Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 334/8124/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Ісаков Д.О.
Провадження № 22-ц/778/54/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, Приватне підприємство «Юридична фірма «Вікторія Кейф», ОСОБА_6, ліквідатор фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 - арбітражний керуючий ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який протягом часу розгляду справи було неодноразово уточнено.

В обґрунтування позову ОСОБА_8 зазначав, що 30 травня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_8 Аваль» (п. 1.3. Статуту), та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 014/17-16/1878-11, згідно з яким ОСОБА_4 надано кредит у сумі 34 940 доларів США зі сплатою 12 % річних, строком на 120 місяців, тобто по 29.05.2016р.

Банк умови та зобов'язання, обумовлені п.п. 1.1, 3.2, 4.1 кредитного договору виконав, після укладення кредитного договору ОСОБА_4 через касу Банку видано кредитні кошти в сумі 34 940 доларів США.

Позичальник відповідно до п. 5.1 кредитного договору зобов'язалася здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу банку: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. цього договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 29.05.2016р. на рахунок, зазначений в п. 4.1. цього договору, щомісячно, до 15 чиста кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів.

Впродовж дії кредитного договору ОСОБА_4 неодноразово порушуватись умови кредитного договору щодо своєчасності сплати відсотків за користування кредитом та сплати основної суми заборгованості, тому 21 травня 2008 року на адресу ОСОБА_4 було направлено вимогу про повернення заборгованості по кредиту, у якій зазначено зміст порушених зобовязань та вимога про виконання порушеного зобов'язання у 30-ти денний строк з моменту отримання цього повідомлення. ОСОБА_9 повідомлення про вручення поштового відправлення № 3145088, дана вимога отримана ОСОБА_4 особисто 06 червня 2008 року. Але вимога про погашення заборгованості по кредиту не задоволена, сума боргу не сплачена.

За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальнику нараховано пеню, яку він зобов'язаний сплатити на користь Банку, в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в кредитному договорі (п. 9.1 кредитного договору).

Станом на 04 червня 2014 року заборгованість ОСОБА_4 перед Банком по кредитному договору складає 214 142,20 доларів США, що в еквівалентному співвідношенні з урахуванням курсу НБУ становить 2 541 890,39 грн., в тому числі: 27 661,15 доларів США (328 340,75 грн.) - заборгованість по кредиту; 20 180,34 доларів США (239 542,75 грн.) - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 1 974 006,89 грн. - пеня на заборгованість за кредитом та на заборгованість за відсотками.

Також, 08 червня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_8 Аваль» (п. 1.3. Статут), та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 014/17-16/1952-11, згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 116 408 доларів США зі сплатою 12 % річних, строком на 120 місяців, тобто по 07.06.2016р.

Банк умови та зобов'язання, обумовлені п.п. 1.1, 3.2, 4.1 кредитного договору виконав, після укладення кредитного договору ОСОБА_5 через касу Банку видано кредитні кошти в сумі 116 408 доларів США.

Уклавши кредитний договір № 014/17-16/1952-11 від 08.06.2006р., ОСОБА_5 відповідно до п. 5.1. кредитного договору зобов'язалась здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу Банку: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. цього договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 07.06.2016р. на рахунок, зазначений в п. 4.1. цього договору; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів.

Впродовж дії кредитного договору ОСОБА_5 неодноразово порушувались вимоги кредитного договору щодо своєчасності сплати відсотків за користування кредитом та сплати основної суми заборгованості, тому 21 травня 2008 року на адресу ОСОБА_5 направлено вимогу про повернення заборгованості по кредиту, у якій зазначено зміст порушених зобовязань та вимога про виконання порушеного зобовязання у 30-ти денний строк з моменту отримання повідомлення. ОСОБА_9 повідомлення про вручення поштового відправлення, дана вимога отримана ОСОБА_5 особисто 31 травня 2008 року. Але вимога про погашення заборгованості по кредиту не задоволена, сума боргу не сплачена.

За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальнику нараховано пеню, яку він зобов'язаний сплатити на користь Банку, в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язання, зазначеного в кредитному договорі (п. 9.1 кредитного договору).

Станом на 16 червня 2014 року заборгованість ОСОБА_5 перед Банком по кредитному договору згідно розрахунку складає 160 821,10 доларів США, що в еквівалентному співвідношенні з урахуванням курсу НБУ становить 1 886 244,47 грн., в тому числі: 93 126,07 доларів США (1 092 260,50 грн.) - заборгованість по кредиту; 67 695,03 доларів США (793 983,97 грн.) - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 6 551 692,93 грн. - пеня на заборгованість за кредитом та на заборгованість за відсотками.

Пунктом 3.6. обох кредитних договорів обумовлено, що кредит наданий Банком, забезпечується також всім належним позичальнику майном, коштами та активами, що належать йому на праві власності, незважаючи на термін, коли і як вони були придбані, і на які може бути звернено стягнення, в порядку, встановленому законодавством України.

В забезпечення виконання умов кредитного договору № 014/17-16/1952-11 від 08.06.2006р. та кредитного договору № 014/17-16/1878-11 від 30.05.2006р. між Банком та Приватним підприємством «Юридична фірма «Вікторія Кейф» 21.02.2007р. було укладено договір іпотеки, предметом іпотеки є: цілісний майновий комплекс «Парк Енергетиків», що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд 10/ вул. Телеграфна, буд. 2, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-2718/2006 року від 10.07.2006 року, зареєстрованого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 27 липня 2006 року, в книзі 13, за номером запису 2117. Реєстраційний номер предмету іпотеки в реєстрі прав власності на нерухоме майно 15540904. ОСОБА_10 іпотеки розташований на земельній ділянці площею 11,07 га. Заставна вартість предмету іпотеки визначена сторонами в сумі 955 391 грн.

Пунктом 1.1 договору іпотеки обумовлено, що цей договір забезпечує вимоги Банку, що витікають із: умов кредитного договору № 014/17-16/1952-11, укладеного 08 червня 2006 року між Банком та ОСОБА_5, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому; умов кредитного договору № 014/17-16/1878-11, укладеного 30 травня 2006 року між Банком та ОСОБА_4, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому.

У відповідності до цього договору ОСОБА_8 має право у випадку невиконання Боржниками своїх зобовязань за кредитними договорами отримати задоволення за рахунок заставленого майна.

Зазначений договір іпотеки посвідчено 21 лютого 2007 року ОСОБА_11, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1069.

Загальна заборгованість по кредитному договору № 014/17-16/14952-11 від 08.06.2006р. та по кредитному договору № 014/17-16/1878-11 від 30.05.2006р. станом на 16 червня 2014 року складає 10 979 827,79 грн.

ОСОБА_9 з реєстру прав власності на нерухоме майно під час судового розгляду справи стало відомо, що відповідно до рішення Третейського суду від 05.10.2007 року по справі № 160-1/02.00, новим власником цілісного майнового комплексу «Парк Енергетиків», що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 10/ вул. Телеграфна, буд. 2, став ОСОБА_3.

Відповідно до Договору іпотеки, іпотекодавець не має права без письмової згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки.

ОСОБА_9 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відомо не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обовязки за іпотечним договором, у тому числі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що до нового власника майна, яке є предметом іпотеки, перейшли усі права та обовязки за іпотечним договором, тому для нового набувача нерухомого майна цілісного майнового комплексу «Парк Енергетиків», що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 10/ вул. Телеграфна, буд. 2, ОСОБА_3 іпотека є дійсною, а отже ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» має право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог відповідно до укладеного договору іпотеки від 21 лютого 2007 року, незалежно від того, хто є власником предмета іпотеки на теперішній час.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, на нерухоме майно: цілісний майновий комплекс «Парк Енергетиків», що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 10/ вул. Телеграфна, буд. 2, на земельній ділянці площею 11,07 га, що належить ОСОБА_3 на підставі рішення Третейського суду від 05.10.2007 року по справі № 160-1/02.00.

За рахунок коштів отриманих від реалізації майна шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій, задовольнити вимогу ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції в розмірі 10 979 827,79 грн. та стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

ОСОБА_9 п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд виходив із того, що стаття 23 Закону України «Про іпотеку» не може бути застосована до спірних правовідносин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду у зв'язку з наступним.

За ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Так, згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24.05.2006р. до Базового відділення Запорізької ОД Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» звернулась ОСОБА_4 з письмовою заявою про отримання кредиту в сумі 34 940 доларів США.

Проаналізувавши надані ОСОБА_4 документи, кредитним комітетом Базового відділення Запорізької ОД «ОСОБА_8 Аваль» прийнято рішення, щодо надання кредиту в сумі 34 940 доларів США.

30.05.2006р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_8 Аваль» (кредитор) та ОСОБА_4 (позивальник) укладено кредитний договір № 014/17-16/1878-11 (т. 1, а.с. 7).

Відповідно до п. 1.1 договору кредитор на положеннях та умовах цього договору надає позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 34 940 доларів США.

ОСОБА_9 п. 1.2 договору кредит надається на 120 місяців з 30.05.2006р. по 29.05.2016р.

Пунктом 1.4 договору сторони узгодили, що процентна ставка за користування кредитом складає 12,00 % річних.

Відповідно до п. 4.1 договору, ОСОБА_8 зобов'язаний на умовах кредитного договору відкрити позичальнику позичковий рахунок № 61 та надати позичальнику кредитні кошти, за умови надання позичальником забезпечення повернення кредиту, зазначеного в п. 3.5 договору.

Пунктом 3.1 кредитного договору обумовлено, що ОСОБА_8 надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування.

30.05.2006р. між Банком та позичальником укладено договір іпотеки, предметом іпотеки є літній кінотеатр інв. № 62817, загальною площею 860,7 кв.м., будівля туалету інв. № 62817, загальною площею 21,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 10/ вул. Телеграфна, буд. 2, та належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_12, 07.07.2005р. за реєстровим № 885, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 07.07.2005р. за номером 696868, зареєстрованого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 15.07.2005 року в книзі № 7 за номером 1543. Реєстраційний номер предметі іпотеки в реєстрі прав власності на нерухоме майно 8168704. Земельна ділянка на якій розташовано предмет іпотеки не є власністю ОСОБА_4

Зазначений вище договір іпотеки посвідчено 30.05.2006 року ОСОБА_11, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, про що зроблено запис в реєстрі № 2012. Заставна вартість предметі іпотеки визначена сторонами в сумі 220 564,00 грн.

Після укладення кредитного договору та договору іпотеки ОСОБА_4 через касу банку видано кредитні кошти в сумі 34 940 дол. США, що підтверджується заявою про видачу готівки № К22/4 від 30.05.2006р. (т. 1, а.с. 8).

Уклавши кредитний договір № 014/17-16/1878-11 від 30.05.2006р. позичальник, відповідно до п. 5.1 кредитного договору зобов'язався здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу банку: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. цього договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 29.05.2016р. на рахунок, зазначений в п. 4.1 цього договору; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок № 61, в ЗОД АППБ "Аваль" МФО 313827.

ОСОБА_4 неодноразово порушувались вимоги щодо своєчасності сплати відсотків за користування кредитом та сплати основної суми заборгованості, тому 21 травня 2008 року на адресу ОСОБА_4 було направлено вимогу про повернення заборгованості по кредиту, у якій зазначено зміст порушених зобовязань та вимога про виконання порушеного зобов'язання у 30-ти денний строк з моменту отримання цього повідомлення (т. 1, а.с. 10). ОСОБА_9 повідомлення про вручення поштового відправлення № 3145088, дана вимога отримана ОСОБА_4 особисто 06 червня 2008 року (т. 1, а.с. 11), але вимога про погашення заборгованості по кредиту не задоволена, сума боргу несплачена.

За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальнику нараховано пеню, яку вона зобов'язана сплатити на користь Банку, в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в кредитному договорі п. 9.1 кредитного договору.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2012р. задоволено позов ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» та стягнуто з ОСОБА_4 на користь Банку заборгованість за зазначеним кредитним договором у сумі 75 396,30 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 602 001,75 грн. (27 661,15 доларів США заборгованість по тілу кредиту, 11 559,15 доларів США - заборгованість по нарахованих відсотках, 36 176,00 доларів США пеня), яка утворилася станом на 18.11.2011р. (т. 1, а.с. 97-98).

Рішення суду не виконане.

У зв'язку з тим, що рішення не виконане, ОСОБА_8 здійснив нарахування процентів на залишок заборгованості за наступний період, а також пені за порушення строків повернення кредиту, за порушення строків сплати процентів за користування кредитними коштами.

ОСОБА_9 розрахунку, станом на 04 червня 2014 року заборгованість ОСОБА_4 перед Банком по кредитному договору складає 214 142,20 доларів США, що в еквівалентному співвідношенні з урахуванням курсу НБУ складає 2 541 890,39 грн., в тому числі: 27 661,15 доларів СІІІА (328 340,75 грн.) - заборгованість по кредиту; 20 180,34 доларів СІІІА (239 542,75 грн.) - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 1 974 006,89 грн. - пеня на заборгованість за кредитом та на заборгованість за відсотками (т. 1, а.с. 25-28).

Далі, 07.06.2006р. до Базового відділення Запорізької ОД Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» звернулася ОСОБА_5 з письмовою заявою про отримання кредиту в сумі 116 408 доларів США.

Проаналізувавши надані ОСОБА_5 документи, кредитним комітетом Базового відділення Запорізької ОД «ОСОБА_8 Аваль» прийнято рішення, щодо надання кредиту в сумі 116 408 доларів США.

08.06.2006р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_8 Аваль» (кредитор) та ОСОБА_5 (позичальник) укладено кредитний договір № 014/17-16/1952-11 (т. 1, а.с. 12).

Відповідно до п. 1.1 договору кредитор на положеннях та умовах цього договору надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 116 408 доларів США.

ОСОБА_9 п. 1.2 договору кредит надається на 120 місяців з 08.06.2006р. по 07.06.2016р.

Пунктом 1.4 договору сторони узгодили, що процентна ставка за користування кредитом складає 12,00 % річних.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору ОСОБА_8 зобов'язаний на умовах кредитного договору відкрити позичальнику позичковий рахунок № 31 та надати позичальнику кредитні кошти, за умови надання позичальником забезпечення повернення кредиту, зазначеного в п. 3.5 кредитного договору.

Пунктом 3.1 кредитного договору обумовлено, що ОСОБА_8 надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування.

В забезпечення виконання умов кредитного договору № 014/17-16/1952-11 від 08.06.2006р. між Банком та ПП «Юридична фірма «ВІКТОРІЯ КЕЙФ» 08.06.2006 року укладено договір іпотеки, предметом іпотеки є: павільйон польський спортзал інв. № 80190, зазначений в плані літ. А, загальною площею 343,2 кв.м., металевий з утеплювачем, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 8, розташований на земельній ділянці площею 888 кв.м. Крім того на земельній ділянці розташоване замощення, зазначене в плані - ОСОБА_10 іпотеки належить ПП «Юридична фірма «ВІКТОРІЯ КЕЙФ» на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11, 29.12.2005 року, за реєстровим номером 4585, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 29 грудня 2005 рок за номером 1098653, зареєстрованого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 17.01.2006 року в книзі № 13 за номером 2116. Реєстраційний номер предметі іпотеки в реєстрі прав власності на нерухоме майно 8168914. Земельна ділянка, на якій розташовано предмет іпотеки, не є власністю ПП «Юридична фірма «ВІКТОРІЯ КЕЙФ».

Зазначений вище договір іпотеки посвідчено 08 червня 2006 року ОСОБА_11, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, по що зроблено запис в реєстрі № 2260. Заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами в сумі 734 827,00 грн.

Після укладення кредитного договору та договору іпотеки ОСОБА_5 через касу банку видано кредитні кошти в сумі 116 408 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № К23/4 від 08 червня 2006 року (т. 1, а.с. 13).

Уклавши кредитний договір № 014/17-16/1952-11 від 08.06.2006р. ОСОБА_5, відповідно до п. 5.1 кредитного договору зобов'язалась здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу Банку: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. цього договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 07.06.2016р. на рахунок, зазначений в п. 4.1. цього договору; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок № 31, в ЗОД АППБ "Аваль" МФО 313827.

ОСОБА_5 неодноразово порушувались вимоги кредитного договору щодо своєчасності сплати відсотків за користування кредитом та сплати основної суми заборгованості в наслідок чого виникла заборгованість. Тому 21 травня 2008 року на адресу ОСОБА_5 направлено вимогу про повернення заборгованості по кредиту, у якій зазначено зміст порушених зобовязань та вимога про виконання порушеного зобовязання у 30-ти денний строк з моменту отримання цього повідомлення (т. 1, а.с. 15). ОСОБА_9 повідомлення про вручення поштового відправлення № 3145070, дана вимога отримана ОСОБА_5 особисто 31 травня 2008 року (т. 1, а.с. 16), але вимога про погашення заборгованості по кредиту не задоволена, сума боргу не сплачена.

За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору позичальнику нараховано пеню, яку вона зобов'язана сплатити на користь Банку, в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в кредитному договорі п. 9.1 кредитного договору.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2012р. задоволено позов ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» та стягнуто з ОСОБА_5 на користь Банку заборгованість у сумі 120 455,06 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 916 663,03 грн. (93 126,07 доларів США заборгованість по тілу кредиту, 11 696,91 доларів США - заборгованість по нарахованих відсотках, 15 632,08 доларів США пеня), за зазначеним кредитним договором, яка утворилася станом на 11.06.2009р. (т. 1, а.с. 95-96).

Рішення суду не виконане.

У зв'язку з тим, що рішення не виконано, ОСОБА_8 здійснив нарахування процентів на залишок заборгованості за наступний період, а також пені за порушення строків повернення кредиту, за порушення строків сплати процентів за користування кредитними коштами.

ОСОБА_9 наданого Банком розрахунку, станом на 16 червня 2014 року заборгованість ОСОБА_5 перед Банком по кредитному договору складає 160 821,10 доларів США, що в еквівалентному співвідношенні з урахуванням курсу НБУ складає 1 886 244,47 грн., в тому числі: 93 126,07 доларів США (1 092 260,50 грн.) - заборгованість по кредиту; 67 695,03 доларів США (793 983,97 грн.) нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 6 551 692,93 грн. пеня на заборгованість за кредитом та на заборгованість за відсотками (т. 1, а.с. 24).

21 лютого 2007 року між ВАТ «ОСОБА_8 Аваль» та ПП «Юридична фірма «ВІКТОРІЯ КЕЙФ» укладено договір іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно: цілісний майновий комплекс «Парк Енергетиків», що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 10/ вул. Телеграфна, буд. 2, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2006 року по справі № 2-2718/2006 року, зареєстрованого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 27 липня 2006 року в книзі 13 за номером запису 2117. Реєстраційний номер предмету іпотеки в реєстрі прав власності на нерухоме майно 15540904. ОСОБА_10 іпотеки розташований на земельній ділянці площею 11,07 га. Заставна вартість предмету іпотеки визначена сторонами в сумі 955 391 грн. (т. 1, а.с. 17-20).

Пунктом 1.1 договору іпотеки обумовлено, що цей договір забезпечує вимоги Банку, що витікають з умов:

- кредитного договору № 014/17-16/1952-11 укладеного 08 червня 2006 року між Банком та боржником ОСОБА_5, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умови якого боржник зобов'язується перед Банком повернути кредит в розмірі 116 408 доларів США до 07 червня 2016 року, сплатити відсотки за його користування в розмірі 12% річних, комісійну винагороду, неустойку у випадках передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати Банку всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору;

- кредитного договору № 014/17-16/1878-11 укладеного 30 травня 2006 року між Банком та боржником ОСОБА_4, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умови якого боржник зобов'язується перед Банком повернути кредит в розмірі 34 940 доларів США до 29 травня 2016 року, сплатити відсотки за його користування в розмірі 12% річних, комісійну винагороду, неустойку у випадках передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати Банку всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору.

У відповідності до цього договору ОСОБА_8 має право у випадку невиконання боржниками своїх зобов'язань за кредитними договорами отримати задоволення за рахунок заставленого майна.

Зазначений договір іпотеки посвідчено 21 лютого 2007 року ОСОБА_11, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1069.

У відповідності до п.п. 3.1.4 договору іпотеки, у випадку невиконання ПП «Юридична фірма «ВІКТОРІЯ КЕЙФ» зобов'язань цим договором або у випадку невиконання боржниками зобовязань за кредитними договорами, ОСОБА_8 має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків заданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки.

ОСОБА_9 наданих позивачем розрахунків заборгованості, загальна заборгованість за кредитними договорами № 014/17-16/1952-11 від 08.06.2006р. та № 014/17-16/1878-11 від 30.05.2006р. складає 10 979 827,79 грн.

ОСОБА_9 з реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до рішення Третейського суду від 05.10.2007 року по справі № 160-1/02.00, новим власником цілісного майнового комплексу «Парк Енергетиків», що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 10 / вул. Телеграфна, буд. 2, став ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 174-177, 188-197, т. 2, а.с. 113-116).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 10.07.2006р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення відповідно до якого позов ПП «Юридична фірма «ВІКТОРІЯ КЕЙФ» задоволено в повному обсязі. Визнано дійсним договір купівлі-продажу приміщень, а саме: літній кінотеатр інв. № 62817, площею 860,7 кв.м., будівля туалету інв. № 62817, площею 21,3 кв.м., розташовані на земельній ділянці 34 885 кв.м., за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 10/ вул. Телеграфна, буд. 2, укладений між ПП «Юридична фірма «ВІКТОРІЯ КЕЙФ» та ОСОБА_4

Визнано цілісний майновий комплекс «Парк Енергетиків» нежилі приміщення, будівлі та споруди, а саме: літній кінотеатр інв. № 62817, площею 860,7 кв.м., будівля туалету інв. № 62817, площею 21,3 кв.м., «В» - приміщення трансформаторної підстанції, «Г» - трансформаторна підстанція, № 1, 2 - паркани, № 4 - підпірна стінка, по вул. Штурмова, буд. 10 / вул. Телеграфна, буд. 2, м. Запоріжжя, павільйон польський спортзал інв. № 80190, І - замощення, по вул. Штурмова, буд. 8, м. Запоріжжя, розташовані на земельній ділянці загальною площею 11,07 га.

Крім того, рішенням суду присвоєно цілісному майновому комплексу «Парк Енергетиків» адресу: вул. Штурмова, буд. 10/ вул. Телеграфна, буд. 2, м. Запоріжжя, та визнано право власності на «Парк Енергетиків» за Приватним підприємством «Юридична фірма «ВІКТОРІЯ КЕЙФ».

Не погоджуючись із рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя Запорізький природоохоронний міжрайонний прокурор, що діє в інтересах Запорізької міської ради, звернувся з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Запорізької області.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 13.04.2011р. у справі № 22-235/11 апеляційну скаргу Запорізького природоохоронного міжрайонного прокурора, що діє в інтересах Запорізької міської ради, було задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2006р. у справі № 22-235/11 скасовано та ухвалено нове рішення наступного змісту:

«у задоволенні позову ПП «Юридична фірма «Вікторія Кейф» до ОСОБА_4, третя особа - ВАТ «Запоріжжяобленерго», про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання нежилих приміщень цілісним майновим комплексом та визнання права власності відмовити».

Таким чином, рішенням апеляційного суду Запорізької області від 13.04.2011р. у справі № 22-235/11, яке набрало законної сили, було встановлено, що договір купівлі-продажу приміщень від 16.12.2005р., укладений між ОСОБА_4 та ПП «Юридична фірма «Вікторія Кейф» не може бути визнаний дійсним, оскільки підлягає як нотаріальному посвідченню, так і державній реєстрації.

Крім іншого, рішенням Господарського суду Запорізької області від 23 червня 2014р. (справа № 20/214/09-28/368/09), було відмовлено у повному обсязі у задоволені позову ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» в особі філії Запорізької обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» до Приватного підприємства «Юридична фірма «ВІКТОРІЯ КЕЙФ», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким виступає нерухоме майно - цілісний майновий комплекс «Парк Енергетиків», розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 10/ вул. Телеграфна, буд. 2. Зазначене рішення не оскаржене і набрало законної сили (т. 2, а.с. 38-41).

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

ОСОБА_9 зі ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором.

За положеннями ст.ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

За ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель має право звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

За змістом ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Така сама позиція викладена і в п.п. 34, 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року.

Отже, ст. 23 Закону України «Про іпотеку» визначає умови та обставини, з настанням чи ненастанням яких реалізуються права та обовязки субєктів права. Цією нормою закону визначено, що іпотека є дійсною лише у разі переходу права власності на предмет іпотеки саме від іпотекодавця до іншої особи.

Як зазначалося вище, 21 лютого 2007 року між ВАТ «ОСОБА_8 Аваль» та ПП «Юридична фірма «ВІКТОРІЯ КЕЙФ» було укладено договір іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно: цілісний майновий комплекс «Парк Енергетиків», що знаходиться за вищевказаною адресою, та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2006 року по справі № 2-2718/2006 року.

Вказане рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2006 року було скасовано рішенням апеляційного суду Запорізької області від 13.04.2011р. та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПП «Юридична фірма «Вікторія Кейф» до ОСОБА_4, третя особа - ВАТ «Запоріжжяобленерго», про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання нежилих приміщень цілісним майновим комплексом та визнання права власності відмовлено.

Отже, зі скасуванням рішення суду втрачаються ті правові наслідки, які з нього випливають.

ОСОБА_9 з реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до рішення Третейського суду від 05.10.2007 року по справі №160-1/02.00, новим власником цілісного майнового комплексу «Парк Енергетиків», що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 10/ вул. Телеграфна, буд. 2 став ОСОБА_3

Суд першої інстанції правильно встановив, що набуття ОСОБА_3 права власності на предмет іпотеки відбулося за рішенням суду, ухваленим після укладення договору іпотеки, та дійшов вірного висновку про те, що переходу права власності на предмет іпотеки до ОСОБА_3, як до нового власника зазначеного вище нерухомого майна, в розумінні приписів ст. 23 Закону України «Про іпотеку» не відбулося. Таким чином, до спірних правовідносин ст. 23 Закону України «Про іпотеку» не може бути застосована та її дія не поширюється на відповідача.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на викладі фабули справи, є повторенням обставин, якими позивач обґрунтовув свої позовні вимоги, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Всі викладені в апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого у даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Крім того, у разі відмови ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» у задоволенні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, ОСОБА_8 не має права на компенсацію судових витрат у вигляді судового збору, понесених ним при подачі цієї скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: