Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2878/17 Головуючий у 1 інстанції: Капустинський М.В.
Є.У.№ 316/1528/16-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації за належну частку у спільному майні,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що з 26 вересня 1998 року по 16 вересня 2014 рік ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 вересня 2014 року, шлюб було розірвано. За час спільного проживання та за спільні кошти було придбано автомобіль HYUNDAI Acent, 2009 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та в липні 2014 року ОСОБА_4 перереєстрував автомобіль на громадянина ОСОБА_5 на підставі довідки-рахунку від 16 липня 2014 р.

Рішенням Енергодарського міського суду від 11 червня 2015 року по справі №316/2120/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя, припинення права спільної сумісної власності, визнання права спільної часткової власності та стягнення грошових коштів, що дорівнюють 1/2 вартості автомобіля, який є сумісно нажитим майном подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл спільно нажитого майна подружжя, залишеним в силі Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено частково та було вирішено. визнати автомобіль марки «HYUNDAI Acent», 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, стягнути з відповідача - ОСОБА_4 грошову компенсацію за належну частку у спільному майні колишнього подружжя.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

До судового засідання сторони не зявилися, хоча всі повідомлені про час та місце розгляду справи, жодних заяв про поважність причин неявки завчасно суду не надали. Тому судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції ухвалив суперечливе рішення, пославшись одночасно і на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог і на те, що позивач за рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 червня 2015р. у справі №316/2120/14-ц, яке набрало сили за Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015р., зверталась з позовною заявою з тотожними підставами та предметом позову, у звязку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З такими висновками суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Між сторонами існує невирішений спір з приводу розподілу майна.

За ст. 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 червня 2015р. у справі №316/2120/14-ц, яке набрало сили за Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015р. та як вбачається з ухвали апеляційного суду, якою переглядалося зазначене рішення, право позивачки на отримання грошової компенсації визнавалося судом.

Якщо суд першої інстанції вважав, що спір між тими ж сторонами з тих же підстав вже був предметом розгляду, то зазначена обставина на підставі ст. 205 ЦПК була б підставою не для відмови у позові а для закриття провадження в справі.

Досліджуючи ці питання, судова колегія виходить з наступного.

Раніше у вересні 2014 року ОСОБА_3 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя, припинення права спільної сумісної власності, визнання права спільної часткової власності, та стягнення грошових коштів, що дорівнюють 1/2 вартості автомобіля який є сумісно нажитим майном подружжя.

В позові зазначала, що 26.09.1998 року між нею та ОСОБА_4 було укладено шлюб. В період шлюбу вони за спільні кошти придбали майно: легковий автомобіль «HYUNDAI ACCENT» 2009 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_2, який було зареєстровано за ОСОБА_4, та видано на його ім'я техпаспорт.

При розірванні шлюбу згоди між сторонами щодо розподілу автомашини досягнуто не було, а згодом вона дізналася про те, 19.07.2014 року на підстави довідки рахунку автомашину було перереєстровано на громадянина ОСОБА_5.

За наданням дозволу на продаж автомобілю ОСОБА_4 до неї не звертався, відчуження автотранспортного засобу вчинив самостійно. Отже, дії щодо перереєстрації транспортного засобу ОСОБА_4 вчинив умисно, намагаючись уникнути розподілу сумісно нажитого майна.

Станом на 29.07.2014 року ринкова вартість автомобілю «HYUNDAI ACCENT», 2009 року випуску, згідно довідки наданої експертом становила 120 840 грн. 00 коп.

Враховуючи те, що вищезазначений автомобіль відповідно до ч. 2 ст. 60 Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю подружжя, розподіл якого добровільно не відбувся, позивачка просила стягнути з від ОСОБА_4 грошову компенсацію яка дорівнює 1/2 вартості автомобіля в розмірі 60 420 грн. 00 коп.

Крім того вирішувався спір щодо визнання недійсним договору про відчуження цієї машини без згоди позивачки.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано автомобіль «HYUNDAI ACCENT», 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 - спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В цій частині судове рішення набуло чинності, тобто на даний час не оспорюється той факт, що спірна автомашини становила обєкт спільної власності подружжя.

При розгляді тієї справи відповідачем ОСОБА_4 оспорювалася дійсна вартість спірного автомобіля та відповідно визначена позивачем сума грошової компенсації у розмірі 60 420,00 грн.

Відмовляючи у позові в частині стягнення грошової компенсації за раніше заявленими вимогами позивачки в іншій справі, суд виходив з того, що нею не доведена дійсна вартість автомашини на час розгляду справи, а визначена позивачкою вартість автомобіля 120 840,00 грн. належними доказами не підтверджена.

Відтак фактично суд у рішенні, яке набуло чинності визнав право позивачки на отримання грошової компенсації за проданий відповідачем автомобіль, який був спільною власністю подружжя, разом з тим у позові про стягнення компенсації було відмовлено у звязку з недоведеністю позивачкою розміру цієї компенсації, позаяк вона просила про стягнення ринкової вартості за довідкою, наданою експертом.

У даній справі, вимагаючи стягнення грошової компенсації, позивачка посилається на те, що вона принаймні бажає отримати в порядку компенсації вартості половини проданої автомашини половину тієї грошової суми, яка була визначена як вартість автомашини при її відчуженні.

Такі вимоги не суперечать закону.

Обставини продажу зазначеної автомашини без згоди позивачки встановлені рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 червня 2015 року.

Одночасно судова колегія звертає увагу як на невирішеність спору, так і на те, що на даний час, коли автомашини відчужена та знаходиться у володінні іншої особи тривалий час, визначити ринкову вартість автомашини на час її відчуження неможливо.

Тому судова колегія вважає можливим задовольнити позов, стягнувши з відповідача половину вартості автомашини, яка була визначена при здійсненні відчуження автомашини у довідці рахунку.

Так, згідно з довідкою-рахунком № 624152 від 16 липня 2014 року, яка була укладена у відповідній формі при відчуженні автомашини, вартість автомашини становить 108 752 гр.

Час відчуження автомашини не оспорюється сторонами як і відомості, зазначені у довідці - рахунку.

За зазначеною довідкою вартість спірної автомашини становила 108 752 гр., що також не спростовано сторонами.

Половина зазначеної вартості становитиме суму 54 376 гр, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 травня 2017 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації за належну частку у спільному майні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості належної їй частки у спільному майні автомашині «HYUNDAI ACCENT», 2009 року в розмірі 54 376 гр. (пятдесят чотири тисячі триста сімдесят шість гр.)

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: