Справа №483/1260/17 27.12.2017
Провадження №22-ц/784/2641/17
Справа № 483/1260/17
Провадження № 22ц/784/2641/17 Головуючий у 1-ї інстанції Куцаров В.І.
Категорія 48 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 грудня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Царюк Л.М.,

із секретарем: Лівшенко О.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Куцарова В.І. в залі судових засідань в місті Очакові Миколаївської області о 15 годині 07 хвилин, повний текст якого складений 13 листопада 2017 року по справі

за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_5,

третя особа - орган опіки та піклування Очаківської міської ради Миколаївської області

про відібрання дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

4 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про відібрання від нього як батька їх спільного сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повернення дитини матері за місцем її попереднього постійного проживання.

В обґрунтування позову посилалася на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 10 березня 2015 року між ними розірвано.

За час спільного проживання у них народився син, який після розірвання шлюбу проживав разом з нею.

Оскільки після розірвання шлюбу сторони не досягли згоди щодо участі батька у вихованні дитини, за висновком виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області від 2 березня 2015 року, зробленого на підставі заяви відповідача ОСОБА_5 вирішено за доцільне, що побачення батька з сином мають відбуватися на території проживання дитини з матір'ю ОСОБА_2 за попередньою домовленістю з нею, в зручний для матері та дитини час.

Тому 23 червня 2017 року відповідач за згодою позивачки забрав сина за місцем свого проживання для того, щоб його батьки могли поспілкуватись з онуком та обіцяв привезти сина за його попереднім місцем постійного проживання 27 червня 2017 року, але після цього категорично відмовився повертати дитину матері.

З того часу, дитина проживає разом з відповідачем та його батьками, що змусило позивачку звернутись до суду з цим позовом.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 вересня 2017 року до участі у справі у якості третьої особи залучено службу у справах дітей Очаківської районної державної адміністрації.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням того ж суду від 24 листопада 2017 року судові витрати по справі віднесено за рахунок держави.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким її вимоги задовольнити.

На її думку, суд першої інстанції не врахував, що дитина постійно проживала з нею як матір'ю на підставі закону, що встановлено у рішеннях суду про стягнення аліментів та розірвання шлюбу, а також у висновку виконкому Очаківської міськради, а тому відповідач, який самочинно змінив місце проживання дитини, повинен повернути сина матері за місцем її постійного проживання.

Заперечуючи проти апеляційної скарги відповідач, подав письмові заперечення, в яких вважав її доводи безпідставними та необґрунтованими.

При цьому відповідач ОСОБА_5 посилався на те, що місце проживання дитини до червня 2017 року не визначалося не в силу закону, не відповідним рішенням органу опіки та піклування або суду, а тому дитина може проживати з ним як батьком в силу закону, і підстав для її повернення матері не має.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що мати і батько мають рівні права щодо виховання і визначення місця проживання дитини з кожним з них, якщо вони проживають окремо один від одного. А тому за відсутністю доказів на підтвердження визначення місця проживання дитини у встановленому законом порядку, звернення до суду із позовом матері про відібрання дитини від батька є передчасним.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, так як вони не відповідають нормам матеріального права.

При вирішенні справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 3 листопада 2012 року.

Мають спільну дитину - сина ОСОБА_6, який народився у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1, та після свого народження проживав спільно з батьками, а після припинення їх спільного проживання - з матір'ю.

На час припинення шлюбних відносин, але ще до розірвання шлюбу, відповідач звернувся із заявою до органу опіки та піклування стосовно визначення порядку його участі у вихованні сина, при цьому не висловлював письмових заперечень про залишення дитини на постійне проживання разом з матір'ю,

За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Очаківської міської ради від 2 березня 2015 року комісія з питань захисту прав дитини дійшла до доцільності участі батька у спілкування з малолітнім ОСОБА_6 на території проживання матері, через те, що дитина знаходиться на комбінованому годуванні та часто хворіє (а.с.9).

Одночасно заочним рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 березня 2015 року з відповідача ОСОБА_5 стягнуті аліменти на користь позивача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6, у зв'язку з проживанням дитини з матір'ю (а.с.8).

Заочним рішенням того ж суду від 10 березня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Таким чином, на березень 2015 року мати та батько малолітнього ОСОБА_6 проживали окремо, і спорів з приводу проживання сина з його матір'ю між ними не виникало.

Такі обставини вірно встановлені місцевим судом та не оспорені сторонами.

Разом з тим, з червня 2017 року батько дитини самочинно змінив місце проживання сина, у зв'язку з відсутністю між сторонами згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітній син.

Тому посилаючись на стан здоров'я малолітньої дитини, її хворобливість, позивачка як мати вимагала негайно у судовому порядку повернути їй сина за попереднє визначеним постійним місцем його проживання.

На вимогу апеляційного суду орган опіки та піклування виконкому Очаківської міської ради висновок щодо відібрання дитини не надав, але надав іншій висновок щодо місця проживання дитини, з якого вбачається, що у матері для дитини створені усі умови перебування, і загроз її життю та здоров'ю немає.

Згідно статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

У тому разі, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (стаття 161 СК України).

В той же час, статтею 162 СК України передбачено, якщо один з батьків, чи інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

З огляду на зазначені обставини справи, та вищенаведені норми матеріального права, колегія суддів вважає, що до червня 2017 року між сторонами склалася попередня домовленість, яка не оспорена відповідачем не у досудовому чи судовому порядку, за якою, після припинення шлюбних відносин між сторонами, дитина залишилася на проживання разом з матір'ю.

Тому у розумінні положень статей 160-161 СК України змінити місце проживання такої дитини можливо тільки на підставі звернення батька до органу опіки та піклування або за його позовом на підставі рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач самочинно змінив попереднє постійне місце проживання свого сина - здійснив протиправні дії, наслідком яких є відібрання у нього дитини та її повернення матері за попереднім місцем її проживання. Обставин, які змінилися так, що повернення дитини за місцем проживання матері суперечило б її інтересам, колегією суддів не встановлено.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, не з'ясував належним чином обставини, що мають істотне значення для справи, а також невірно розтлумачив норми матеріального права, що призвело до неправильного ним вирішення спору по суті і помилкової відмови у задоволенні позову ОСОБА_2

Тому таке рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, слід скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

На підставі частин 1 і 13 статті 141 ЦПК України понесені судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції слід покласти на відповідача, у зв'язку з чим з нього на користь позивача необхідно стягнути витрати, сплачені ОСОБА_2 за розгляд апеляційної скарги в сумі 704 грн. 00 коп..

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 про відібрання дитини від батька - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та проживає за адресою: АДРЕСА_2, малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і повернути його матері ОСОБА_2 за місцем її постійного проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704 грн. 00 коп..

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення буде складено 27 грудня 2017 року, після проголошення його вступної і резолютивної частин.

Головуючий О.О.Ямкова

Судді О.В.Локтіонова Л.М. Царюк