У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Куча П. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про оспорювання батьківства,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться зазначена вище справа.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заявив відвід головуючій по справі - Зарицькій Ю.Л., мотивуючи його тим, що суддя постійно перебиває, не виконує обов'язків, тисне на сторін, які є рівними перед законом, а тому він як громадянин України заявляє відвід, оскільки головуюча порушує його права як громадянина України.

Представники позивача підтримали заяву.

Представник ОСОБА_5 зазначив власні підставі для відводу. Вказав, що суддя проявила повністю упередженість до нереалізації позовної заяви, попереднє засідання було зірвано, воно було призначено на 26 і головуюча прийняла б рішення без повідомлення позивача та про те, що дата 26 є ложна. Крім того, головуюча порушила ст. 6 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод на розгляд справи в розумні строки, які вже давно пропущені. Існує мінімум п'ять підстав, підтверджуючі упередженість судді: затягування, призначення судового засідання на 26, що є вихідним днем, суддя безпідставно позбавила захисту його довірителя, не допускає ОСОБА_1, вигнала ОСОБА_10, неодноразово погрожувала ОСОБА_5, суддя безпідставно відмовила у витребуванні доказів, не призначила судову експертизу ДНК.

Представник відповідачки проти задоволення заяви заперечував, мотивуючи відсутністю правових підстав.

Вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що заява про відвід задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ст. 20 ЦПК України передбачає підстави відводу судді.

Стаття 168 ЦПК України регламентує порядок розгляду судом заяв та клопотань осіб, що беруть участь в справі.

Клопотання, заявлені в судовому засіданні, були вирішенні відповідно до вимог вказаної статті, незгода учасників судового засідання з прийнятим судом процесуальним рішенням не є підставою для задоволення відводу, головуючим неодноразово було роз'яснено порядок процесуального врегулювання незгоди з постановленими судом ухвалами з приводу заявлених клопотань.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, головуючий керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками цивільного процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Вказані вимоги спеціального закону, який регламентує порядок провадження в справах, головуючим також виконані.

Що стосується твердження представника ОСОБА_5 щодо порушення розумних строків, то у своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені Судом.

Першим критерієм є складність справи, тобто обставин і фактів, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки. Вона може бути пов'язана як з питаннями факту, так і з правовими аспектами: характером фактів, які необхідно встановити; кількістю питань, які розглядаються в межах однієї справи; віддаленістю, з точки зору простору та часу, між подіями та фактами, що розглядаються, та процесом судочинства; кількістю свідків та інших аналогічних проблем, пов'язаних зі збором показань свідків; міжнародними факторами; приєднанням справи до інших справ, а також вступом в процес нових осіб. Складність справи, а, відповідно, й строк її розгляду залежать, по-перше, від складності предмета доказування у справі, під яким слід розуміти факти матеріально-правового значення, без з'ясування яких неможливо правильно вирішити справу по суті та застосувати норми матеріального права. По-друге, від обсягу фактів предмета доказування, який може змінюватися у зв'язку зі зміною підстав позову, збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог. По-третє, від кількості доказів, наданих сторонами.

Другим критерієм оцінки розумності строку судового розгляду є, за визначенням Європейського суду з прав людини, поведінка заявника. Якщо затримка розгляду справи відбувається з його вини, то це, безумовно, є фактором, що послаблює ефективність скарги. Заявник зобов'язаний лише демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що мають безпосереднє відношення до нього, утримуватися від використання прийомів по зволіканню справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання

Третім критерієм є поведінка державних органів, оскільки, тільки затримки, в яких можна звинуватити державу, можуть виправдати висновок про невиконання вимоги, що стосується "розумного строку"

У деяких випадках затримка розгляду справи й перевищення розумних строків викликаються перевантаженням судової системи. Останнє може бути викликано або певними надзвичайними ситуаціями, наприклад, економічним спадом, коли держава заздалегідь не може передбачити збільшення кількості спорів, або існуванням більшої кількості справ, ніж здатна розглянути судова система.

Останнім критерієм є значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі. Так, як відмічає Європейський суд з прав людини, без зволікань повинні розглядатися справи про піклування про дітей і права доступу до них, трудові спори та справи, пов'язані з травматизмом, а також інші справи, при розгляді яких важлива терміновість.

Щодо посилання на призначення справи на 26 березня 2017 р., то 20.02.2017 р. після того, як розгляд справи не відбувся, представник відповідача був повідомлений про наступну дату судового засідання 28.03.17 р. Розписка про повідомлення міститься в матеріалах справи. Відповідачу по справі була в той же день направлена судова повістка про виклик в судове засідання 28.03.17 р., яку 28.02.17 р. отримала ОСОБА_1.

28.02.17 р. позивач звернувся з клопотанням, в якому просив забезпечити проведення судового засідання, що призначено на 26.03.17 р. об 11 годині, яке було задоволено в той же день. 15.03.17 р. ухвалою суду було виправлено описку у вказаній вище ухвалі, дата проведення судового засідання була виправлена на 28 березня 2017 р. на 11-00. Копії обох ухвал були направлені учасникам судового засідання та отримані ними.

За таких обставин, підстав, передбачених чинним законодавством, які б слугували підставою для задоволення заяви про відвід, судом не встановлено.

Керуючись ст. 24 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Представникам позивача ОСОБА_6, ОСОБА_5., ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в задоволенні заяви про відвід головуючої Зарицької Юлії Леонтіївни - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. Л. Зарицька