Справа № 333/5552/17
Провадження № 2/333/2530/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

25 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименко С.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини на неконтрольовану територію в межах Донецької області без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини на неконтрольовану територію в межах Донецької області без згоди батька.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 119, ст. 121 ЦПК України, передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до ст.8 ЗУ «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідки про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивач при подачі позову просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на той факт, що вона є внутрішньо переміщеною особою, інвалідом дитинства 3 групи, має неповнолітню доньку, знаходиться в скрутному матеріальному становищі, а тому не в змозі сплатити судовий збір.

Основною умовою, за якої може мати місце звільнення від сплати судового збору, - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений достовірними доказами. Сам по собі факт, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, інвалідом дитинства 3 групи та має на утриманні неповнолітню дитину, не свідчить про наявне скрутне матеріальне становище, за якого вона не має можливості сплатити судовий збір.

У звязку із викладеним, розглянувши надані суду документи, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору.

При цьому, суд зазначає, що відповідно розяснень, що містяться у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17 жовтня 2014 року, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху, в ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду немайнової позовної заяви справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 гривень.

Враховуючи вищенаведене позивачу необхідно сплати судовий збір у розмірі 640 гривень та надати суду на виконання вимог ст. 119 ЦПК України документ, що підтверджує сплату.

Також підлягають уточненню позовні вимоги заявниці, оскільки як вбачається з тексту позовної заяви вона має намір вихати з дитиною на неконтрольовану територію Донецької області в період з 20.10.2017 року по 10.11.2017 року, однак в прохальній частині заяви просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини на зазначену територію в період з 01.08.2017 року по 01.09.2017 року.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене суддя дійшов висновку, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини на неконтрольовану територію в межах Донецької області без згоди батька - залишити без руху.

Повідомити позивача ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені в заяві недоліки в строк, який не перевищує пяти днів з дня отримання нею ухвали.

Розяснити позивачу, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, заява на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України буде вважаться неподаною та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя С.Г.Герасименко