Справа № 766/3580/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
03.10.2017 Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Дорошинської В.Е.
секретаря Кирпиченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою №110 в будинку №33 по вул.. Червонофлотській в м. Херсоні, в якому вказує, що він відповідно до договору довічного утримання , що зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 16.07.2014 за №24524887. У звязку з наведеним просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою №110 в будинку №33 по вул.. Червонофлотській в м. Херсоні.
Позивач в судове засідання не зявився, однак представник надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про причину неявки суд не сповістила про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до договору довічного утримання 15.08.2003 р. року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №4704 власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 є позивач по справі ОСОБА_4, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.11.2006 року, довідкою з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.04.2014 року .
Відповідно до довідки за № 94 виданої 24.12.2015 року ОСББ «Червонофлотська,33» у спірній квартирі зареєстрованими значаться: позивач ОСОБА_1, ОСОБА_4 - син позивача та ОСОБА_2 відповідач по справі та колишня дружина його сина .
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 13.05.2015 року відділом ДРАЦС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні актовий запис №26, відповідач розірвала всі стосунки з його сином , на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідач з дня прописки та по даний час в спірній квартирі не проживає.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником спірної квартири, а тому має право на володіння, користування та розпорядження належним йому майном на власний розсуд.
Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224, 225, 226, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 379, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., ст. 156 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №110 в будинку №33 по вул. Червонофлотській в м.Херсоні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги до Апеляційного суду Херсонської області.

Суддя В.Е. Дорошинська