Справа № 307/2863/16-ц
Провадження № 2/307/198/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю: представника позивачки ОСОБА_1 представника органу опіки та піклування Лакієнко З.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування в особі Тячівської районної державної адміністрації про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі та позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей - сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грв. щомісячно, до досягнення ними повноліття, та позбавлення його батьківських прав. Посилається на те, що після смерті її племінниці (матері дітей) ОСОБА_7, вона почала доглядати за дітьми та займатися їхнім вихованням.

Відповідач ще за життя ОСОБА_7 поїхав у Черкаську область, де проживає вже більше шести років і протягом цього часу не цікавиться дітьми.

Вона отримує пенсію у розмірі 949 грв., але цих коштів недостатньо для утримання двох малолітніх дітей.

Оскільки вона не перебуває у прямих родинних зв'язках з дітьми, то не в змозі оформити хоч якусь соціальну допомогу на дітей, та звернулася до органу опіки та піклування про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Орган опіки та піклування в особі Лисянської РДА надав згоду на позбавлення батьківських прав відповідача, який проти цього не заперечує.

Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4 та стягнути на утримання дітей по 1500 грв.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник органу опіки та піклування позовні вимоги підтримала.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 р. № "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 р. ОСОБА_7 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1

Актом обстеження умов проживання від 07.07.2016 р., довідкою Смільчинецької сільської ради та довідкою-характеристикою Смільчинецької сільської ради стверджено, що відповідач проживає разом з своєю співмешканкою ОСОБА_9 та її донькою ОСОБА_10 в найманому житловому будинку. Власного житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_4 не має.

Орган опіки та піклування дав висновок про те, що ОСОБА_4 слід позбавити батьківських прав щодо сина ОСОБА_8 та ОСОБА_6, так як батько не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно своїх дітей.

Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Позивачка належними та допустимими доказами довела, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дітей.

Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з'явився і заперечень з приводу позову не надіслав.

Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та інтересів неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_6 позов слід задовольнити та позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно них. Це дасть можливість ОСОБА_11, на утриманні якої постійно знаходяться діти, оформити опіку над ними у встановленому законом порядку та отримувати соціальну допомогу на їхнє утримання від держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорюється, що відповідач на час розгляду справи офіційно не працює та постійного (сталого) доходу не має.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама виховує двох малолітніх дітей, отримує мінімальну пенсію, відсутність у відповідача інших аліментних зобов'язань та відсутність істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти.

Тому суд вважає, що відповідач, як молодий, працездатний чоловік, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання своїх малолітніх дітей 2000 гривень у місяць.

Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 3000 грв. позивачка суду не надала.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1102.4 грв.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 150, 166, 180, 184 СК України, ч. 1 ст. 8, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дітей від 20.11.1989 року суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково. Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі дві тисячі гривень щомісячно починаючи з 13.10.2016 року і до їх повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 до спеціального фонду Державного бюджету України одну тисячу сто дві гривні 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.