Ухвала

іменем україни

05 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про захист права на інформацію, за касаційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» та ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому, посилаючись на те, що Публічне акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго» (далі - ПАТ «Прикарпаттяобленерго») неправомірно відмовило йому у наданні відповіді на інформаційний запит, чим порушено його права, просив зобов'язати відповідача надати інформацію щодо загальної суми заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, розмірів і підстав відрахувань та утримань із його заробітної плати помісячно за період роботи з 16 серпня 2000 року по 08 червня 2004 року відповідно до розділу ІІ п. п. 2.4. - 2.30. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Міністерства статистики України від 11 грудня 1995 року № 323; надати належним чином (відповідно до вимог п. п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організації розпорядчої документації, Вимог до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55) засвідчені копії документів, а саме: всіх наказів, якими йому надавались відпустки за період роботи з 16 серпня 2000 року по 08 червня 2004 року; довідку (інформацію) про те, де саме територіально знаходилось його робоче місце і кому з службових осіб він підпорядковувався у період роботи з 16 серпня 2000 року по 08 червня 2004 року; довідку (інформацію) про дату та суму виплати йому грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 16 серпня 2000 року по 01 січня 2001 року; довідку (інформацію) про дату та суму виплати йому грошової компенсації за невикористану додаткову щорічну відпустку за період роботи з 16 серпня 2000 року по 01 січня 2001 року; довідку (інформацію) про дати та суми виплат за всі надані йому відпустки за період роботи з 03 грудня 2001 року по 08 червня 2004 року із зазначенням виду відпустки, кількості днів відпустки, періоду, за який відпустка надається.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що у період з 16 серпня 2000 року по 08 червня 2004 року він працював на посаді юрисконсульта ПАТ «Прикарпаттяобленерго».

Звертав увагу на те, що неодноразово звертався до відповідача з запитами та листами про надання вищезазначеної інформації, разом з тим підприємство або взагалі не відповідало на його запити або надавало неповну відповідь, у зв'язку із чим він вимушений звернутись до суду з указаним позовом за захистом свого порушеного права.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Зобов'язано ПАТ «Прикарпаттяобленерго» надати ОСОБА_1: інформацію щодо загальної суми заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, розмірів і підстав відрахувань та утримань із його заробітної плати помісячно за період роботи з 16 серпня 2000 року по 08 червня 2004 року відповідно до розділу ІІ п. п. 2.1 - 2.30 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Міністерства статистики України від 11 грудня 1995 року № 323, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1995 року за № 465/1001; належним чином засвідчені копії документів, а саме: всіх наказів, якими ОСОБА_1 надавались відпустки за період роботи з 16 серпня 2000 року по 08 червня 2004 року; довідку (інформацію) про те, де саме територіально знаходилось робоче місце ОСОБА_1 та кому з службових осіб він підпорядковувався протягом роботи з 16 серпня 2000 року по 08 червня 2004 року; довідку (інформацію) про дату та суму виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 16 серпня 2000 року по 01 січня 2001 року; довідку (інформацію) про дату та суму виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову щорічну відпустку за період роботи з 16 серпня 2000 року по 01 січня 2001 року; довідку (інформацію) про дати та суми виплат за всі надані ОСОБА_1 відпустки за період роботи з 03 грудня 2001 року по 08 червня 2004 року із зазначенням виду відпустки, кількості днів відпустки, періоду, за який відпустка надається.

Стягнуто з ПАТ «Прикарпаттяобленерго» на користь ОСОБА_1 1 157 грн 52 коп. сплаченого судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить змінити оскаржуване рішення апеляційного суду в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Прикарпаттяобленерго», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ «Прикарпаттяобленерго» підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що згідно з довідкою ПАТ «Прикарпаттяобленерго» від 19 травня 2011 року ОСОБА_1 працював у ВАТ «Прикарпаттяобленерго» на посаді юрисконсульта у період з 16 серпня 2000 року по 02 січня 2011 року та з 03 грудня 2001 року по 08 червня 2004 року на посаді юрисконсульта юридичного відділу.

04 травня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Голови правління ВАТ «Прикарпаттяобленерго» із заявою про надання довідки про його роботу у ВАТ «Прикарпаттяобленерго» із зазначенням посади і розміру заробітної плати. У вказаній довідці просив відобразити помісячно суми заробітної плати з розшифровкою за видами виплат.

19 травня 2011 року ПАТ «Прикарпаттяобленерго» видало довідку № 051/57, в якій зазначено інформацію щодо періодів роботи та посад ОСОБА_1 у ВАТ «Прикарпаттяобленерго».

06 липня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Голови правління ВАТ «Прикарпаттяобленерго» із заявою про сприяння реалізації закріплених Конституцією України та чинним законодавством прав на звернення, в якій пропонував усунути порушення вимог абз. 2 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» шляхом надання повної відповіді на наступні питання; направити на його адресу розшифровку суми (136,72 грн) графи за червень 2004 року довідки від 19 травня 2011 року «Інші неоподатковані доходи»; направити на його адресу довідку про його роботу у ВАТ «Прикарпаттяобленерго» із зазначенням розміру заробітної плати згідно із наказом про прийом на роботу, штатним розписом або іншим локальним нормативним актом, діючим на підприємстві, у якому встановлений розмір його заробітної плати у період з грудня 2001 року по червень 2004 року; направити на його адресу розшифровку нарахувань заробітної плати, вказаних у довідці від 19 травня 2011 року, вказавши розміри виплат згідно із видами виплат, які належать до фонду оплати праці, передбачені Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Міністерства статистики України від 11 грудня 1995 року № 323 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1995 року за № 465/1001, передбаченими розділом ІІ даної Інструкції.

Листом від 20 липня 2011 року ПАТ «Прикарпаттяобленерго» надало відповідь на заяву ОСОБА_1 від 06 липня 2011 року, до якої додало довідку від 14 липня 2011 року про заробітну плату за період роботи 2001-2004 роки.

Вважаючи неповною відповідь відповідача, викладену в листі від 20 липня 2011 року, посилаючись на порушення вимог чинного законодавства України ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення до суду позовна давність за позовними вимогами сплила, а підстави для поновлення строку позовної давності відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суду виходив з того, що відмова відповідача у наданні запитуваної позивачем інформації є незаконною, оскільки вказана інформація стосується особисто позивача, він, як колишній працівник ПАТ «Прикарпаттяобленерго», має право на ознайомлення з розмірами оплати праці, змістом наказів, відповідно до яких йому надавались відпустки та іншою інформацією, що стосується його особисто на підставі ст. 110 КЗпП України.

При цьому апеляційним судом зазначено, що до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, не можна застосувати наслідки спливу строку позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду за захистом особистих немайнових прав, на вимогу про захист яких позовна давність не поширюється.

Колегія суддів суду касаційної інстанції не може погодитись з такими висновками апеляційного суду з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Таким чином особисте немайнове право - це абсолютне суб'єктивне право, що належить кожній фізичній особі , є невіддільним від неї, не має економічного змісту, має властивість індивідуалізації особи, яке виникає у неї від народження (чи за законом) та належить їй довічно.

Скасовуючи рішення районного суду про відмову у задоволенні позову, у зв'язку зі спливом строку позовної давності та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду за захистом особистих немайнових прав - права на інформацію, відтак відсутні правові підстави для застосування до даних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності.

Проте, вимога ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача надати йому інформацію щодо загальної суми заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, розмірів і підстав відрахувань та утримань із заробітної плати помісячно за період роботи з 16 серпня 2000 року по 08 червня 2006 року, виникла у останнього, як у колишнього працівника ПАТ «Прикарпаттяобленерго», а отже не може вважатись особистим немайновим правом позивача.

Такого висновку дійшов й суд першої інстанції, зазначивши в рішенні про те, що позивач звернувся до суду за захистом свого трудового права.

Разом з тим, зазначаючи про необґрунтованість позовних вимог, судом першої інстанції відмовлено у їх задоволенні з підстав пропуску строку позовної давності, установленого нормами цивільного законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав того, що судами під час розгляду справи не встановлено характер правовідносин, що виникли між сторонами, як наслідок неправильно застосовані норми права, у зв'язку із чим рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

в и р і ш и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2016 року та рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська