Провадження № 2-з/750/82/17
У Х В А Л А

29 грудня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого-судді Литвиненко І.В.

за участі секретаря Юрченко І.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Нектар» про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

14.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Нектар» про стягнення боргу в сумі 65800,00 грн.

28.12.2017 року заявник подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно приміщення кафе загальною площею 285,9 кв. м., яке відповідно до свідоцтва про право власності від 04.12.2007 року належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Нектар», та розташоване за адресою: пр. Перемоги, 83, м. Чернігів.

Подану заяву позивач ґрунтував на тому, що відповідач ухиляється від виконання договірних зобовязань, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

нерухоме майно, що в майбутньому унеможливить виконання рішення суду.

Позивачем на підтвердження наявності у приватній власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Нектар», приміщення кафе загальною площею 285,9 кв. м., що розташоване за адресою: пр. Перемоги, 83, м. Чернігів. Надано суд копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.11.2007 року № 293.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до розяснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.4) щодо необхідності: врахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог; пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на вищенаведене, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою, оскільки вимоги заяви не є співмірними із заявленими позовними вимогами, крім того позивачем не доведений факт того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення вимог про стягнення грошових коштів у сумі 65800,00 грн.

За таких підстав у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 150, 153, 353-354 ЦПК України, суд. -

у х в а л и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Нектар» про стягнення боргу відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку передбаченому ст.. 354 ЦПК України.

Суддя