10.04.2017 Справа № 363/4360/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Войнаренко Л.Ф.

секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» про захист прав споживачів страхових послуг та стягнення викупної суми, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ПрАТ СК «ЕККО» з вимогами стягнути із відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 2 435,78 доларів США (у перерахунку в національну валюту станом на 25.10.2016р. становить 62 833,87 грн.) за курсом НБУ на дату ухвалення рішення суду, з яких: 2030 доларів США - викупна сума;350,55 доларів США - проценти за користування чужими грошовими коштами 55,23 доларів США - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між нею та ПрАТ СК «ЕККО» було укладено Договір добровільного страхування життя №0001-0608 у вигляді полісу. Згідно умов Полісу початком дії страхового захисту є 01.08.2006 року. Відповідно до умов Договору вона за період з 01.08.2006 року по 01.08.2014 року сплатила на рахунок відповідача щорічні страхові внески, що підтверджується відповідними квитанціями. Позивач звернулась з заявою про дострокове припинення договору страхування життя та виплату відповідної викупної суми. 26 жовтня 2015 року відповідальна особа ПрАТ «Страхова компанія «ЕККО» прийняла заяву позивача щодо розірвання договору та сплати викупної суми разом з оригіналами документів (поліс та додаток до нього), про що свідчить відповідна відмітка на заяві, однак викупну суму не сплачено. Таким чином, зважаючи на те, що страховик отримав заяву про дострокове припинення договору 26.10.2015 р., датою, з якої договір вважається припиненим, а викупна сума підлягає сплаті 27.11.2015 року. Відповідач умови договору щодо сплати викупної суми не виконав, взагалі заяви позивача про розірвання договору проігнорував. В зв'язку з вищенаведеним, а також посилаючись на вимоги Закону України «Про страхування», умови Договору, позивач просила стягнути вищевказану викупну суму.

В ході судового розгляду позивачка позовні вимоги збільшила, просить стягнути із відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 2 482,28 доларів США (у перерахунку в національну валюту станом на 13 грудня 2016 року становить 64964,07 грн.) , з яких: 2030 доларів США - викупна сума; 388,87 доларів США - проценти за користування чужими грошовими коштами, 63,41 доларів США - 3% річних.

В судове засідання позивачка не з»явилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом оголошення в газеті «Урядовий кур»єр», причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність та письмових заперечень проти заявлених вимог не направляв.

Суд, керуючись положеннями ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Вимогами ч.1 ст. 16 цього Закону встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПрАТ СК «ЕККО» було укладено Договір добровільного страхування життя №0001-0608 у вигляді полісу (а.с.10). Згідно умов Полісу початком дії страхового захисту є 01.08.2006 року. Відповідно до умов Договору ОСОБА_1 за період з 01.08.2006 року по 01.08.2014 року сплатила на рахунок відповідача щорічні страхові внески, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.13-15). ОСОБА_1 24.10.2015 року звернулась з заявою про дострокове припинення договору страхування життя та виплату відповідної викупної суми (а.с.12), однак викупну суму не сплачено.

Суд приходить до висновку, що в період дії договору позивачкою ОСОБА_1 виконувались належним чином зобов'язання в частині сплати страхових платежів, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних квитанцій.

Згідно ч.ч. 6-8 ст.28 Закону України «Про страхування» визначено, що у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя.

Відповідно до ч. 2, 4, 6, 8 ст. 28 Закону України «Про страхування», дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування.

Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніш як за ЗО календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено.

У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя.

Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума.

Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми.

Згідно п.2 ч.І ст. 530 ЦК України, зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, у ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 524 ЦК зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов 'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч.І ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілим, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 07.06.2016 р. анулювано ліцензію ПрАТ «Страхова компанія «ЕККО», що видана розпорядженням Держфінпослуг від 24.05.2007 № 7359, та переоформлена рішенням Держфінпослуг від 16.04.2010, на провадження страхової діяльності з добровільного страхування життя.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем ПрАТ СК «ЕККО» умов договору щодо сплати страхувальнику ОСОБА_1 вказаної викупної суми.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 979, 980, 988, 989 ЦК України, ст. 6, 16, 28 Закону України «Про страхування», ст. ст. 10, 59,60, 88, 209, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» на користь ОСОБА_1 грошові кошти по Полісу страхування життя і здоров»я «Програма ЕККО-ЛАЙФ-ПЛЮС» №0001-0608 у розмірі 2 482,28 доларів США (у перерахунку в національну валюту станом на 13 грудня 2016 року становить 64964,07 грн.) , з яких: 2030 доларів США - викупна сума;388,87 доларів США - проценти за користування чужими грошовими коштами, 63,41 доларів США - 3% річних.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» на користь держави судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Ф.Войнаренко