Справа № 577/4128/17
Провадження № 2/577/1542/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

у складі:

головуючого судді Семенюк І.М.

при секретарі Кузнєцовій Л.В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : КРЕП « Центральне» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування кімнатою № 533 по вул. Свободи, 57 в м. Конотоп . Свої вимоги мотивує тим, що вона постійно мешкає і зареєстрована в кімнаті № 533 по вул. Свободи, 57 в м. Конотоп, разом з нею в кімнаті зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2, шлюб з яким розірваний ще у жовтні 2015 року. З того часу відповідач у кімнаті не проживає , забрав свої особисті речі і виїхав проживати до своєї матері в с. Юрівка Конотопського району. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає, тому вимушена звернутися до суду з таким позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, пояснила, що кімнату у гуртожитку вона отримала у зв»язку з трудовими відносинами. На даний час вона є інвалідом , має право на отримання субсидії, однак кожного разу під час її оформлення має труднощі , оскільки необхідно надавати довідки про доходи колишнього чоловіка, який зареєстрований, однак фактично не проживає. Вона одна утримує житло, сплачує за комунальні послуги, проводить ремонтні роботи. Відповідач не приймає участі у цих витратах, після розірвання шлюбу виїхав з кімнати добровільно, у нього є місце мешкання у будинку матері в с. Юрівка, де він має право на спадкування. Ключі відповідача від кімнати вона забрала, щоб той не приводив сторонніх жінок у її відсутність. Просить задовольнити позовні вимоги .

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечує, пояснив, що не проживає в кімнаті, так як не має ключів. Перед розірванням шлюбу він поїхав на заробітки, ключі від кімнати залишив , щоб їх не загубити. Коли повернувся, то позивачка ключі не повернула йому, в кімнату на пускає і погрожує викликати поліцію в тому різі, якщо він буде приходити. Він забрав лише необхідні речі і поїхав жити до матері в село, оскільки іншого місця проживання в нього немає. На даний час частина речей його в кімнаті. Після розірвання шлюбу спільне майно не поділено. Він періодично приходив у гуртожиток, щоб брати необхідні речі, але допуск до кімнати позивачкою був обмежений відсутністю ключів і він брав особисті речі тільки у присутності позивачка або в присутності сина. Він пропонував сплачувати комунальні послуги, але позивачка не надавала квитанцій і не називала суму. Довідки для нарахування субсидії він їй надавав кожного разу, коли вона прохала про це. На даний час в кімнаті залишаються його речі і , якби в нього були ключі від кімнати , то він би в ній проживав, незважаючи на те, що шлюб з позивачем розірваний, тому що сама позивач в кімнаті фактично не проживає.

Третя особа : КРЕП « Центральне» до судового засідання не з»явилися , надали заяву про розгляд справи без їх участі, покладаються на розсуд суду. Повідомили, що обставини про взаємовідносини сторін підприємству не відомі.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка , вважає що позов не підлягає задоволенню в наступному .

Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. А згідно статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний ( а.с.9), сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до довідки, виданої Конотопською міською радою 02.10.2017 р. зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані ( а.с.6).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що знає родину ОСОБА_2, оскільки проживає в гуртожитку. Їй відомо, що ОСОБА_2 не проживає в кімнаті приблизно три роки. Квитанції, які кладуть під двері кімнати, забирає позивачка. Одного разу вона заходила до їх кімнати, коли було протікання даху. Тоді двері відчиняла всім присутнім позивачка. В кімнаті вона бачила меблі, а чи є в кімнаті особисті речі відповідача, не знає, оскільки в шафи не дивилася.

Проти вказаних обставин сторони не заперечують.

З пояснень відповідача вбачається, що він не проживає у спірному приміщенні, оскільки позивач забрала ключі і не віддає. Його речі залишаються в гуртожитку, він періодично їх забирав, і проживав би в гуртожитку постійно, оскільки не має іншого житла в м. Конотопі, але не має змоги, оскільки позивачка чинить перешкоди. Проти того, що дійсно ключі від кімнати відповідачу не надає , не заперечує і сама позивачка. На її переконання, відповідач взагалі не має права на проживання в кімнаті, оскільки кімнату отримала вона, вона є наймачем, а відповідач лише зареєстрований і в її відсутність приводив у кімнату сторонніх осіб. Його реєстрація перешкоджає отриманню нею субсидії. Вказане також не оспорюється сторонами, крім тієї обставини, що відповідач стверджує, що він сприяє позивачці в отриманні субсидії і довідки з місця проживання надає на її вимогу.

З довідок Юрівської сільської ради Конотопського району Сумської області вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає без реєстрації в с. Юрівка, вул. Роменська, 4 Конотопського району Сумської області ( а.с.5,7,8). В той же час , в довідках від 01.02.2016 р., 30.06.2017 р не зазначено, що за вказаною адресою відповідач мешкає постійно.

З розписок, наданих мешканцями гуртожитку по вул. Свободи,57 в м. Конотоп ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_2 не проживає в гуртожитку більше двох років ( а.с.3,4). В той час , як ОСОБА_3 допитана в якості свідка безпосередньо в судовому засіданні і її покази прийняті судом і не оспорюються сторонами, то ОСОБА_4 свідчень не надавала і позивачка не наполягала на її допиті в судовому засіданні, то суд не приймає до уваги розписку цієї особи у якості доказу, оскільки не доведено, хто дійсно її склав.

Позивачка посилається на те, що реєстрація в гуртожитку її колишнього чоловіка не дозволяє їй реалізувати право на субсидію , в той же час, крім того, що має статус інваліда, не надала підтвердження існування таких перешкод, не заперечуючи при цьому , що сама чинить перешкоди в користуванні житлом відповідачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов»язана утримуватися від дій , які б могли б порушити права інших осіб.

З огляду на вимоги ст.ст. 71,72 ЖК України, особа може бути визнана такою,що втратила право користування житловим приміщенням, якщо вона без поважних причин не користувалася житлом протягом шести місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні, суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З викладеного вбачається, що для реалізації в судовому порядку передбаченого законом права на визнання особи такою, що втратила право користування житлом внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, необхідним є не лише передбачені законом право і спосіб його захисту, але і передумова для його реалізації порушення, невизнання або оспорювання права .

Таким чином, оскільки право на звернення до суду реалізується особою в порядку , встановленому ЦПК України, тому право на позов має особа, права , свободи або інтереси якої порушені.

У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим .

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються , як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання суду позивач не довела, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній кімнаті без поважних причин і яким чином його реєстрація в цьому приміщенні порушує її права, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 71, 72 ЖК України , ст.ст.4,5, 12, 81,263 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити .

Відмовити ОСОБА_1( зареєстрованої і мешкаючої 41600, м. Конотоп, вул. Свободи,57/533 Сумської області) в задоволенні вимог про визнання ОСОБА_2 (зареєстрованого 41600, м. Конотоп, вул. Свободи,57/533 Сумської області , мешкаючого с. Юрівка , вул. Роменська, 4 Конотопського району Сумської області) про визнання таким , що втратив право користування житловим приміщенням за адресою : 41600, м. Конотоп, вул. Свободи,57/533 Сумської області.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 29 грудня 2017 року.

Суддя Семенюк І. М.