Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2017 Справа №607/16046/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Базана Л.Т.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретаря с/з ОСОБА_3

з участю прокурора Галаса Н.В.

законного представника ОСОБА_4

представника ОСОБА_5

представника ТОККПНЛ ОСОБА_6

особи, відносно якої ставиться питання

про примусову госпіталізацію ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_6 про примусову госпіталізацію ОСОБА_7 у психіатричний заклад без його згоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр ОСОБА_6 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_7 у примусовому порядку в психіатричний заклад без його згоди. Посилається на те, що в ОСОБА_7 наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих та суттєву шкоду його здоров»ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога. На даний час психічний стан хворого погіршився, згоду ОСОБА_7 на госпіталізацію отримати неможливо, у звязку із своїм психічним станом, а тому просить суд винести рішення про його примусову госпіталізацію у психіатричному закладі.

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні, висловив думку, що слід відмовити у задоволенні заяви лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_6 про примусову госпіталізацію ОСОБА_7 у психіатричний заклад без його згоди оскільки на даний час передбачених законом підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_7 немає.

Допитана у судовому засіданні законний представник ОСОБА_7 мати ОСОБА_8 пояснила, що вважає за доцільне помістити її сина для лікування у психіатричний заклад.

Представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 заперечила відносно задоволення заяви лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_6 про примусову госпіталізацію ОСОБА_7 у психіатричний заклад без його згоди оскільки на даний час передбачених законом підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_7 немає, думку якої підтримав ОСОБА_7 - особа, відносно якої ставиться питання про примусову госпіталізацію.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, був госпіталізований в ТОККПНЛ 08 грудня 2017 року о 20.10 год. у супроводі матері та працівників поліції, де був оглянутий черговим лікарем-психіатром ТОККПНЛ ОСОБА_9, яка після огляду підтвердила висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу.

Підставою для висновку про необхідність госпіталізації в психіатричний стаціонар ОСОБА_7 були відомості від матері та працівників поліції.

ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, яка прийшла до висновку, що обстеження та лікування хворого можливе тільки в умовах стаціонару.

Із анамнестичних відомостей встановлено, що зміни в психічному стані спостерігаються протягом останніх років - став надміру активним, прискореним, діяльним, багатослівним; в той же час його діяльність, спосіб життя носить асоціальний характер, не працює, займається крадіжками із магазинів, супермаркетів, вживає алкогольні напої. В 2012 році в стані алкогольного сп'яніння вчинив підпал гаража у свого родича в Кременецькому районі; тоді ж знову в стані алкогольного сп'яніння впав з висоти 2-го поверху в барі "777", при цьому отримав перелом ноги. Перебуваючи на лікуванні в травматологічному відділенні втік із стаціонару. В психічному стані мали місце психотичні порушення на фоні депресивного епізоду (ідеї меншовартості, самозвинувачення). Пацієнт проходив стаціонару судово-психіатричну експертизу в Скаржницях Хмельницької області, після чого до нього було застосовано примусові заходи медичного характеру, лікувався в ОСОБА_10 З того часу неодноразово лікувався в умовах ТОККПНЛ. Останній раз з 28.10.17р. по 01.11.17р., згідно рішення суду від 06.11.17р. №607/13400/17, в примусовій госпіталізації у психіатричний заклад, без його згоди було відмовлено. Являється інвалідом II групи. Зі слів пацієнта та працівників поліції близько 1,5 місяці тому, відрубав ножем фаланги двох пальців рідній тітці, бо вона не хотіла дати йому грошей. Поступає повторно у зв'язку з тим, що не спить вночі, конфліктує з оточуючими та рідними, погрожує розправою, чіпляється до перехожих.

На момент огляду, пацієнт в свідомості. Орієнтований достатньо. Пацієнт розгальмований, фамільярний, не реагує на зауваження, перебиває лікаря, у висловлюваннях постійно нецензурна лайка, погрожує матері, що вона в нього «здохне», як він повернеться додому. Схильний до базікання, «мама напилася, викликала поліцію, бо я віддав 2 вазони з фіалками, я злодій, краду все, що попід руки попадається, мати каже, що я дурак, якщо мені призначать примусову госпіталізацію, то я впаду в туалеті і зламаю ногу». Критика відсутня. Галюцинаторні розлади поведінкою не визначаються. Емоційно лабільний, ставить свої умови щодо госпіталізації. Мислення прискорене, не завжди послідовне. Настрій підвищений.

Комісія приходить до висновку, що згідно ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" пацієнт ОСОБА_7 потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих та оточуючих та суттєву шкоду його здоров»ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога.

У відповідності до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Водночас, за ч.ч. 1-4 ст.16 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

На підставі наведеного, суд вважає, що у даному випадку на момент судового розгляду слід відмовити у задоволенні заяви представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікаря-психіатра ОСОБА_6, оскільки не встановлено доведеності необхідності госпіталізації ОСОБА_7 без його згоди до психіатричного закладу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 218, 279-282, 294 ЦПК України, Законом України "Про психіатричну допомогу", суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_6 про примусову госпіталізацію ОСОБА_7 у психіатричний заклад без його згоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_11

присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2