Справа № 507/1646/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2017 р. Любашівський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді - Дармакуки Т.П.

при секретарі Копищик М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Любашівка справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 26.04.2011 року ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 500 гривень у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору. Оскільки позичальником належним чином не виконані зобов"язання за кредитним договором, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 14339 грн. 58 коп.

Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та надав заперечення відповідно до якого позов визнав частково , в частині стягнення штрафу в розмірі 1159 грн. 03 коп. та пені в розмірі 2900 грн. просив відмовити, вказуючи на те, що банк звернувся до суду після спливу спеціальної позовної давності, яка відповідно до ст.258 ЦК України встановлена 1 рік.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.( ч. 1ст. 1054 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та банком договір № б/н від 26 квітня 2011 року, про що свідчить його підпис у заяві.

Наданий Банком розрахунок заборгованості (а.с.4-5)свідчить про те, що відповідач належним чином умови договору не виконував.

Сума заборгованості відповідача станом на 31 серпня 2017 року становить 14339 грн.58 коп., яка складається із наступного: заборгованість за кредитом 499 грн. 91 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9780 грн. 64 коп., заборгованість за пенею 2900 грн., штраф /фіксована частина/ 500 грн., штраф (процентна складова) 659 грн. 03 коп.

Правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку.

З огляду на зазначене, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом 499 грн. 91 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9780,64 грн.

Разом із цим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь Банку пені в розмірі 2900грн., яка обрахована за період з 30 квітня 2015 року по 31 серпня 2017 року таштрафу /фіксована частина/ 500 грн., штрафу (процентна складова) 659 грн. 03 коп. суд приходить до наступного.

Заперечуючи проти позову, відповідач подав до суду заяву щодо застосування строків спеціальної позовної давності.

У ст. 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Отже аналіз норм статті 266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховуються, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина 4 ст.267 ЦК України).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 року у справі №6-474цс16.

Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань щодо повернення основної суми кредиту, процентів та винагород (пункт 2.1.1.12.6.1. умов і правил).

Оскільки відповідач подав заяву про застосування строку спеціальної позовної давності, пеня нарахована в межах строку позовної давності за основною вимогою, але обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням Банку до суду, тому до стягнення з відповідача на користь Банку підлягає пеня у розмірі 1200 грн., оскільки із розрахунку позивача вбачається, що відповідачу нараховано пеню по 100 грн. щомісячно.

У той самий час відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов про надання банківських послуг,- при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Тому, позов Банку підлягає задоволенню частково, з ОСОБА_1 на користь Банку підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором в сумі 11480 грн. 55 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 499 грн. 91 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9780 грн. 64 коп., та пеня 1200 грн.

Вимога про стягнення штрафу фіксованої та процентної складової, задоволенню не підлягає.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1280 грн. 99 коп.

Підстави для негайного виконання рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.

На підставі викладеного , керуючись ст.133, 141, 258259, 265, 268, 354 ЦПК України , ст. ст. 525-526, 554, 625, 1049-1050, 1054-1055 ЦК України , суд , -

Вирішив :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: вул. 8 березня, , 11 в смт.Любашівка Одеської області, ідн.н.) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 26.04.2011 року в сумі 11480 грн. 55 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 499 грн. 91 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9780 грн. 64 коп., пеня 1200 грн., а також судові витрати в розмірі 1280 грн. 99 коп., в іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення в апеляційний суд Одеської області через Любашівський районний суд. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Т.П. Дармакука