ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Фастів цивільну справу запозовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свій позов вотує тим, що з 23 вересня 1972 року, вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу відповідачу було видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Вважає вказаний будинок спільною власністю подружжя, тому звернулася до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суду пояснив, що дійсно житловий будинок АДРЕСА_1 був придбаний ним та позивачкою в шлюбі, тому, не проти визнання на позивачкою права власності на ? частинку вказаного будинку, оскільки вона має на повне право на його частину.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 23 вересня 1972 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серія НОМЕР_2, виданим повторно 27 травня 1982 року.

Як вбачається з Договору купівлі-продажу будинку від 21 квітня 1977 року, ОСОБА_2 придбав житловий будинок в селі Червона Мотовилівка, Фастівського району Київської області.

За час перебування у шлюбі відповідач ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 що підтверджено Свідоцтвом про право особистої приватної власності від 25 жовтня 1988 року.

Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Так, в судовому засіданні встановлено та не оспорювалося стороною відповідача, що спірний житловий будинок був набутий сторонами у шлюбі, а тому, виходячи зі ст. 60 СК України, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як зазначено у ст. 69 СК України, - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо інше не визначене домовленістю подружжя або шлюбним договором, частки майна дружини та чоловіка є рівними (ст.. 70 СК України).

За таких обставин та вказаних норм матеріального права, є всі підстави для визнання спільного майна подружжя та підстави для поділу його між ними.

Отже, виходячи з доведеним в судовому засіданні фактом, що спірний будинок є спільною сумісною власністю, як подружжя, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право власності на ? частину спільного будинку, як частку в спільному майні подружжя.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод, чи інтересів інших осіб і тому на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України позов ОСОБА_1, підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, ст. ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст. ст. 10, 11, 27, 58, 59, 60,61, 88, 209, 174, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_1 спільним майном подружжя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, як частку в спільному майні подружжі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачений нею судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ