Справа №: 398/3947/16-ц
провадження №: 2/398/869/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" вересня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.

за участю: секретаря Дудченко О.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Куколівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області

про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на будинок за набувальною давністю.

19.05.2017 року позивач посилаючись на ст.31 ЦПК України зазначив, що вважає за необхідне змінити предмет позову та надав до суду заяву про визнання права власності в порядку спадкування за законом, де просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 10 по вулиці Петровського в селі Соловївка Олександрійського р-ну Кіровоградської області в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 12 лютого 2016 року померла його мати ОСОБА_4, яка була зареєстрована та проживала в будинку №10 вул.Квітнева (раніше - Петровського) в с. Соловївка Олександрійського району Кіровоградської області. Раніше за вказаною адресою вона проживала зі своїм чоловіком, який помер 10 січня 1995 року.

Як виявилось, його батьки за життя не мали документів на будинок у звязку зі своєю юридичною необізнаністю.

Згідно архівної довідки КП «ОМБТІ» даний будинок не зареєстрований за ОСОБА_4 та будь яких даних щодо інших осіб, які б володіли спірним будинком у КП «ОМБТІ» немає. Згідно довідки, виданої Куколівською сільською радою від 15.09.2016 року, правовстановлюючі документи на будинки громадян відсутні.

Посилається на те, що при оформленні спадщини на будинок підтвердженням приналежності будинку спадкодавцю в сільській місцевості можуть бути архівні довідки чи витяги з рішень сільради про надання земельної ділянки чи дозволу на будівництво будинку спадкодавцю, довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, записи у по господарських книгах, реєстрація місця проживання спадкодавця у будинку за паспортом, технічний паспорт на будинок, сплата за комунальні послуги по цьому будинку, тощо.

03.04.2017 року він отримав архівну копію рішення районної ради від 27.07.1989 року за № 211 про оформлення права власності на будинок за ОСОБА_2. Його матір після смерті батька не переоформила будинок на себе.

Оскільки нотаріус відмовив йому в оформлені спадщини, посилаючись на ч.1 ст.321, ч.2 ст.328 ЦК України, ч.1 ст.392 ЦК України просить його вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав зазначених в ньому, в подальшому подали заяви про продовження розгляду справи у їх відсутність.

Представник Куколівської сільської ради на розгляд справи не зявився подали заяву про розгляд справи без їх представника, не заперечують проти того, щоб суд визнав право власності на будинок за ОСОБА_3 Суд ухвалив продовжити розгляд справи у відсутність не явившихся осіб.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд у відповідності до вимог ст. ст.10, 11 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне будинковолодіння, яке розташоване в за адресою: вул. Квітнева ( раніше до перейменування Петровського) в селі Соловївка Олександрійського району Кіровоградської області відповідно до погосподарського обліку Куколівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області та інших наданих сторонами доказів, відноситься до суспільної групи господарств «колгоспний двір».

Спірний жилий будинок в селі Соловївка Олександрійського району Кіровоградської області був побудований дідом і бабою позивача (батьками його батька) в 60-х роках минулого століття. Після смерті діда і баби у ньому залишилися проживати батько та матір позивача.

Згідно запису погосподарських книг, домогосподарство мало статус колгоспного двору та станом на 01 червня 1972 року головою колгоспного двору був ОСОБА_2, разом з ним проживали: ОСОБА_5 його мати, ОСОБА_4 дружина; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 син, ОСОБА_6 Олександрівна1964 р.н. дочка.

Станом на момент набрання чинності Законом України «Про власність» головою колгоспного двору був ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який працював в колгоспі ім.Орджонікідзе, а потім трактористом в колгоспі «Перемога» до дня своєї смерті.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у свої постановах та листах неодноразово наголошували, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Згідно рішення Олександрійської районної Ради народних депутатів № 211 від 27.07.1989 року «Про оформлення права власності на будинки» виконком районної Ради народних депутатів вирішив: Оформити право власності на будинки в с.Куколівка, с.Пролетарка, с.Долинка…(списки додаються) та доручити головам Куколівської, Пролетарської, Долинської сільських Рад народних депутатів оформити документи про право власності будинками. В списку власників будинків, які розташовані на території Куколівської сільської Ради народних депутатів Соловївка під №10 зазначено: вул. Петровського,10, голова двору (власник) - ОСОБА_2, в графі «кому належить» зазначено робочий.

Проте, незважаючи на вищевказане рішення та внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Записи у погосподарских книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Технічним паспортом на житловий будинок № 10 по вул.Петровського в селі Соловївка Олександрійського району підтверджується, що житловий будинок був побудований у 1960 році.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Враховуючи, що спірний житловий будинок збудований та зареєстрований у погосподарській книзі Куколівської сільської ради, яка є засобом первинного обліку житлових будинків у сільській місцевості, що є належним підтвердженням того факту, що забудовник ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 10.05.1973 року, а у подальшому його син ОСОБА_2 у встановленому вище порядку набув право власності на житловий будинок та господарські споруди, збудовані до 1991р.

ОСОБА_2 помер 10 січня 1995 року (а.с.7)

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на час спірних правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оскільки спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_2 у встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадщини не прийняли, то спадщину за законом прийняла дружина спадкодавця ОСОБА_4, так як на день смерті вона була зареєстрована та проживала із спадкодавцем.

ОСОБА_4, померла 12.02.2016 року (а.с.6)

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

За змістом статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обовязки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

10.03.2016 року ОСОБА_3 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері (а.с.34).

В той же день, 10.03.2016 року сестра позивача - ОСОБА_8 подала заяву про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері (а.с.35).

Постановою нотаріуса від 10.10.2016 року ОСОБА_3 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, так як ним не подано правоустановлюючих документів (а.с.75).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК).

Згідно рішення Куколівської сільської ради №9 від 17.11.2015 року сільська рада вирішила перейменувати вулицю Петровського, що розташована на території села Соловївка Олександрійського району Кіровоградської області на вулицю Квітнева.

За таких обставин, оскільки будівництво житлового будинку, який є обєктом спадщини, відбувалось відповідно до чинного на час його будівництва законодавства, тобто будинок не є самовільним будівництвом у розумінні статті 105 ЦК Української РСР) і на момент смерті спадкодавця цей будинок був повністю збудований і прийнятий в експлуатацію, що підтверджується записом в погосподарській книзі, проте спадкоємець не може оформити належне йому право власності на вказаний будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону з тих підстав, що реєстрація права власності на будинок відсутня, спірний житловий будинок є обєктом права власності, тому є правові підстави для визнання за позивачем, як спадкоємцем права власності на цей будинок у порядку спадкування.

Судові витрати у справі залишаються по фактично понесеним позивачем.

Керуючись ст., ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212 - 215, 218ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок № 10 по вулиці Квітнева (раніше до перейменування - Петровського) в селі Соловївка Олександрійського р-ну Кіровоградської області в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла 12 лютого 2016 року.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: