УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/3212/16-ц

Провадження № 2/638/1972/17

02.10.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шульзі К. І.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Перед початком розгляду справи по суті, представник позивача - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - ОСОБА_2 подала до Дзержинського районного суду м. Харкова заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №638/3212/16-ц шляхом заборони відчуження на квартиру за адресою: м. Харків, пр-т. ОСОБА_6АДРЕСА_1. В обґрунтування заяви зазначила, що іпотечне майно за договором іпотеки було реалізовано без згоди іпотеко держателя, а грошові кошти від реалізації іпотечного майна належного позичальнику не сплачено, вимоги за кредитним договором не погашені. Вказане майно було реалізовано в процесі банкрутства основного боржника ОСОБА_5, проте вказану процедуру визнано незаконною та припинено постановою Харківського апеляційного господарського суду. Тобто, з урахуванням вищевикладених обставин, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду. Просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її находження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява представника позивача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

У відповідності до частини 1 статті 152 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У відповідності до частини 3 статті 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна: власником обєкта нерухомого майна м. Харків, пр-т. ОСОБА_6АДРЕСА_1, є ОСОБА_4.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів, викладених у заяві позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову; забезпечення позову здійснюється з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; враховується збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Проте суд застосовує такий захід забезпечення позову як заборону вчиняти певні дії, а саме забороняє відчуження вищенаведеного майна, оскільки такий захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; також враховується імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття такого заходу; запобігання порушення у зв'язку із вжиттям такого заходу прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, при цьому вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

До вирішення спору по суті та набранням рішення у справі законної сили вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №638/3212/16-ц за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом заборони відчуження на квартиру за адресою: м. Харків, пр-т. ОСОБА_6АДРЕСА_1.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали надіслати для виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області та Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Копію ухвали надіслати особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: