Єдиний унікальний номер 741/1465/16
Провадження № 2/741/88/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 10 березня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

позивача, представника Носівської районної ради ОСОБА_1

та представника КП «Носівське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Носівської районної ради Чернігівської області, голови Носівської районної ради ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування розпорядження голови районної ради, поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з цим позовом, мотивував його тим, що 16 травня 2007 року між ним та Носівською районною радою Чернігівської області було укладено трудовий договір у формі контракту строком на 1 рік, затверджено його на посаді директора КП «Носівське БТІ» Носівської районної ради. Рішеннями Носівської районної ради від 25 квітня 2008 року, від 20 травня 2011 року та від 24 квітня 2014 року дія контракту продовжувалася, а останнім рішенням продовжено до 15 травня 2016 року. Голова Носівської районної ради Чернігівської області листом від 21 квітня 2016 року повідомив його про припинення дії контракту від 16 травня 2007 року з 16 травня 2016 року. Розпорядженням голови Носівської районної ради Чернігівської області від 28 квітня 2016 року його (позивача) було звільнено з посади директора КП «Носівське БТІ» у звязку із закінченням дії контракту. Він (позивач) вважає, що одноособове рішення голови Носівської районної ради є незаконним, вчинене з перевищенням своїх повноважень та не у спосіб, що визначений Конституцією України та законами України, чим були порушено його права та законні інтереси, так як правом прийняття та звільнення його (позивача) з посади наділений колегіальний склад районної ради. Конституція України та Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не визначають можливості делегування окремих повноважень Носівською районною радою голові Носівської районної ради. Носівська районна рада не приймала жодного колегіального рішення про звільнення його (ОСОБА_3Я.) з посади, чим висловила йому довіру та підтвердила необхідність продовження трудових відносин. 5 квітня 2016 року ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області було відкрито провадження у справі за його (позивача) адміністративним позовом до Носівської районної ради. 27 травня 2016 року він (позивач) уточнив адміністративний позов, просив скасувати розпорядження голови Носівської районної ради про його звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 18 жовтня 2016 року Київським апеляційним адміністративним судом було ухвалено рішення, яким постанова Носівського районного суду від 23 серпня 2016 року була скасована та закрито провадження у справі. Він (ОСОБА_3Я.) не являється фахівцем у галузі адміністративного, цивільного, трудового та процесуального права, помилково звернувся до Носівського районного суду з адміністративним позовом, а тому вважає, що з поважних причин пропустив строк звернення до суду для вирішення трудового спору і просить його поновити.

ОСОБА_3 просив ухвалити рішення, яким визнати:

- недійсним та скасувати розпорядження голови Носівської районної ради Чернігівської області «Про звільнення директора комунального підприємства «Носівське бюро технічної інвентаризації» № 32 від 28 квітня 2016 року у звязку із закінченням строку трудового договору;

- поновити його на посаді директора комунального підприємства «Носівське бюро технічної інвентаризації» Носівської районної ради;

- стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 травня 2016 року по день поновлення на посаді;

- допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення його на посаді.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримав з мотивів, які зазначені в позовній, пояснив, що його не запросили на засідання постійної комісії, однак йому було відомо, що був підготовлений проект рішення про переукладення контракту з ним. Він звітував перед сесією районної ради про роботу проведену ним на посаді директора КП «Носівське БТІ». На сесії не прийняли рішення, дії контракту не продовжили. Він (позивач) не видавав наказ про своє звільнення, не проводив будь-яких записів у своїй трудовій книжці, яку утримує у себе.

У судовому засіданні представник Носівської районної ради ОСОБА_1 просила повністю відмовити позивачу у задоволенні його позову, пояснила, що 15 березня 2016 року позивач звертався до Носівської районної ради із заявою про продовження терміну дії контракту. Працівниками апарату районної ради був підготовлений відповідний проект рішення про переукладення контракту з позивачем. Даний проект був поданий на розгляд сесії районної ради, проведення якої було заплановано на 25 березня 2016 року. Проект цього рішення розглядався на засіданні комісії районної ради, яка не рекомендувала продовжувати дію контракту з позивачем. Питання про продовження дії контракту розглядалося на сесії районної ради, на якій виступав ОСОБА_3 та звітував про проведену роботу. Після обговорення проводилося голосування. Даний проект рішення не набрав відповідної кількості голосів «За» від загального складу ради і не був прийнятий за основу. Фактично депутати не проголосували за продовження дії контракту з ОСОБА_3 Відповідно до ст. 51 Регламенту роботи Носівської районної ради, коли проект рішення не приймається за основу, питання по якому був підготовлений проект рішення знімається з порядку денного. 25 березня 2016 року сесія районної ради не виявила бажання продовжувати трудові відносини з позивачем, а тому голова районної ради видав розпорядження № 32 від 28 квітня 2016 року «Про звільнення директора комунального підприємства «Носівське бюро технічної інвентаризації», в якому зазначено дату та підстави звільнення, з 15 травня 2016 року у звязку із закінченням дії контракту на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. Голова районної ради ОСОБА_4 виступав як представник Носівської районної ради. Розпорядження № 32 від 28 квітня 2016 року було своєчасно направлене позивачу, а пізніше затверджене рішенням сесії Носівської районної ради від 4 серпня 2016 року. Комунальне підприємство здійснило повний розрахунок з ОСОБА_3, провело інвентаризацію справ та оформило акт про передачу документів. Наказ по підприємству про звільнення з посади директора позивача повинен був видати керівник підприємства, тобто особисто ОСОБА_3 З позивачем був укладений контракт на визначений строк, до 16 травня 2016 року. ОСОБА_3 отримав трудову книжку та утримує її у себе, однак не видав наказу про своє звільнення та проведення розрахунку з ним. Проте позивач отримав розрахункові кошти і заробітну плату в повному обсязі, по 15 травня 2016 року.

У судовому засіданні представник КП «Носівське БТІ» позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, зазначила, що строк припинення трудових відносин був визначений контрактом, останнім днем роботи позивача було 15 травня 2016 року, так як колегіальний орган не виявив бажання продовжити строк дії контракту. Вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають, так як з 30 березня 2016 року позивач зареєстрований як фізична особа підприємець.

Вислухавши пояснення позивача, представника Носівської районної ради та представника КП «Носівське БТІ», вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Позивач не був згоден зі своїм звільненням із займаної посади, звертався до суду з адміністративним позовом, не є фахівцем в галузі права, а тому суд вважає, що ним з поважних причин було пропущено строк звернення до суду.

Відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Відповідно до п. 2 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

У судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_3 та Носівською районною радою було визначено строк дії та припинення трудового договору, що підтверджується копією рішення Носівської районної ради від 24 квітня 2014 року та копією додаткової угоди до контракту з керівником КП «Носівське БТІ» Носівської районної ради від 5 травня 2014 року, які скріплені підписами керівників та печатками.

З матеріалів справи вбачається, що 25 березня 2016 року на сесії Носівської районної ради розглядалося питання про переукладення контракту з позивачем, було заслухано звіт про роботу директора та очолюваного ним підприємства. Депутати були ознайомленні з висновком постійної комісії з питань бюджету, соціально-економічного розвитку та комунальної власності району, яка не рекомендувала продовжувати дію контракту з позивачем. Депутатом ОСОБА_5 була внесена пропозиція про виключення з проекту рішення по даному питанню п. 1 «У звязку із закінченням строку контракту, на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, звільнити ОСОБА_3 з посади директора КП «Носівське БТІ» Носівської районної ради з 15 травня 2016 року». Пропозиція депутата була поставлена на голосування, але не набрала необхідної кількості голосів. Рішення про переукладення контракту з позивачем не було прийнято, що підтверджується витягом з протоколу 4 сесії Носівської районної ради сьомого скликання від 25 березня 2016 року (а.с. 21).

Доводи позивача про те, що постійна комісія та сесія районної ради не розглядала питання про переукладення контракту з ним, суд визнає необґрунтованими та такими, що спростовуються добутими по справі доказами.

Вимоги про визнання недійсним та скасування розпорядження голови Носівської районної ради № 32 від 28 квітня 2016 року задоволенню не підлягають, оскільки позивача звільнено не цим розпорядженням, а у звязку із закінченням контракту, який визначав строк закінчення дії трудового договору.

У судовому засіданні встановлено, що з 30 березня 2016 року позивач зареєстрований як фізична особа підприємець та займається підприємницькою діяльністю.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для поновлення позивача на посаді директора КП «Носівське БТІ», стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 23, 36 КЗпП України ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до Носівської районної ради Чернігівської області, голови Носівської районної ради ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування розпорядження голови районної ради, поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії, складеної у повному обсязі.

Суддя О.В.Киреєв