Справа № 2-29/12
Провадження №6/713/30/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Кибича І.А.

з участю секретаря Мірчева О.І.

за участю старшого державного виконавця Скрепчук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вижниця подання старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Вижницького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_1 звернулась із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, без вилучення паспортного документу. В поданні посилається на те, що на виконанні Вижницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області знаходиться виконавче провадження №49335915 з виконання виконавчого листа №2-29/12 виданого 13.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 122182,86 грн. За вказаним документом боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження». Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що доходів боржника не виявлено, транспортні засоби не зареєстровані, акти на земельні ділянки не видавались, право власності на нерухоме майно не зареєстровано. Виконавцем 16.05.2017 року, 7.08.2017 року на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 25.08.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон Серія FG №923910, виданим 14.07.2017 року.

Оскільки рішення не виконано, боржник ухиляється від виконання рішення, не вживає заходів щодо виконання рішення суду за рахунок належного йому майна і доходів, вважає за можливе застосувати до нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Просять тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 по виконанню зобовязань, покладених на нього згідно виконавчого листа №2-29/12 виданого 13.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 122182,86 грн.

В судовому засіданні старший державний виконавець Скрепчук М.М. подання підтримала, посилалась на обставини, викладені в поданні, просила задовольнити.

Суд, вислухавши державного виконавця, дослідивши подання, матеріали виконавчого провадження, матеріали цивільної справи 2-29/12/2401, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов до висновку, що в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Судом встановлено, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.06.2012 року, позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - задоволено, стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №CVCWAK38170703 від 05.07.2007 року станом на 02.08.2011 року, яка становить 15287,19 доларів США, (що еквівалентно станом на 07.06.2012 року згідно довідки НБУ 100 доларів США 799,25 грн.) в розмірі 122182,86 грн. та стягнуто судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 1218,39 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., що підтверджується копією рішення.

13.07.2012 року судом видано виконавчі листи, на підставі яких старшим державним виконавцем відділу ДВС Вижницького РУЮ відкрито виконавче провадження №49336162 та ВП №49335915.

Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано, у зв'язку з чим державним виконавцем проведено дії щодо розшуку майна, належного ОСОБА_3 шляхом направлення запитів до реєструючих установ, в результаті чого було встановлено відсутність майна у останнього.

Державним виконавцем здійснено виїзд за адресою реєстрації боржника, а саме с.Банилів, Вижницького району Чернівецької області, в результаті чого було встановлено, що ОСОБА_3 за вказаною адресою фактично не мешкає, згідно пояснень матері ОСОБА_4 ОСОБА_3 з нею не проживає, місцезнаходження його невідоме. Акт державним виконавцем не складено.

Вирішуючи дане питання, суд враховує те, що право громадян України на пересування є конституційним правом (ст. 33 Конституції України), тому обмеження такого права може бути передбачено тільки Законами України.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» вiд 21.01.1994 року № 3857-XII громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Разом із тим, в сенсі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, яка є частиною національного законодавства, та ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, проведеного Верховним Судом України роз'яснено, що з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1ст. 6 Закону N 3857-XIIта у п. 18 ч. 3ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. На думку ВСУ, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Виходячи зі змісту подання, а також відсутності у матеріалах справи документів, які могли б підтвердити злісне ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, суд не вбачає підстав для прийняття рішення про обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Більш того, суд звертає увагу на те, що старшим державним виконавцем спрямовано подання про тимчасове обмеження у виїзді ОСОБА_2, однак як вбачається з матеріалів справи боржником згідно зобовязань є ОСОБА_3.

Крім того, з матеріалів виконавчих проваджень вбачається, що старшим державним виконавцем здійснено запити по різних виконавчих проваджень, в наданих відповідях не конкретизовано стосовно майна якого з списку боржників наданих державним виконавцем надано відомості, зокрема, згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №11-24-0.170-375/101-17 від 30.06.2017 року вбачається, що згідно даних реєстру других примірників правопосвідчуючих документів зареєстрованих та виданих до 01.01.2013 року на території Вижницького району фізичним особам, які вказані у вищевказаному запиті правопосвідчуючі документи на земельні ділянки не видавались.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п.8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», ст.377-1 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання зобовязань за виконавчим листом №2-29/12 виданого 13.07.2012 року, без вилучення паспортного документу, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич