АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/2719/17 Головуючий 1 інстанції - Вовк Л.В.
Справа № 627/284/16-ц Доповідач Хорошевський О.М.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кружиліної О.А.,

ОСОБА_1

за участю секретаря - Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 рокупо справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Меркурій» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року Публічне Акціонерне ОСОБА_3 «Меркурій» (далі - ПАТ ОСОБА_3 «Меркурій») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.08.2007 року між Акціонерним Комерційним Банком «Меркурій», правонаступником якого є ПАТ ОСОБА_3 «Меркурій» та ОСОБА_2 було укладено договір 18-06П-173 про надання споживчого кредиту з додатковими угодами, згідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строкості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти у сумі 1 115 000,00 грн. зі сплатою 20% річних та кінцевим терміном погашення 02.08.2017 року.

Відповідач своїх зобовязань не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 22.02.2016 року складає 6 505 495,48 грн.

В забезпечення виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору між сторонами був укладений іпотечний договір №16-03-436 від 28.09.2007 року. Предметом іпотеки є комплекс нежитлових будівель та споруд, що знаходяться по вул. Шевченка, 2-а в с. Качалівка Краснокутського району Харківської області.

На даний час ОСОБА_2 свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав.

Позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки: комплекс нежитлових будівель та споруд, у складі: фінський будинок загальною площею 52,9 кв.м.; гараж загальною площею 286,6 кв.м.; прохідна загальною площею 14,2 кв.м.; убиральня загальною площею 1,4 кв.м.; огорожа 1, що знаходиться за адресою: Харківська область, Краснокутський район, с. Качалівка, вул. Шевченка, буд. 2-а для задоволення вимоги ПАТ Банку «Меркурій» по погашенню заборгованості ОСОБА_2 за договором на кредитну лінію № 18-06П-173 від 03 серпня 2007 року у розмірі 6 505 495,48 грн., шляхом визнання права власності на нього за ПАТ ОСОБА_3 «Меркурій», в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», за ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності, під час судового провадження цієї справи; визнати за ПАТ ОСОБА_3 «Меркурій» право власності на зазначений комплекс нежитлових будівель та споруд; дозволити ПАТ ОСОБА_3 «Меркурій» отримувати витяги, оригінали та дублікати документів, необхідних для набуття права власності на комплекс нежитлових будівель та споруд ; зобов'язати ОСОБА_2 передати ПАТ ОСОБА_3 «Меркурій» всі засоби та знаряддя доступу до комплексу нежитлових будівель та споруд, а також технічну документацію та правовстановлюючі документи на зазначений комплекс нежитлових будівель і споруд; стягнути з ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 7 267,50 грн.

Заочним рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки: комплекс нежитлових будівель та споруд у складі: фінський будинок загальною площею 52,9 кв.м.; гараж загальною площею 286,6 кв.м.; прохідна загальною площею 14,2 кв.м.; убиральня загальною площею 1,4 кв.м.; огорожа 1, що знаходиться за адресою: Харківська область, Краснокутський район, с. Качалівка, вул. Шевченка, буд. 2-а для задоволення вимоги ПАТ Банку «Меркурій» по погашенню заборгованості ОСОБА_2 за договором на кредитну лінію № 18-06П-173 від 03 серпня 2007 року у розмірі 6 505 495,48 грн. (шість мільйонів пятсот пять тисяч чотириста девяносто пять) грн. 48 коп., шляхом визнання права власності на нього за ПАТ ОСОБА_3 «Меркурій в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» за ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності, під час судового провадження цієї справи.

Визнано за ПАТ ОСОБА_3 «Меркурій» право власності на вказаний комплекс нежитлових будівель та споруд.

Дозволено ПАТ ОСОБА_3 «Меркурій» отримувати витяги, оригінали та дублікати документів, необхідних для набуття права власності на зазначений комплекс нежитлових будівель та споруд.

Зобовязано ОСОБА_2 передати ПАТ ОСОБА_3 «Меркурій» всі засоби та знаряддя доступу до вказаного комплексу нежитлових будівель та споруд, а також технічну документацію та правовстановлюючі документи на зазначений комплекс нежитлових будівель і споруд.

Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що заочне рішення було ухвалено без його участі, належним чином відповідач повідомлений не був, таким чином був позбавлений права надати свої заперечення та пояснення.

З огляду на викладене вважає рішення таким, що порушує його законні права та інтереси, а також норми процесуального та матеріального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду, доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої скасуванню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином у звязку з чим утворилась заборгованість і в рахунок виконання забезпеченого іпотекою зобовязання звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Судова колегія не може погодитись з такими висновками.

Судом встановлено, що 03.08.2007 року між Акціонерним Комерційним Банком «Меркурій», правонаступником якого є ПАТ ОСОБА_3 «Меркурій» та ОСОБА_2 було укладено договір 18-06П-173 про надання споживчого кредиту з додатковими угодами, згідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строкості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти у сумі 1 115 000,00 грн. зі сплатою 20% річних та кінцевим терміном погашення 02.08.2017 року.

В забезпечення виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору між сторонами був укладений іпотечний договір №16-03-436 від 28.09.2007 року. Предметом іпотеки є комплекс нежитлових будівель та споруд, у складі: фінський будинок загальною площею 52,9 кв.м.; гараж загальною площею 286,6 кв.м.; прохідна загальною площею 14,2 кв.м.; убиральня загальною площею 1,4 кв.м.; огорожа 1, що знаходяться по вул. Шевченка, 2-а в с. Качалівка Краснокутського району Харківської області.

Своїх зобовязань за кредитним договором у повному обсязі відповідач не виконав.

Відповідно до ст. 611 Цивільного Кодексу України, при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, що встановлені договором чи законом.

Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким саме чином вирішене це питання і п. 3.1 іпотечного договору укладеного між сторонами.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість визнання права власності на предмет іпотеки за позивачем визначено у п. 4.2 іпотечного договору в редакції від 29.09.2011 року (а.с. 30).

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Судом першої інстанції не встановлено наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, що передбачено умовами договору іпотеки як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя.

З пояснень представника позивача наданих суду апеляційної інстанції вбачається, що банк не дійшов будь-яких дій спрямованих на набуття права власності на іпотечне майно у порядку визначеному п. п. 3.1, 4.3 іпотечного договору № 16-03-436 від 28.09.2007 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Оскільки обставини, які суд вважав встановленими недоведені, а рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. ч. 3 ст. 303, 304, п. 2. Ч. 1 ст. 307, п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Заочне рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 рокускасувати.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - О.А. Кружиліна

ОСОБА_1