АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 678/115/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1329/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар Філіпчук О.С.

за участю: представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3М, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначалось, що 19.12.2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №HML0GA00007896, відповідно до якого ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 11900,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 16 грудня 2027 року, та зобовязалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зазначав, що 19 грудня 2007 року в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3М було укладено договір поруки. У звязку невиконанням умов кредитного договору станом на 03 квітня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 14774,59 доларів США, з них: 12570,92 дол. США заборгованість за кредитом, 1305,31 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 78,36 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, 106,32 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 10,64 дол. США штраф (фіксована частина), 703,05 дол. США штраф (процентна складова). Оскільки вирішити спір з відповідачами в добровільному порядку неможливо, позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку вищевказану заборгованість, а також судові витрати.

Заочним рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 19 травня 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором NMLOGA00007896 від 19.12.2007 року в розмірі 14774,59 дол. США, що за курсом 23,50 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.04.2015 року складає 347 202,95 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 3472 грн.03 коп. витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року скасовано заочне рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 19 травня 2015 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість станом на 03 квітня 2015 року за кредитним договором №НМL0GA00007896 від 19 грудня 2007 року у розмірі 13954,59 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 03 квітня 2015 року 23,50 грн. за 1 долар складає 327932,87 грн., та 2498,52 грн., з них: заборгованість за кредитом 12570,92 дол. США (еквівалент 295416,62 грн.), заборгованість по процентам за користування кредитом 1305,31 дол. США (еквівалент 30674,79 грн.), заборгованість по комісії за користування кредитом 78,36 дол. США (еквівалент 1841,46 грн.), а також пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 2498,52 грн., а всього 13954,59 дол. США (еквівалент 327932,87 грн.) та 2498,52 грн. Стягнуто ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в розмірі 3472,03 грн. по 1736,02 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не погоджуються з рішенням суду першої інстанції, просять його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказують, що банком було пропущено строк позовної давності звернення до суду, оскільки судом не враховано, що у звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору змінився строк виконання основного зобовязання та не враховано того, що банк мав право, починаючи з 21 травня 2008 року, протягом трьох років звернутись до суду з позовом до позичальника за захистом порушеного права, однак банком подано позов лише у квітні 2015 року. Крім того, банк звернувся з вимогами до поручителя поза межами шестимісячного строку, а тому порука є припиненою.

В судовому засіданні представник відповідачів апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідачі в судове зсідання не зявились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4, як позичальник, не виконала своїх зобовязань перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості по кредиту, відсотках, комісії та пені є підставними.

Однак, суд першої інстанції дійшов таких висновків при неповному зясуванні обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенні норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди.

Встановлено, що 19 грудня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №HML0GA00007896, за умовами якого остання отримала кредит на строк з 19 грудня 2007 року по 16 грудня 2027 року включно у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 14790 дол. США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного договору. Період сплати з 19 по 24 число кожного місяця. При цьому, позичальник зобовязалась повернути кредит згідно порядку та в строки, які зазначені у п. 7.1 договору (а.с. 12-14).

З метою забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, 19 грудня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №HML0GA00007896. Відповідно до умов якого поручитель поручився перед позикодавцем за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с. 17).

Крім того, 13.07.2010 року між банком та позичальником ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду №1/1-1 до основного договору, відповідно до якої сторони домовились, що, починаючи з 13.07.2010 року новий розмір відсоткової ставки складає 12,58% (а.с. 189).

Також, 02.04.2013 року між банком та позичальником ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №HML0GA00007896, згідно якої сторони дійшли згоди щодо внесення змін до п. 7.1 кредитного договору, та визначили, що банк зобовязався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 19 грудня 2007 року по 16 грудня 2027 року включно у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 16788,38 дол. США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,58% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного договору. При цьому, додаткових угоди з поручителем не укладалось (а.с. 185-188).

Встановлено, що внаслідок несвоєчасного погашення кредиту утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 03.04.2015 року становить 13954,59 доларів США, з яких: 12570,92 дол. США заборгованість за кредитом, 1305,31 дол. США заборгованість по відсотках за користування кредитом, 78,36 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, та 2498,52 грн. пені (а.с. 3-8).

З матеріалів справи вбачається, що 27.03.2015 року на адресу позичальника ОСОБА_4 ПАТ КБ «Приватбанк» надсилався лист щодо погашення простроченої заборгованості протягом пяти днів, а у разі несплати боргу у вказаний термін, повернути всю суму кредиту в повному обсязі, відповідно банком було змінено строк виконання основного зобовязання (а.с. 10-11).

Безпідставним є посилання представника відповідачів на те, що банком ще у грудні 2008 року було змінено строк виконання основного зобовязання, з огляду на те, що лист претензія, яка була надіслана банком на адресу позичальника щодо погашення поточної заборгованості, яка виникла станом на 25.12.2008 року, не містить вимоги щодо дострокового погашення кредиту у повному обсязі, а лише існуючої заборгованості (а.с. 193).

Також з розрахунку заборгованості за кредитом, додаткової угоди №1/1-1 від 13.07.2010 року, додаткової угоди №1 від 02.04.2013 року вбачається, що банком було встановлено відсоткову ставку за користування кредитом з 19.12.2007 року в розмірі 11,4% річних, з 24.11.2008 року 13,08%, з 13.07.2010 року 12,58% річних, з 02.04.2013 року кредит встановлено в розмірі 16788,38 доларів США та відсотків в розмірі 12,58% річних (а.с. 3-8, 185-189).

Пунктом 13 договору поруки передбачено, що зміни і доповнення до цього договору вносяться лише за згодою сторін, в письмову вигляді шляхом укладення відповідної додаткової угоди (а.с. 17).

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Зі змісту ст. 554 ЦК України випливає, що хоча поручитель і повязаний із боржником певними зобовязальними відносинами, він є самостійним субєктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, у зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком.

Отже, збільшення процентної ставки за кредитним договором, суми кредиту, у порушення умов договору поруки відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності, є підставою для припинення поруки відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах N 6-67цс11 від 19 грудня 2011 року, N 6-97цс13 від 25 вересня 2013 року, яка, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає, що заборгованість за кредитним договором, яка виникла через неналежне виконання боржником грошових зобовязань щодо повернення кредиту, в розмірі 13954,59 доларів США та 2498,52 грн. підлягає стягненню лише з боржника, оскільки порука в силу вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України припинила свою дію, що свідчить про відсутність правових підстав для стягнення вказаної заборгованості з поручителя.

Відповідно, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та вирішення питання щодо розподілу судового збору підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення в цій частині.

Згідно з ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

А тому, з відповідача ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (99,64%) в розмірі 3304 грн. 33 коп., та з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_4 судовий збір за подачу апеляційної скарги (5,36%) в розмірі 184 грн. 47 коп.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року в частині задоволення позовних вимог та вирішення питання щодо розподілу судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №НМL0GA00007896 від 19.12.2007 року та додатковими угодами до нього, яка виникла станом на 03.04.2015 року в розмірі 13954,59 доларів США, з яких: 12570,92 доларів США заборгованість за кредитом, 1305,31 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, 78,36 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, та 2498,52 грн. пені.

В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» 3304,33 грн. судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» на користь ОСОБА_4 184,47 грн. судового збору.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_5

Судді: /підписи/ ОСОБА_6

ОСОБА_7

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Провадження № 22-ц/792/1329/17

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 27