Справа № 127/2-266/1988
Провадження 2-зз/127/71/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Конецул О.А.,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

25.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою та просив зняти арешт з 16/25 часток домоволодіння № АДРЕСА_1, які належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та який був накладений ухвалою Староміського районного суду м. Вінниці від 15.04.1998 року.

Вказана заява мотивована тим, що ОСОБА_1 стало відомо з Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і про реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.06.2015 року за № 38563070, ухвалою Староміського районного суду м. Вінниці від 15.04.1998 року на 16/25 часток житлового будинку № АДРЕСА_1, які належать заявнику, накладений арешт.

Представник заявника за довіреністю ОСОБА_2 з даного приводу звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області за отримання судового рішення та отримавши його дізналася, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 28.04.1988 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 було стягнуто 11000,00 карб. боргу та 1160,00 карб судових витрат, а всього 12160,00 карб.

Ухвалою судової колегії з цивільних справ Вінницького обласного суду від 14.06.1988 року дане рішення суду залишене без змін.

На даний час ОСОБА_1 має бажання скористатися своїм правом співвласника, розпорядитися своєю часткою в праві спільної часткової власності, однак наявність арешту його частки перешкоджає йому в здійсненні цього права.

Таким чином, на підставі статті 154 ЦПК України, заявник звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини пятої статті 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, вважає заяву про скасування заходів забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Староміського районного суду м. Вінниці знаходилася цивільна справа № 2-266/1988 за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання угоди недійсною.

Ухвалою Староміського районного суду м. Вінниці від 15.04.1998 року був накладений арешт на 16/25 часток домоволодіння № АДРЕСА_1 у м. Вінниці, які належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_1

В листі Староміського районного суду м. Вінниці від липня 1988 року, який направлено до завідуючої першій нотаріальній конторі, зазначено, що Староміський районний суд м. Вінниці пропонує накласти заборону на продаж домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 належного на праві приватної власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Так як відповідно до рішення суду 2-266 від 28.04.1988 року зобов'язаний до сплати позову в сумі 12160 руб.

З довідки, наданої Вінницьким міським судом від 12.10.2015 року вбачається, що відповідно до алфавітних покажчиків (ліквідованого Староміського районного суду м. Вінниці) цивільна справа 1998 року відносно ОСОБА_1 до Вінницького міського суду Вінницької області не надходила.

Згідно довідки Староміського відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області від 08.06.2016 року за № 9076/10-33, вбачається, що станом на 08.06.2016 року на виконання у Староміського відділі ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області виконавчі документи щодо ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 не перебувають.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що арешт був накладений не 15.04.1998 року, а 15.04.1988 року, що підтверджується копією рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 28.04.1988 року та листом про накладення арешту, з якого випливає, що даний арешт не міг ніяк накладатися десять років після винесення рішення, так як лист Староміського районного суду м. Вінниці від липня 1988 року направлено до завідуючої першій нотаріальній конторі про накладення заборони на продаж домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 належного на праві приватної власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Надаючи роз'яснення з питань застосування заходів забезпечення позову Пленум Верховного Суду України в постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»вказував, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

При таких обставинах, враховуючи, що заявник є власником зазначеного майна, суд вважає, що підстави забезпечення позову відпали та скасовує заходи забезпечення позову шляхом зняття арешту. Існування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень обтяження, виданого Староміським районним судом м. Вінниці, перешкоджає реалізації прав власника нерухомого майна, а тому слід захистити його права в обраний ним спосіб шляхом скасування арешту, вжитого ухвалою Староміського районного суду м. Вінниці від 15.04.1998 року.

Згідно з вимогами ч. 3 статті 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з майна в цивільній справі № 2-266/1988 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання угоди недійсною задовольнити.

Скасувати арешт з 16/25 часток домоволодіння № АДРЕСА_1, які належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та який був накладений ухвалою Староміського районного суду м. Вінниці від 15.04.1998 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, у відсутність яких вона постановлена - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: