Провадження № 2/344/753/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин від 11.09.2015 року, таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин від 11.09.2015 року, таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позовні вимоги з підстав того, що між ним та відповідачем 05.12.2007 року укладено кредитний договір №DN81AR12770010, відповідно до якого він взяв в кредит автомобіль марки ЗАЗ 110308, 2007 року випуску на суму 48 780,88 грн. на строк з 05.12.2007 року по 04.12.2014 року, який достроково погасив в січні 2014 року, про що 05.02.2014 року відповідачем йому видано довідку про відсутність будь-якої його заборгованості перед банком. Проте, з березня 2014 року до нього стали телефонувати представники банку та пояснювати про наявність у нього заборгованості перед банком. Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про сплату ним вказаного кредиту в повному обсязі та проханням повідомити його, яка у нього заборгованість та з яких підстав вона виникла. Однак, жодної відповіді не отримав. У відповідь на адвокатський запит, відповідач своїм листом №20.1.0.0.0/7-20140408/1478 від 14.04.2014 року зазначив, що при видачі йому довідки про погашення кредиту у банківській системі сталась помилка, програма хибно згенерувала довідку і внесеної суми для погашення кредиту недостатньо. А станом на 14.04.2014 року заборгованість по зазначеному кредиту складає 11557,67 грн., що є неможливим у звязку із достроковим погашенням ним вказаного кредитного договору. При вчиненні виконавчого напису нотаріус вказав заборгованість у сумі 22688,00 грн., однак квитанціями про погашення суми боргу станом на 10.01.2014 року у сумі 71796,00 грн. підтверджується повне погашення ним кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Заборгованість, яка зазначена у виконавчому написі не відповідає дійсності, у звязку із неправильними розрахунками відповідача, розрахунок боргу є одностороннім і не може бути доказом безспірності суми заборгованості.

Позивач в судовому засіданні 21.03.2017 року позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просив позов задоволити в повному обсязі. В судове засідання 03.10.2017 року позивач не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.03.2017 року проти задоволення заявлених позовних вимог заперечив, мотивуючи тим, що при видачі позивачу довідки від 05.02.2014 року про відсутність у нього заборгованості перед банком, у банківській системі сталась помилка, програма хибно згенерувала довідку і внесеної суми для погашення кредиту недостатньо. Згідно виписки з рахунка позивача за вказаним кредитним договором станом на 21.08.2015 року його заборгованість становить 21 488,00 коп. А тому, заявлені позовні вимоги є необгрунтованими, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В судове засідання 03.10.2017 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі (а.с. 86), просила відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі відповідно до поданого до суду письмового пояснення (а.с. 33-34).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Беручи до уваги пояснення учасників судового розгляду, даних в судовому засіданні 21.03.2017 року, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

05.12.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DN81AR12770010, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти на строк з 05.12.2007 року по 04.12.2014 року включно у вигляді неповновлюваної лінії у розмірі 48780,88 грн. на наступні цілі: 32760,00 грн. на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 34,00 грн. для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2.; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ №DN81AR12770010 від 05.12.2007 року, договором особистого страхування №DN81LK12770010 DSL 05/12/2007 від 05.12.2007 року на строк до 04.12.2008 року у сумі 1670,76 грн., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 2620,80 грн., та у розмірі 11695,32 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,80% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.10 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п.6.2 даного Договору (а.с. 7-9).

За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до копії довідки ПАТ КБ «Приватбанк» №1196516 від 05.02.2014 року, ОСОБА_1 не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 10).

Як вбачається з копії заяви від 03.04.2014 року та копії скарги від 27.11.2014 року, ОСОБА_1 звертався до ПАТ КБ «Приватбанк» з вимогою про надання йому відповіді, з якої причини банк вважає його зобовязання невиконаними, так як він повністю погасив кредит (а.с. 11, 12).

Згідно відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-20140408/1478 від 14.04.2014 року на адвокатський запит від 03.04.2014 року, внесеної суми для погашення кредиту недостатньо. Станом на 14.04.2014 року заборгованість по кредиту №DN81AR12770010 складає 11557,67 грн. 05.02.2014 року у відділенні відбувся технічний збій, у звязку з чим банківський комплекс згенерував помилкову довідку (а.с. 13).

07.09.2015 року у зв"язку з невиконанням умов кредитного договору ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до ОСОБА_1 з письмовою вимогою про усунення порушень за кредитним договором №DN81AR12770010 від 05.12.2007 року, відповідно до якої станом на 31.08.2015 року розмір заборгованості позичальника становив 21 488,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9 994,30 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 976,85 грн.; заборгованість з комісії у розмірі 2 039,73 грн.; заборгованість з пені у розмірі 8 477,12 грн. (а.с. 35). Однак, жодних належних та допустимих доказів того, що позивач ОСОБА_1 отримав вказану вимогу суду не представлено.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.

Оскільки, на вказану вимогу позивач не реагував, тому, банк звернувся про вчинення виконавчого напису до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом.

Порядок та умови вчинення виконавчого напису нотаріусом передбачені ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.99 р. №1172.

Пунктом 3 глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за двох умов:

1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами, організаціями - не більше одного року.

Позивач вказує про наявність спору щодо заборгованості і посилається на порушення нотаріусом ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а саме перед вчиненням виконавчого напису не перевірила факт наявності чи відсутності спору щодо безспірності заборгованості, посилаючись на одноособовий розрахунок банку, без заперечень з боку боржника.

Згідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис нотаріуса можливий за умови виникнення права вимоги та вчиняється на підставі документів, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Відповідно до п. 284 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи питання про безспірність суми боргу ОСОБА_1 перед Банком на день вчинення виконавчого напису, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості можуть бути лише первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996- ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримувала від банку первинних документів щодо видачі кредиту та здійснення його повного погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірним.

Крім цього, жодних належних та допустимих доказів того, що позивач ОСОБА_1 отримав вимогу ПАТ КБ Приват Банк від 07.09.2015 року про усунення порушень за кредитним договором суду не представлено.

А тому, суд вважає, що нотаріус не пересвідчилася у безспірності суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги стосовно відсутності безспірної заборгованості при вчиненні виконавчого напису нотаріусом є обгрунтованими, тому є усі підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.99 р. №1172, п. 3, 4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 16, 18, 526, 527, 611, 612 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України, керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин від 11.09.2015 року, таким, що не підлягає виконанню - задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11.09.2015 року вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №4925.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.