Дата документу 06.11.2017 Справа № 554/4897/17
Справа № 554/4897/17
Провадження 2/554/2686/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

06 листопада 2017 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до КП «Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління» Полтавської міської ради про стягнення компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні та моральної шкоди -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду 20.06.2017 року з позовом до КП «Полтавське підрядне шляхове ремонтне -будівельне управління» Полтавської міської ради про стягнення компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні в сумі 453715,44 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Позивач посилається на те, що його звільнено з роботи та при звільненні йому не виплачено заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку . Позивач прохає стягнути з відповідача моральну шкоду, оскільки в результаті несвоєчасної виплати належних йому коштів, останній залишився без засобів на існування та не має можливості утримувати сімю. У звязку з цим з боку відповідача ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду, яка виразилася у душевних хвилюваннях, і він вимушений був докласти додаткових зусиль для організації та відновлення попереднього стану.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1ст. 11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 18.01.2011р. ОСОБА_1 наказом №2 від 18.01.2011р прийнятий на роботу Комунальним підприємством «Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління» Полтавської міської ради на посаду головного інженера управління.

За наказом начальника Комунального підприємства «Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління» Полтавської міської ради №73 від 30.07.2013 року ОСОБА_1, було звільнено з посади головного інженера управління за власним бажанням згідно п. 1 ст. 38 КЗпП України, про що було здійснено відповідний запис до трудової книжки.

При звільнені позивачу не виплатили заробітну плату, також не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку як це вимагає ст.83 Кодексу законів про працю України розрахунку не було проведено по теперішній час.

При звільненні ОСОБА_1 було надано відомості про заробітну платну за березень, квітень, травень, червень та липень2013 року.

З даних відомостей можна встановити, що за борговий період було нарахована заробітна плата за березень 2013 року в сумі 6855, 00 грн., за квітень 2013 року в сумі 6855, 00 грн., за травень 2013 року в сумі 6855, 00 грн., за червень 2013 року в сумі 6855,00 грн., за липень 2013 року в сумі 6556,96 грн., а також компенсація за не використану відпустку 13670,10 грн., всього 47 647,06 грн. (сорок сім тисяч шістсот сорок сім грн. 06 коп.).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, але КП «Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління» Полтавської міської ради не було виконано вимоги законодавства.

Приписами ст. 233 КЗпП України визначено що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 96 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Позивач звернувся до Октябрського районного суду міста Полтави з заявою про видачу судового наказу про стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

18 жовтня 2016 року Октябрським районним судом міста Полтави було видано судовий наказ від 08.08.2016 року про стягнення з Комунального підприємства «Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління» розташованого за адресою : вул. Баяна, 17, м. Полтава, код ЄДРПОУ 3331938, на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) заробітну плату за березень 2013 року в сумі 6855, 00 грн., за квітень 2013 року в сумі 6855, 00 грн., за травень 2013 року в сумі 6855, 00 грн., за червень 2013 року в сумі 6855,00 грн., за липень 2013 року в сумі 6556,96 грн.

18 травня 2017 року вище вказаний судовий наказ набрав законної сили.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати звільненому працівникові сум у строки, передбаченої у ст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затверженного постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.»

Отже, згідно відомостей про заробітну платню за червень 2013 року заробітна плата нараховувалась в розмірі 6855 грн., а за липень 2013 року 6556,96 грн. всього 13411,96 грн.

Відповідно до листа Мінсоцполітики України № 9050/0/14-12/13 вiд 21.08.2012 р. "Прo розрахунoк норми тривалості робочого часу нa 2013 рік" у червні 2013 року встановлено 18 робочих днів, в липні 2013 року 23 робочі дні (всього за два місяці 41 робочий день).

Сума заробітної плати за два повних робочих місяця складає 13411,96 грн.

Для встановлення середньоденної заробітної плати необхідно - суму з/п за три повних робочих місяця (13411,96) на загальну кількість робочих днів за три місяці (41) = 327,12 грн. на день (середньо денна заробітна плата).

Час затримки з 30.07.2013 року по 18.05.2017 року (день остаточного розрахунку) становить 1387 днів, що дорівнює, тому 1387*327,12 = 453 715,44 грн. (чотириста пятдесят три тисячі сімсот пятнадцять гривень 44 коп.).

З розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день остаточного розрахунку заборгованості заробітної плати та компенсації становить 453 715,44 грн. (чотириста пятдесят три тисячі сімсот пятнадцять гривень 44 коп.).

Відповідно до ст.23та ст.1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, на наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд керується роз'ясненнями п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України№4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості,а також майнового стану цивільного відповідача. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує моральні страждання позивача, який внаслідок невиплати заробітної плати та розрахунку при звільненні залишевся без засобів на існування та не мав можливості утримувати сім»ю, яку оцінює в 10000 грн..

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справ у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставки судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви про відшкодування моральної шкоди складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з Комунального підприємства «Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління» Полтавської міської ради підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 6137,15 коп.

Керуючись ст. ст. 38,116, 117, 233 КЗпП України, ст. 23 ЦК України, 8,10,11,60,88,197,196, 208,209,212-215, 224 ЦПК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до КП «Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління» Полтавської міської ради про стягнення компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні та моральної шкоди, - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління» Полтавської міської ради, розташованого за адресою : вул. Баяна, 17, м. Полтава, на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) компенсацію за несвоєчасний розрахунок при звільнені в сумі 453 715,44 грн. (чотириста пятдесят три тисячі сімсот пятнадцять гривень 44 коп.).

Стягнути з Комунального підприємства «Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління» Полтавської міської ради, розташованого за адресою : вул. Баяна, 17, м. Полтава, на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) моральну шкоду в розмірі 10000 грн. (десять тисяч грн. 00 копійок).

Стягнути з Комунального підприємства «Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління» Полтавської міської ради, розташованого за адресою : вул. Баяна, 17, м. Полтава, на користь держави судовий збір в сумі 6137,15 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В.Тімошенко