У Х В А Л А

10.11.2017 Справа №607/14035/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого Базана Л.Т.

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі подання головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Обґрунтовує подання тим, в Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження №2925564 з виконання виконавчого листа № 2-9590 виданого 31.10.2005 року про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Боржником ОСОБА_3 рішення суду в добровільному порядку не виконане, у звязку із чим просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду.

В судове засідання головний державний виконавець Бойко Д.О. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив такі обставини.

На виконанні в Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження №2925564 з виконання виконавчого листа № 2-9590 виданого 31.10.2005 року про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

Керуючись ст. ст. 3,18,24 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 28.11.2005 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

24.01.2006 року державним виконавцем вчинено розпорядження про стягнення з доходів боржника, який працює Тернопільська дистанція сигнального зв'язку та направлено до виконання.

В подальшому, 25.11.2011 року державний виконавець керуючись ст.5 Закону вчинив запити в реєстраційні установи з метою перевірки майнового стану боржника.

Згідно відповідей: УДАІ УМВСУ в Тернопільській області від 01.11.2011 року за боржником транспортні засоби не зареєстровані; Управління Держкомзему у м. Тернополі від 01.12.2011 року за боржником земельні ділянки не зареєстровані; Міського БТІ від 21.11.2011 року боржник не має зареєстрованого права власності на нерухоме майно в м. Тернополі; Тернопільської дистанції сигналізації і зв'язку від 12.07.2012 року боржник звільнений з роботи 03.08.2007року.

Надалі, 02.08.2012 рокудержавний виконавець керуючись ст.5 Закону вчинив запити в реєстраційні установи з метою перевірки майнового стану боржника.

Згідно відповідей: УДАІ УМВСУ в Тернопільській області від 17.08.2012 року за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

02.12.2014 року державний виконавець керуючись ст.5 Закону вчинив запити в реєстраційні установи з метою перевірки майнового стану боржника.

Згідно відповідей: УДАІ УМВСУ в Тернопільській області від 17.12.2014 року за боржником транспортні засоби не зареєстровані; державної інспекції сільського господарства від 24.12.2014 року с/г техніка за боржником не зареєстрована; Управління держпромгірнагляду від 29.12.2014 року технологічні транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

В подальшому, 22.08.2016 року державний виконавець керуючись ст.5 Закону вчинив запити в реєстраційні установи з метою перевірки майнового стану боржника.

Згідно відповідей: Управління держпраці у Тернопільській області від 31.08.2016 року за боржником технологічні транспортні засоби не зареєстровано; Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області від 02.09.2016 року за боржником транспортні засоби не зареєстровано; ДФС України від 22.08.2017 року боржник доходів не отримує та відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах не має; ПФУ від 22.08.2017 року боржник за трудовим чи цивільно-правовим договором не працює, пенсії не отримує.

22.08.2016 року державним виконавцем направлено стягувачу повідомлення яким роз'яснено її право звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинення боржником правопорушення передбаченого ст.164 КК України.

Надалі, 23.06.2017 року державним виконавцем повторно вчинено запити в реєстраційні установи з метою перевірки майнового стану боржника. Відповіді на дані запити на адресу Відділу станом на 03.11.2017 року не надходили.

23.06.2017 року державний виконавець керуючись ст. 18 Закону вчинив запит в УДМСУ в Тернопільській області. Згідно відповіді від 01.08.2017 боржник паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документований.

24.10.2017 державним виконавцем повторно вчинено запити в реєстраційні установи з метою перевірки майнового стану боржника та 01.11.2017 до органів ПФУ та ДФС України. Станом на 03.11.2017 отримано відповіді з ПФУ згідно яких боржник за трудовим чи цивільно-правовим договором не працює, пенсії не отримує. Згідно інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно від 23.10.2017 року 101122416 арешт на все нерухоме майно боржника накладено, за боржником відсутнє зареєстроване нерухоме майно.

30.10.2017 року державним виконавцем вчинено вихід за адресою проживання боржника м. Тернопіль вул. Карпенка 24/58 проте перевірити майновий стан боржника виявилося не можливим оскільки вхідних дверей на неодноразові дзвінки та стукіт ніхто не відкрив, про що складено акт державного виконавця від 30.10.2017.

Заборгованість зі сплати аліментів згідно розрахунку від 03.11.2017 року на 01.11.2017 року становить 76342,44 грн.

Згідно витягу №53902486 від 03.11.2017 року арешт на все рухоме майно боржника накладено.

06.11.2017 року державним виконавцем вчинено вимогу якою призначено перевірку майнового стану боржника на 15.11.2017 за адресою м. Тернопіль вул. Карпенка 24/58.

Згідно відповідей ДФС України боржник відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах не має.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2); якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Із поданих державним виконавцем копій документів виконавчого провадження, не вбачається ухилення боржника від виконання рішення, відсутні будь-які докази свідомих діянь (дій або бездіяльності) боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього були реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Подання головного державного виконавця не відповідає формі та змісту Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, оскільки відсутнє в матеріалах справи повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду відносно нього.

До матеріалів подання, головним державним виконавцем Бойко Д.О. не долучено копії постанови про відкриття виконавчого провадження, що позбавляє суд можливості переконатися, чи взагалі існує виконавче провадження №2925564 з виконання виконавчого листа № 2-9590 виданого 31.10.2005 року про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

Крім цього, до матеріалів подання, головним державним виконавцем Бойко Д.О. не долучено докази надсилання ОСОБА_3 постанови про відкриття виконавчого провадження та отримання нею її, що є порушенням ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Головним державним виконавцем не долучено відомостей про місце фактичного проживання (перебування) боржника ОСОБА_3

В матеріалах подання відсутні докази, які б підтверджували факт ухилення від виконання зобовязань ОСОБА_3

До матеріалів подання не долучено жодних доказів, якими головний державний виконавець обґрунтовує його.

Також, в поданні та матеріалах долучених до нього, відсутні відомості про наявність у ОСОБА_3 паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Таким чином факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань судом не встановлений та поданням і матеріалами долученими до нього головним державним виконавцем не доведений.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, внесено без належного обґрунтування, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», керуючись ст. ст. 209, 210, п. 24-1 ч. 1 ст. 293, ч. 2 ст. 294, ч. 1 ст. 296, 377-1 ЦПК України, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_7