АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Головачова Я.В.

при секретарі: Горак Ю.М.

за участю осіб:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Альянс» про визнання поруки припиненою,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2017року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2017року цивільну справу № 753/16209/16 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Альянс» про визнання поруки припиненою передано до Оболонського районного суду м. Києва за підсудністю.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Вважає необґрунтованими висновки суду про те, що даний позов підлягає розгляду за місцем знаходження відповідача, який є юридичною особою, оскільки такі висновки суперечать обставинам встановленим та викладеним в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 15.11.2016 року. Вважає, що спір повинен розглядатися Дарницьким районним судом м. Києва, оскільки вона є споживачем фінансових послуг за договором поруки, а тому на підставі ч.5 ст. 110 ЦПК України справи про захист прав споживачів може розглядатися за місцем проживання чи перебування споживача. Оскільки місце її проживання (АДРЕСА_1) територіально відноситься до Дарницького району м. Києва, вважає, що судом відкрито провадження у справі вірно, а тому відсутні підстави для передачі справи за підсудністю до Оболонського районного суду м.Києва.

Справа № 753/16209/16-ц
№ апеляційного провадження № 22-ц/796/4511/2017
Головуючий у суді першої інстанції: О.Р. Лужецька
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з викладених підстав.

Представник ПАТ «Банк Альянс» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи банк повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, будь - яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило. Колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника ПАТ«Банк Альянс» у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України. Неявка зазначеної особи в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо законності ухвали суду.

Розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ «Банк Альянс» про визнання поруки припиненою.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Альянс» відхилено, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження дійшов висновку, що ОСОБА_1 є споживачем фінансових послуг за договором поруки, укладеним між нею та ПАТ «Банк Альянс», а тому на неї розповсюджуються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та вимоги ч.5 ст. 110 ЦПК України.

Але, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року цивільну справу №753/16209/16 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Альянс» про визнання поруки припиненою передано до Оболонського районного суду м. Києва за підсудністю.

Так, постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю, суд виходив із предмету спірних правовідносин та загальних правил підсудності, встановивши, що даний спір не підсудний Дарницькому районному суду міста Києва, оскільки має розглядатись за правилами територіальної підсудності в порядку, передбаченому ч.2 ст. 109 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача ПАТ «Банк Альянс» (юридична адреса: м. Київ, пр. Московський, 8, корп. 16-А), оскільки формальне посилання ОСОБА_1 для визначення правил підсудності на положення ч.5 ст. 110 ЦПК України, суперечить нормам як процесуального, так і матеріального права, та виходить за межі заявлених нею позовних вимог, які не ґрунтуються на положеннях Закону України «Про захист прав споживача».

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Так, однією із умов реалізації права особи на пред'явлення позову є дотримання вимог підсудності.

Згідно ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Статтею 110 ЦПК України визначено перелік справ, підсудністю яких може бути визначена за вибором позивача. Так, зокрема частиною 5 вказаної статті визначено, що позови про захист прав споживача можуть бути пред'явлені також за зареєстрованим місцем проживання споживача.

При зверненні до суду позивачем було зазначено місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1., що дійсно відноситься до Дарницького району м.Києва.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить суд визнати поруку припиненою за договором поруки, укладеним між ПАТ «Банк Альянс» та ОСОБА_1, з підстав, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України, обґрунтовуючи звернення із даним позовом саме до Дарницького районного суду міста Києва на підставі положення ч.5 ст. 110 ЦПК України, оскільки вважає себе споживачем фінансових послуг.

Проте такі посилання позивача є хибними оскільки суперечать нормам матеріального права.

Так, відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язку найманого працівника.

Положеннями п.п.1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року за №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» передбачено, що споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Тобто, виходячи з положень норм матеріального права та позиції Верховного Суду України, споживачем послуг є позичальник за кредитним договором, а не поручитель. Поручитель не є споживачем, не дивлячись на те, що він несе солідарну відповідальність з позичальником за виконання останнім умов кредитного договору. Поручитель не є споживачем послуг банку, він не отримує будь - яких послуг від банку, а лише приймає на себе певні зобов'язання перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку встановивши, що провадження по даній справі відкрито з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки ОСОБА_1 не є споживачем послуг у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а місцезнаходження відповідача, який є юридичною особою - ПАТ «Банк Альянс» відноситься до територіальної юрисдикції Оболонського районного суду м. Києва. Крім того, колегія суддів бере до уваги і ту обставину, що суд першої інстанції не розпочав розгляд даної справи по суті.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилось, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Колегія суддів не бере до уваги ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року, оскільки не дивлячись на її висновки, вона не спростовує правильність та законність висновків суду першої інстанції щодо порушення правил територіальної підсудності при відкритті провадження у даній справі. ОСОБА_1, як поручитель, не може бути споживачем фінансових послуг, оскільки зазначене суперечить діючим нормам закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, підстав для її скасування судом апеляційної інстанції не встановлено, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а постановлена судом ухвала залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: