Провадження номер 2-о/741/43/17
Єдиний унікальний номер 741/1202/17
РІШЕННЯ

іменем України

15 вересня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

заявника ОСОБА_2,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Носівська обєднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, про встановлення факту родинних відносин,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду Чернігівської області заяву про встановлення факту родинних відносин.

Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що вона більше двадцяти років проживала в будинку по вул. Морозна, 23, у м. Носівка Чернігівської області зі своєю двоюрідною сестрою ОСОБА_3. Дочка заявника проживає далеко, ОСОБА_3 була одинокою, тому заявник та ОСОБА_3 стали проживати разом, вели спільне господарство, разом купували продукти харчування, обробляли земельну ділянку, готували їжу. На початку лютого 2009 року ОСОБА_3 захворіла та потрапила до Чернігівського геріатричного пансіонату. 24 лютого 2010 року в м. Чернігів ОСОБА_3 померла. У заявника залишилися оригінали особистих документів ОСОБА_3 Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 3,88 га, які належали спадкодавцеві на підставі державного акта на право приватної власності на землю. Заявник є спадкоємцем померлої пятої черги за законом, адже заявник та померла були двоюрідними сестрами по лінії батьків. Їх дід ОСОБА_4 проживав у лісі в Лісових Хуторах, там він і помер, похований там же. ОСОБА_4 мав двох синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6. ОСОБА_6 та його дружина батьки ОСОБА_3 померли під час голоду в 1933 р. Документи щодо підтвердження їх смерті не збереглися. Після їх смерті ОСОБА_3 на виховання забрав її дядько батько заявника ОСОБА_5. Однак заявник не має документальних доказів родинних відносин між нею та ОСОБА_3, тому вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Це й стало причиною того, що заявник звернулася до суду та просила винести рішення, яким установити факт, що вона є двоюрідною сестрою покійної ОСОБА_3

У судовому засіданні заявник підтримала заяву з підстав, викладених у змісті заяви, просила її задовольнити.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_7 підтримав вимоги, викладені в заяві, та просив про їх задоволення.

Представник заінтересованої особи Носівської ОТГ в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився. Представник відповідача направила до суду заяву, у якій зазначила, що міська рада не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_2 та просила справу розглянути у відсутність представника заінтересованої особи.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 дала показання, що вона є дочкою заявника, проживає в Івано-Франківській області. Свідку достовірно відомо, що її мати ОСОБА_2 досить тривалий час жила зі своєю двоюрідною сестрою ОСОБА_3 в м. Носівка по вул. Морозна, 23. Сестри вели спільне господарство.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 дала показання, що вона є працівником територіального центру, до її обовязків входило соціальне обслуговування родини ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Свідку відомо, що вони були двоюрідними сестрами, протягом тривалого часу проживали разом у ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 була одинокою, дочка ОСОБА_2 проживає далеко, а тому сестри жили вдвох, вели спільне господарство.

Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить висновок, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належало право власності на земельні ділянки загальною площею 3,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серія ІV-ЧН №005240 (а. с. 7-8).

У судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 2010 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією запису акта про смерть №569 (а. с. 5).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на вищевказані земельні ділянки.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були двоюрідними сестрами по лінії батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Факт родинних відносин між фізичними особами підтверджується поясненнями самого заявника, показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, допитаних у судовому засіданні, а також письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема, копією свідоцтва про народження заявника, у якому її прізвище при народженні зазначено «Савойленко» (а. с. 6), копією свідоцтва про одруження між заявника з ОСОБА_10, з якого вбачається, що після одруження їй присвоєно прізвища «Лях» (а. с. 21), копіями особистих документів ОСОБА_3, які збереглися в заявника.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Установлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, адже дасть їй можливість оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_3

Заявник позбавлена можливості в іншому порядку встановити вищезазначені факти, тому суд ухвалює рішення про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 208, 209, 212-215, 259 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Заяву задовольнити.

Установити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є двоюрідною сестрою ОСОБА_3, яка померла 24 лютого 2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий