний.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч.І ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року, яке набрало законної сили 18 квітня 2016 року, визнано недійсним договір поруки №263 LC/S1 від 20 лютого 2013 року, укладений між ПАТ «Креді ОСОБА_3» та від імені ОСОБА_4, на підставі якого позивачем предявлено позов до ОСОБА_4, як солідарного боржника, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що вимога про стягнення заборгованості за договором про відкриття акредитиву № 263 LC від 20 лютого 2013 року з відповідача ОСОБА_4 є безпідставна.

Посилання в апеляційній скарзі на не дослідження судом договору поруки є не обгрунтовані, оскільки відповідно до матеріалів справи договір поруки (т.4 ст.7-10) був предметом судового дослідження. Вказана обставина не заперечується й поясненнями представника апелянта в ході апеляційного розгляду справи.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження в апеляційній скарзі про те, що суд жодних правових висновків стосовно змісту договору поруки не навів, так як відповідно до змісту оскаржуваного рішення у позові відмовлено саме з тієї підстави, що зазначений договір поруки визнано недійсним.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Креді ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду від 27 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6