Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

334/4500/17

2/336/2315/17

м. Запоріжжя 6 жовтня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, за яким зазначив, що на виконанні у Шевченківському відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій знаходиться виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 336/5072/16-ц виданого 04.10.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у фіксованій грошовій сумі щомісячно на утримання неповнолітніх дітей.

26.12.2016 року постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій накладено арешт на майно позивача.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам станом на 27.07.2017 року відсутня, переплата склала 4271,80 грн., однак незважаючи на те, що борг погашено у повному обсязі, арешт з майна не знято, що порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження майном, власником якого він є.

На підставі викладеного позивач просить суд зняти арешт зі всього майна, що належить позивачу, накладений постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 26.12.2016 року в межах виконавчого провадження за № ЄДРВП 52826705 щодо примусового виконання виконавчого листа № 336/5073/16-ц, виданого 04.10.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у фіксованій грошовій сумі щомісячно на у тримання неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні позивач наполіг на позові за вищевказаними підставами, а відповідач ОСОБА_2 по суті позову заперечень й не мала.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності зі ст.41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Положення ст.319 ЦК України передбачають, що власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, а із змісту ст. 391 ЦК України випливає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права володіння та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на виконанні у Шевченківському відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій знаходиться виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 336/5072/16-ц виданого 04.10.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у фіксованій грошовій сумі щомісячно на утримання неповнолітніх дітей.

26.12.2016 року постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій накладено арешт на майно позивача.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам станом на 27.07.2017 року відсутня, переплата склала 4271,80 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментам від 27.07.2017 року.

При цьому й у судовому засіданні ОСОБА_2 визнала ту обставину що на початок жовтня 2017 року позивач заборгованості перед нею не має.

На підставі викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги позивача про зняття арешту з належного йому майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 386, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зняти арешт зі всього майна, що належить ОСОБА_1, накладений постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 26.12.2016 року в межах виконавчого провадження за № ЄДРВП 52826705 щодо примусового виконання виконавчого листа № 336/5073/16-ц, виданого 04.10.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у фіксованій грошовій сумі щомісячно на утримання неповнолітніх дітей.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В Зарютін