Справа № 128/1690/15-ц Провадження № 22-ц/772/3034/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 48Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 грудня 2017 рокум. Вінниця

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області Сало Т.Б., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2017 року, ухваленого під головуванням судді Короля О.П. у м. Вінниця (о 12 год. 22 хв., дата складення повного тексту невідома) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

В травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вищевказаним позовом в якому просила поділити спільне майно подружжя, зокрема, визнати за нею право власності на 5/6 часток нежитлового приміщення підвалу № 3, 1 (офіс №3) в м. Вінниці по вул. Л. Ратушної, 79, б, площею 60,6 кв.м.; право власності на 5/6 часток цілого житлового будинку з господарською будівлею та спорудами в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області по вул. Першотравневій, 19; право власності на 5/6 часток земельної ділянки, площею 0,1758 га в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області по вул. Першотравневій, 19; право власності на 5/6 часток земельної ділянки, площею 0,15 га в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області по вул. Б. Хмельницького, 20; право власності на 5/6 часток нежитлового приміщення в м. Вінниця по вул. Щорса, 14 а, площею 312,4 кв.м.

В січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив поділити спільне майно подружжя, а саме визнавши за ОСОБА_4: право власності на ? автомобіля Toyota Auris 1.6 л, 2013 року випуску, колір 8-сірий, номер кузова НОМЕР_1; право власності на ? автомобіля ЗАЗ 110557, 2004 року випуску, колір білий, тип кузова Пікап-В, причеп Y6D3799.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Поділено спільне майно подружжя шляхом виділення ОСОБА_3 1/2 частки майна і ОСОБА_4 1/2 частки майна. Визнано за ОСОБА_3 право власності: на 3/8 часток нежитлового приміщення підвалу №3, 1 (офіс №3) в м. Вінниці, по вул. Л.Ратушної, 79 «Б», площею 60,6 кв.м, що складає 3/25 часток вбудованих приміщень під літерою «А»; на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, вул. Першотравнева, 19; на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1758 га, кадастровий номер :04:002:0207 в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, вул. Першотравнева, 19; на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :02:005:0095 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, вул. Б.Хмельницького, 20; на 1/2 частку нежитлового приміщення в м. Вінниці, вул. Щорса, 14 а, площею 312,4 кв.м, що складає 1/125 частку приміщення під літерою «В»; на 1/2 частку автомобіля Toyota Hiace, білого кольору, 2007 року випуску, VIN JT121JK. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 492127,64 грн., що складає вартість 1/2 частини автомобіля «LEXUS RX 350», білого кольору, 2012 року випуску, VIN JTJBK11А302455698. В задоволенні решти позову відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності: на 1/2 частку автомобіля Toyota Auris 1.6 і, 2013 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1; на 1/2 частку автомобіля ЗАЗ 110557, 2004 року випуску, колір білий, тип кузова Пікап В, причеп №Y6D799.

На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволення первісного позову, та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення порушує права апелянта, оскільки рішенням Подільського районного суду міста Києва від 17 листопада 2015 року у справі № 758/8095/15-ц, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 250 000 дол. США.

В рамках забезпечення позову, ухвалою від 20 липня 2015 року, було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_4, а саме на приміщення підвалу №3, 1 (офіс №3) площею 60,6 кв.м, що складає 3/25 часток вбудованих приміщень під літерою «А» розташованих в м. Вінниця по вул. Л.Ратушної, 79 «Б»; на 1/25 частку майнового комплексу за адресою м. Вінниця, вул. Щорса, 14 а; земельну ділянку, площею 0,0179 га в межах, згідно за планом за адресою: м. Вінниця, вул. Щорса, 14 а; цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, вул. Першотравнева, 19; земельну ділянку, площею 0,1758 га, в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, вул. Першотравнева; земельну ділянку, площею 0,1500 га в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, вул. Б.Хмельницького, 20;

На думку ОСОБА_2 ухвалене рішення суду першої інстанції порушує його права, так як дане рішення впливає на результат виконання рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки не буде можливості реалізувати майно ОСОБА_4, арештованого ухвалою суду про забезпечення позову.

До апеляційної скарги додано копію рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 листопада 2015 року про стягнення заборгованості за договором позики та копію ухвали цього ж суду від 20 липня 2015 року про накладення арешту на нерухоме майно.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_2 права на оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2017 року, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 352 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційне оскарження судового рішення особами, які не приймали участь у розгляді справи, можливе лише у тому разі, коли суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду справа, суддя-доповідач повинен перевірити, крім іншого, наявність в особи, яка подає скаргу, права на апеляційне оскарження судового рішення.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права та обов'язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав та обов'язків, у зв'язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 існував спір з приводу заборгованості останнього за договором позики. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 17 листопада 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 250 000 дол. США.

Спірні правовідносини, про які зазначає апелянт існують між ним та ОСОБА_4 за договором позики, відношення до правовідносин, які склалися щодо розподілу майна подружжя, апелянт не має.

Судове рішення, оскаржуване скаржником, повинно, в першу чергу, безпосередньо стосуватися його прав та обов'язків, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов'язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов'язки цієї особи.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваним судовим рішенням жодним чином не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обовязки ОСОБА_2

Згідно пункту 8 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 352, ст.357 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2017 року, ухваленого під головуванням судді Короля О.П. у м. Вінниця (о 12 год. 22 хв., дата складення повного тексту невідома) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжята повернути її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з моменту отримання її копії до Верховного Суду.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом:

Суддя: Сало Т.Б.