Справа № 739/2125/17
Провадження № 2/739/697/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"20" грудня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області Іващенко А.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради про визнання права власності на самочинно збудований балкон,-

В С Т А Н О В И В :

18.12.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради про визнання за нею права власності на самочинно збудований балкон. На обґрунтуванняпозовних вимог позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності їй та її синові ОСОБА_2 Про те позивач взагалі не зазначає стороною власника спільної власності. В порушення п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено місцезнаходження Новгород-Сіверської міської ради (не вказано повної адреси), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України). Оглядом матеріалів даної позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, оскільки позивачем не зазначено всіх співвласників квартири, що в свою чергу визначає належних відповідачів. Крім того, в порушення п. п. 6,10 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; не надано підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України щодо зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування позивачу необхідно уточнити наступне. Як вбачається з предмету позову ОСОБА_1 ставиться перед судом питання про визнання права власності на самочинно збудоване майно, а саме балкон площею 1,8 м2 у квартирі АДРЕСА_1 Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 року при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України ). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 175 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог статті 185 ЦПК залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими частиною третьою статті 185 ЦПК. Згідно з положенням ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. На підставі зазначеного, позивачу необхідно уточнити яким чином його права порушуються, не визнаються або оспорюються саме Новгород-Сіверською міською радою, оскільки, зазначену особу вказано відповідачем у справі. Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради про визнання права власності на самочинно збудований балкон - залишити без руху . Надати позивачу строк 8 (вісім) днів для усунення недоліків, в з дня отримання даної ухвали. Роз'яснити позивачу, що в разі якщо у строк, встановлений судом, недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду . Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.І.Іващенко