Справа № 709/3115/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів Фазикош Г.В., Готра Т.Ю.,

секретарі Терпай С.М.,

з участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

і представника ОСОБА_3 ОСОБА_4І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Рахівського районного суду від 21 лютого 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради Закарпатської області, Ясінської селищної ради Рахівського району про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернулася в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що після смерті 26 листопада 2009 року гр. ОСОБА_5 залишилося спадкове майно житловий будинок №609 разом з надвірними спорудами, що розташовані по вул. Боркош у смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області. Вартість даного спадкового будинку на день звернення до суду становить 93 966 грн. Із метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно вона, як спадкоємець за заповітом, звернулася до Ясінської селищної ради та КП «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради із відповідними заявами про видачу їй правовстановлюючого документу на житловий будинок, що належав у цілій частині на праві приватної власності ОСОБА_5.

Однак, у видачі такого документу було відмовлено та рішенням реєстратора КП «БТІ» Рахівсько районної ради відмовлено у перереєстрації нерухомого майна, оскільки, відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, зареєстрованою наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, нею не було предявлено документів, на підставі яких може бути проведена реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна, а правовстановлюючий документ на даний спадковий будинок відсутній.

Посилаючись на вказані обставини, просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Рахівського районного суду від 21 лютого 2013 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканкою с. Бронька, №416 Іршавського району Закарпатської області, право власності на спадкове майно, житловий будинок №609, що розташований по вул. Боркош, уст. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області разом із надвірними спорудами.

Не погодившись із даним рішенням суду, представником ОСОБА_1 ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене із порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки при розгляді справи, суд першої інстанції не зясував коло спадкоємців у даному спадковому майні і ОСОБА_1 не залучено, як сторону, до участі у розгляді справи, що призвело до того, що він фактично позбавлений житла, у якому проживає та яке повинно було належати йому.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2, які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка просила рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно заповіту від 23 вересня 1987 року ОСОБА_6 усе своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося, а також належний їй будинок з прилеглими до нього прибудовами, що знаходиться в селищу Ясіня, по вул. Боркош, 540 Рахівського району Закарпатської області заповідала в рівних частках ОСОБА_1, жителю селища Ясіня, вул. Возєднання, ОСОБА_7, жителю селища Ясіня, по вул. Боркоша,540, ОСОБА_5, мешканці селища Ясіня, по вул. Боркош,540, Рахівського району, Закарпатської області.

ОСОБА_6 помела 10.09.1989 року, що стверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_7 помер 20 грудня 1996 року, про що свідчить свідоцтво про смерть.

ОСОБА_5 померла 26 листопада 2009 року, що стверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_6 у спірному будинку проживали ОСОБА_7 та ОСОБА_5, а з 29 грудня 1999 року ОСОБА_1, ніхто із них у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Згідно заповіту від 30 квітня 2007 року ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі те, що на день її смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право заповідає ОСОБА_3, яка є позивачем по даній справі.

У довідці за №6060 від 06.11.2017 року виданою виконавчим комітетом Ясінської селищної ради зазначено, що житловий будинок, який належав до дня смерті ОСОБА_6 на даний час розташований, згідно книги перенумерації будівель смт. Ясіня за адресою: смт. Ясіня, вул. Боркаш,618 (бувша адреса смт. Ясіня, вул. Боркаш, 540, 609) Раівського району, Закарпатської області.

При постановленні рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_8, суд першої інстанції констатував, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом і вона фактично вступила в оперативне володіння спадковим майном, оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідача позов визнаний.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не зясував коло спадкоємців та право на спадкування осіб, визначені у заповіті відповідно до вимог ст.ст. 1222, 1223 ЦК України, оскільки після смерті ОСОБА_6 у спадковому будинку проживали ОСОБА_7, який помер 26.11.1996 року та фактично вступив в управління спадковим майном після смерті матері, а також ОСОБА_5, яка проживала також у спірному будинку і вступила в управління спадковим майном та ОСОБА_1, який визначений у заповіті як спадкоємець майна.

Матеріали справи не містять відомостей щодо визначення частки у майні за ОСОБА_5 і висновок суду, що майнового спору з приводу спадкування не існує не ґрунтується на вимога закону і судом не зясовано коло спадкоємців, у даному спадковому майні і до участі у справі не залучено ОСОБА_1, як спадкоємця за померлою матірю ОСОБА_6, оскільки не визначено обсяг майна, яке належало ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_3 слід відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рахівського районного суду від 21 лютого 2013 року скасувати.

У позові ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_9