233 № 233/3065/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
29 вересня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участю секретаря Вареніченко В. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» звернулося до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 16 від 19 березня 2013 року.
Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 8113,00 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в строк не пізніше 16 березня 2018 року, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 17 % річних в порядку, на умовах та в строки, що визначені договором.
Кредитор свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит одноразово в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок страхової компанії.
Приймаючи до уваги викладене, просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1600,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 на виклик в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.09.2017 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовної заяви з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 березня 2013 року між ПАТ «Державний Ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 16.
Відповідно до п.1.1 вказаного договору банк зобов'язався надавати Позичальнику на умовах Договору кредит в сумі 8113,00грн., а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 17 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Зазначена в :цьому пункті процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою.
Пунктом 1.2 кредитного договору визначено, що кредит надається на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 16 березня 2018 року на оплату страхових платежів.
Відповідно до п.1.7.1.1. кредитного договору, проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до моменту закінчення строку, на який надано кредит.
Згідно п.1.6 кредитного договору, позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до останнього числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з поточних рахунків відкритих в АТ «Ощадбанк» на відповідні рахунки Позичальника для обліку наданого кредиту та нарахованих процентів, відкриті у Філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 16.03.2018 року.
Відповідно до п. 2.2.2. кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором або за договором застави, в тому числі у випадку затримання сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, інших платежів за цим договором понад 1 (один) місяць.
Згідно п.3.3.1 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний точно в строки, обумовлені цим Договором, повернути Кредит в сумі 8113,00грн. та своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим Договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору на першу вимогу Банку в порядку передбаченому цим Договором достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості по Кредиту, а також сплатити штрафні санкції, в порядку та на умовах передбачених цим Договором, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки, під якими Сторони розуміють витрати будь-якої з Сторін, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього Договору, знищення, втрати або пошкодження майна, що належить Стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані, якби зобов'язана Сторона виконала свої обов'язки належним чином в порядку, передбаченому цим Договором відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовилися, що розмір збитків визначатиметься Банком самостійно, на що Позичальник цим надає свою згоду.
За змістом положень ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Щодо нарахування позивачем інфляційного збільшення заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом в розмірі 743 грн. 72 коп. та трьох процентів річних від суми заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом в розмірі 107 грн. 08 коп., слід зазначити наступне.
За загальним правилом позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Аналізуючи практику застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, Верховний суд України в своєму листі щодо питання, пов'язаного з правомірністю нарахування позивачем трьох процентів річних на суму заборгованості зі сплати процентів, передбачених кредитним договором, вказав на те, що три проценти річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обов'язкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів.
Постановою Пленуму Верховного Суду №15 від 18.12.2009 року «Про судову практику в справах про банкрутство» висловлена правова позиція про те, що до складу грошових вимог кредитора зараховується заборгованість за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів та позики з урахуванням процентів, які зобов'язаний сплатити боржник, а також індекс інфляції від суми основного боргу та три проценти річних від простроченої суми, нараховані відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.
Вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком в частині нарахування інфляційних втрат за простроченими процентами за користування кредитом в розмірі 743 грн. 72 коп. та трьох процентів річних від суми заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом в розмірі 107 грн. 08 коп., суд враховує, що згідно умов кредитного договору, а саме п. 3.3.1, сторони передбачили, що позичальник зобов'язаний у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору відшкодувати Банку в повному обсязі збитки, під якими Сторони розуміють витрати будь-якої з Сторін, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього Договору, знищення, втрати або пошкодження майна, що належить Стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані, якби зобов'язана Сторона виконала свої обов'язки належним чином в порядку, передбаченому цим Договором відповідно до чинного законодавства України.
Враховуючи те, що нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а також те, що обов'язкові для сторін умови договору містять пряму вказівку щодо порядку їх нарахування, позовні вимоги в частині нарахування інфляційних втрат за простроченими процентами за користування кредитом та трьох процентів річних від суми заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом підлягають задоволенню.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в сумі 1600,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позов публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1600 (однієї тисячі шестисот) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя