Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року Новогродівський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Кравченко Ю.О.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новогродівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, вказуючи на те, що він з листопада 2004 року постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира належить на праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 В листопаді 2004 року ОСОБА_4 виявив бажання продати йому зазначену квартиру, а він, в свою чергу, передав йому грошові кошти за квартиру. Оскільки на той час ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (відповідачі по справі) були неповнолітні, ОСОБА_4 передав йому документи на житло, ключі від квартири та зобов'язався у найкоротший термін отримати дозвіл виконавчого комітету Новогродівської міської ради на продаж частки квартири, яка належить його неповнолітнім дітям та оформити договір купівлі-продажу квартири. Зазначений факт підтверджується рішенням виконавчого комітету Новогродівської міської ради від 22.12.2004 року №310, яким ОСОБА_4 дозволено здійснити продаж частки квартири, що належить малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та надано згоду на підписання договору купівлі-продажу його неповнолітній дитині ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1. В 2004 році, після того, як ОСОБА_4 передав йому ключі від квартири АДРЕСА_1, він почав робити капітальний ремонт квартири та переїхав туди жити. Після того, як ОСОБА_4 отримав рішення виконавчого комітету Новогродівської міської ради він почав переховуватися від нього. Він неодноразово розшукував його та нагадував про те, що необхідно нотаріально засвідчити договір купівлі-продажу квартири. А з 2006 року він взагалі не знав де знаходиться родина ОСОБА_4. Весь цей час він продовжував жити в квартирі АДРЕСА_1, відкрито користуватися зазначеним житлом, відремонтував квартиру, сплачує і досі всі комунальні платежі. Від знайомих в 2014 році дізнався, що родина ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_2, у зв'язку з проведенням АТО на території Донецької області він вимушений був виїхати з області, а повернувся наприкінці 2016 року. Повернувшись додому він відшукав відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та дізнався, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його дружина ОСОБА_4 Посилається на ст.ст.335, 344 ЦК України. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_4, і є відповідачами по справі. Квартирою АДРЕСА_1 він фактично володіє з 2004 року, вже більше десяти років. Посилається на Постанову Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». З 2004 року по теперішній час він є добросовісним володільцем квартири АДРЕСА_1, він відкрито володіє зазначеною квартирою і не приховую факт володіння. Просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що в листопаді 2004 року між ним та власниками квартири укладена домовленість про купівлю-продаж квартири, в рахунок якої він передав власнику гроші за квартиру, а власник йому ключі від квартири та документи, дозволів робити ремонт та мешкати в квартирі, в зв'язку з неповноліттям дітей, нотаріально оформити угоду вони не мали можливості до отримання дозвілу Новогродівської міської ради. Він зробив ремонт в квартирі та з 2004 року став мешкати в ній, сплачував комунальні платежі, купував меблі, виконував всі дії власника квартири. До смерті повнолітніх власників квартирі нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу так і не відбулось, з причин ухилення самих власників, місця знаходження яких йому було не відомо до 2014 року. Він знайшов місце мешкання дітей власників, від яких дізнався про смерть батьків, і які не заперечували факт укладення договору купівлі-продажу квартири його з батьками та не заперечують проти визнання за ним права власності на квартиру.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно письмових заяв, просять слухати справи без їх участі, з позовом згодні.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно ордеру на жиле приміщення №492 від 01.10.1993 року, виданого виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м.Новогродівка на підставі рішення виконкому №129 від 23.09.1993, ОСОБА_4 з родиною з трьох осіб: дружина ОСОБА_4, донька ОСОБА_2, надано право заняття жилого приміщення житловою площею 26,5 кв.м., яке складається з двох кімнат по АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право власності на житло №11804 від 28.05.1996 року виданого службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля», квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 та членам його родини: дружині ОСОБА_4, донькам ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно технічного паспорту на квартиру, яка знаходиться у власності ОСОБА_4 квартира АДРЕСА_1 складається з двох кімнат загальною площею 42,6 кв.м., житловою 26,8 кв.м.

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 10.09.2004 року виданого Селидівським БТІ, квартира АДРЕСА_1 загальною площею 42,6 кв.м., житловою 26,8 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням виконавчого комітету Новогродівської міської ради №310 від 22.12.2004 року, «Про надання дозволу ОСОБА_4 здійснити продаж частки квартири, що належить малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дати згоду на підписання договору купівлі-продажу його неповнолітній дитині ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3», встановлено, що ОСОБА_7 бажає провести продаж квартири АДРЕСА_1, частки якої належать неповнолітнім дітям, ОСОБА_4 дозволено здійснити продаж частки квартири, що належить малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дана згода на підписання договору купівлі-продажу його неповнолітній дитині ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: м.Новогродівка АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтв про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 39 років, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 37 років.

Згідно довідки Асоціації ОСББ «Веста» №9 від 17.05.2017 року та акту обстеження, ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_1 з листопада 2004 року по теперішній час без реєстрації місця мешкання, в квартирі проведений капітальний ремонт.

Згідно договору від 25.09.2008 року між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_8 укладено договір, згідно умов якого продавець зобов'язався провести заміри віконних дверних прийомів, виготовити та доставити вікна, а продавець оплатити 4292 грн. 82 коп.

Згідно копій абонентських книжок, ОСОБА_1 сплачував комунальні платежі за адресою АДРЕСА_1 з 2007 року по 2016 рік.

Відповідно до ч.1,4 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 шляхом приватизації належить ОСОБА_4 та членам його родини: дружині ОСОБА_4, донькам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в листопаді 2004 року між власником квартири ОСОБА_9 та позивачем ОСОБА_1 була досягнута усна угода купівлі-продажу квартири, під час якої власнику були передані грошові кошти за придбання квартири, покупцю-позивачу по справі передані ключі та документи на квартиру, оформлення нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу не відбулось, володільці квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_4 померли у ІНФОРМАЦІЯ_5 та у ІНФОРМАЦІЯ_4. Намір продажу квартири саме в 2004 році підтверджується рішенням Новогродівської міської ради від 22.12.2004 року про надання дозвілу ОСОБА_9 здійснити продаж частки квартири, що належить малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дана згода на підписання договору купівлі-продажу його неповнолітній дитині ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: м.Новогродівка АДРЕСА_1. З часу укладення договору з листопада 2004 року позивач став володіти вказаною квартирою, зробив в ній капітальний ремонт, облаштував її для мешкання, придбав меблі та необхідні речі вжитку, сплачував комунальні платежі, мешкав в квартирі без реєстрації місця проживання, вказане володіння було відкритим, в зв'язку з тим, що позивач не приховував факту знаходження в його володінні майна та безперервним, протягом 12 років. Єдині спадкоємці власників квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_4, та співвласники квартири, відповідачі по справі, проти позову не заперечують, факт укладення договору купівлі-продажу квартири та факт правомірного володіння квартири не заперечують, згодні з визнанням за позивачем права власності на квартиру за набувальною давністю.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

З урахуванням викладеного, добросовісного заволодіння майном та відкритого та безперервного володіння позивачем квартирою більше 13 років, згодою спадкоємців власників квартири, які є співвласниками квартири, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Керуючись ст.344, 392,396 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 26,8 кв.м, загальною площею 42,6 кв.м., за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Новогродівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя: