2/317/1397/2017
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 р. Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Яркіної С.В.,
за участю секретаря Ігнатченко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Запорізького району, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,
В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Запорізького району, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08 грудня 2016 року помер ОСОБА_3. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в с. Нове Запоріжжя вул. Нова, 29 Запорізького району Запорізької області.
Позивачка та третя особа ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом.
Спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_3 сторони прийняли своєчасно та належним чином, в звязку з чим Запорізькою районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа.
Однак, при оформленні спадкових прав зясувалось, що відповідно до ухвали Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 14.04.1995 року на спадковий житловий будинок (без адреси), який належить ОСОБА_3 накладено арешт.
В звязку з тим, що відповідач - ВДВС Запорізького РУЮ в Запорізькій області арешт зі спадкового будинку не зняв та не скасував заборону на його відчуження, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права.
Позивачка в судове засідання не зявилася, однак від її представника надійшла заява про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день час і місце розгляду справи був повідомлений встановленому законодавством порядку, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу на розсуд суду без його участі.
Третя особа до суду також не зявилась, хоча повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується конвертом із відміткою «за закінченням терміну зберігання», який міститься в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому Цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.
Згідно з вимогами ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України або договором.
При цьому, положеннями ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як встановлено судом, ОСОБА_3 помер 08.12.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №371703, виданого 09.12.2016 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1257.
Після його смерті залишився заповіт, посвідчений 16.02.2016 року секретарем виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, р. № 28, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом.
Відповідно до наданої на запит суду копії спадкової справи №138/2017 після померлого ОСОБА_3, до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в с. Нове Запоріжжя вул. Нова, 29 Запорізького району Запорізької області підтверджується актом, виданим директором колгоспу «Дружба» від 11.05.1986 року, відповідно до якого, ОСОБА_3 передані будинок та надвірні побудови, що знаходяться в с. Нове Запоріжжя, на підставі ОСОБА_4 Міністрів Союзу ССР від 20.12.1979 року.
Як вбачається із реєстраційного надпису, документ, який підтверджує право власності ОСОБА_3 на вищезазначений житловий будинок зареєстрований в бюро технічної інвентаризації та записаний в реєстрову книгу №1 за реєстровим №65 01.12.1993 року.
Як встановлено судом, спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла своєчасно та належним чином, в звязку з чим Запорізькою районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа.
Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України).
Крім того, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2ст.1220 ЦК України).
Також слід зазначити, що положеннями ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Як вбачається із витягу з єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, ухвалою Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 14.04.1995 року накладено арешт на невизначене майно, жилий будинок, власником якого є ОСОБА_3.
Однак відповідно до відповіді в.о. голови Запорізького районного суду Запорізької області, вищевказана ухвала від 14.04.1995 р. про накладення арешту на житловий будинок в матеріалах цивільної справи №2-422/1998 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку відсутня.
Відповідно до ч.1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Оскільки наявність арешту перешкоджає позивачу оформити в установленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_3, суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 263-265 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ВДВС Запорізького району, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна - задовольнити.
Скасувати арешт на невизначене майно( жилий будинок) належне ОСОБА_3, померлому 08.12.2016 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1, реєстраційний № обтяження 4413270, зареєстрований 27.01.2007 року реєстратором Запорізька районна державна нотаріальна контора на підставі ухвали б/н від 14.04.1995 року Запорізький районний суд м. Запоріжжя на обєкт обтяження : невизначене майно, жилий будинок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Запорізької області.
Суддя С.В.Яркіна