Справа № 415/4862/16-ц
Провадження № 6/415/39/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Нестеренко С.М.,

розглянувши подання держаного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1, погоджене із Виконуючим обовязати начальника Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Держаний виконавець Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з поданням погодженим із Виконуючим обовязати начальника Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_3.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Лисичанському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходяться виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 09.06.2016 року зареєстрованому в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №4831 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості в сумі 2701700,08 грн. Станом на 09.09.2016 року у ОСОБА_3 існує заборгованість перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» у розмірі 2701700,08 грн. Державний виконавець, відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», неодноразово викликав боржника до Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби, але боржник жодного разу не зявилась та зобовязань, покладених на неї судовим рішенням виконано не було. У своєму поданні державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 09.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості в сумі 2701700,08 грн.

Державний виконавець Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, до суду надала письмове клопотання про розгляд подання без її участі у звязку з великим навантаженням у роботі.

Представник боржника ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, зазначив, що ОСОБА_3 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (Артема)АДРЕСА_1, а зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 і вона жодного повідомлення не отримувала.

Розглянувши вказане подання, дослідивши письмові матеріали додані до нього, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України», який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України тощо, встановлено, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобовязання, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З подання державного виконавця та матеріалів доданих до нього вбачається, що у провадженні Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться виконавче провадження ВП № 51973077 по примусовому виконанню виконавчого напису №4831 приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 09.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості в сумі 2701700,08 грн.

19.08.2016 року відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та копії постанови направлено боржнику разом з викликом до Лисичанського міського ВДВС для дачі пояснень щодо подальшої сплати даного боргу. Пунктом 2 цієї постанови боржнику був наданий строк для добровільного виконання рішення суду. Державний виконавець, неодноразово викликав боржника до Лисичанського міського відділу ДВС, але ОСОБА_3 жодного разу не зявилась та зобовязань, покладених на неї виконавчим листом виконано не було.

19.08.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику.

Актом державного виконавця від 08.09.2016 року, встановлено, що за адресою м. Лисичанськ, кв. Молодіжний 2/125 двері ніхто не відчинив. Перевірити майновий стан не вдалось.

Державним виконавцем були зроблені запити до обліково-реєстраційних установ, а саме до регіонального сервісного центру МВС у Луганській області, Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України, Державної реєстраційної служби, щодо наявності зареєстрованого за боржником рухомого та нерухомого майна. Отримано відповідь про наявність у власності ОСОБА_3 квартири за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.02.2011 р. за реєстром №1046 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріусу ОСОБА_6

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Таким чином, державним виконавцем не надано на огляд суду матеріалів виконавчого провадження, не наведено суду жодних доводів, підтверджених належними доказами, про вчинення боржником дій, які б фактично перешкоджали звернути стягнення на належне їй майно чи грошові кошти та те, що боржник дійсно ухиляється від виконання зобов'язань покладених виконавчим листом та має наміри залишити територію України.

Окрім того, належних доказів щодо отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та доказів того, що боржнику відомо про виконавче провадження, державним виконавцем суду не надано. З врахуванням вищевикладеного, суд позбавлений можливості встановити розбіжності у адресах боржника, належного повідомлення його про виконавче провадження державним виконавцем тощо.

За таких обставин суд вважає, що подання держаного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1, погоджене із Виконуючим обовязати начальника Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 208-210, 377-1 ЦПК України, ст. 124 Конституції України, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд -

УХВАЛИВ:

Подання держаного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1, погоджене із Виконуючим обовязати начальника Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА