РІШЕННЯ

іменем України

29 вересня 2017 рокуСправа №451/947/17
Провадження № 2/451/469/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

за участі: секретаря судового засідання Кормилюк Т.С.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радехів справу за позовом ОСОБА_2 до Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2017 року до суду із позовною заявою звернулася ОСОБА_2, відповідно до вимог якої, просить встановити факт її спільного проживання із спадкодавцем - ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позову посилається на обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мама ОСОБА_4, в результаті чого відкрилася спадщина, у склад якої увійшли дві земельні ділянки загальною площею 1,6925 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області та, які належали спадкодавцю, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1.

Батько позивача ОСОБА_3, не встиг прийняти спадщини і ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Відповідно, після смерті батька відкрилася спадщина у склад якої увійшли не успадковані після смерті матері земельні ділянки, а також дві земельні ділянки загальною площею 0,6487 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області та, які належали ОСОБА_3, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2.

Фактично прийнявши спадщину та маючи намір оформити свої права на спадкове майно, вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на момент смерті вона хоча і проживала, проте не була зареєстрована разом із спадкодавцем в одному будинку, а також із-за відсутності належних правовстановлюючих документів на спадкову масу.

Зазначає, що відсутність у неї правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію її майнових прав, як спадкоємця, у позасудовому порядку, а тому вимушена звернутися з позовом до суду.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги підтримав та надав суду пояснення аналогічні, викладеним у заяві (а.с.2-3). Просив позов задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву із визнанням позовних вимог, просить розгляд справи здійснювати без його участі (а.с.23).

Вислухавши пояснення представника позивача та свідка, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені, окрім іншого факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із довідки Оглядівської сільської ради Радехівського району №322 від 03.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті проживав із ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 (а.с.11).

Окрім цього, обставини спільного проживання спадкодавця ОСОБА_3 із спадкоємцем, озвучені у судовому засіданні свідком ОСОБА_5, недовіряти показам якої у суду підстав не має.

Із наведеного визначається беззаперечна підставність вимоги, щодо встановлення факту спільного проживання осіб.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Також судом констатовано, що померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а.с.5), відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 належала земельна ділянка загальною площею 1,6925 га, у склад якої увійшли дві земельні ділянки, площами 1,3418 га та 0,3508 га (а.с.9).

Із обґрунтувань позивача та даних, викладених у довідках Огляівської сільської ради Радехівського району №323 та №521 (а.с.11-12) визначається, що ОСОБА_3 - чоловік померлої ОСОБА_4, вступив у фактичне володіння майном після смерті останньої.

Поряд з цим, не успадкованою залишилася земельна ділянка, зазначена у наведеному вище Державному акті серії НОМЕР_1, оскільки вказаний правовстановлюючий документ виданий 16.03.2000 року, тобто після смерті ОСОБА_4 (а.с.5,9).

Норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Таким чином, на думку суду, спірні правовідносини щодо спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_6, регулюються чинним на той час Цивільним кодексом Української РСР.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Обставини, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Оглядів Радехівського району ОСОБА_3 (а.с.6), за життя перебував у шлюбі із ОСОБА_4, сторонами визнані, а відтак в силу вимог ст.61 ЦПК України, доказуванню не підлягають.

Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Тобто, фактичне прийняття протягом зазначеного строку частини спадкового майна свідчить про прийняття спадщини в цілому.

Таким чином, суд переконаний, що ОСОБА_3 успадкував майнові права ОСОБА_4 на спірну земельну ділянку, проте до дня смерті, з підстав наведених вище, не зареєстрував такі у встановленому законом порядку.

Також, судом встановлено, що померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (а.с.6), належала відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, земельна ділянка загальною площею 0,6487 га, у склад якої увійшли дві земельні ділянки, площами 0,3512 га та 0,2976 га (а.с.10) і, які має намір успадкувати позивач.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Відповідно до вимог статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до змісту частин 2, 3 статті 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Факт і період проживання ОСОБА_2 із своїм батьком ОСОБА_3 (а.с.7), із наведенням відповідних доказів, констатовано судом вище.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За твердженням представника позивача, відсутність у спадкодавця належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, унеможливлює реалізацію майнових прав заявника, як спадкоємця за законом, у позасудовому порядку.

Під час вирішення позовних вимог, судом, окрім іншого, приймаються до уваги обставини визнання вимог відповідачем і така позиція сторони, із врахуванням обставин констатованих судом, жодним чином не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (ст.174 ЦПК України).

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У розумінні позиції представника позивача, викладеної стороною у письмовому виді (а.с.28), вирішення питання про розподіл судових витрат, залишене судом без розгляду.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209-212,215,256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала спільно із ОСОБА_3 у АДРЕСА_1, до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,6487 га, що складається із двох земельних ділянок площами 0,3512га та 0,2976 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 1,6925 га, що складається із двох земельних ділянок площами 1,3418 га та 0,3508 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийМулявка О. В.