Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/513/17 2-о/382/25/17
РІШЕННЯ

іменем України

13 квітня 2017 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Нікішин П.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині справу за заявою ОСОБА_1, Представник заявника: адвокат- Лещенко Сергій Олександрович, Зацікавлені особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин.

Встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_3, у віці 67 років, померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Супоївської сільської ради Яготинського району Київській області 18 листопада 2016 року. / а.с. 7 /

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна (земельна ділянка площею 2,23 га).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт на ім'я своєї дочки ОСОБА_1, яка відповідно до ст.1223 ЦК України є спадкоємцем майна спадкодавця ОСОБА_5

Інших, окрім заявника, спадкоємців у заповіті не призначено. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Засупоївської сільської ради Яготинського району Київської області 12 вересня 2016 р. за р. № 66. Зазначений заповіт на день смерті заповідача не змінено і не скасовано. / а.с. 8 /

Спадкоємець, передбачений ст. 1241 ЦК України, згідно якої непрацездатний вдівець спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом (обов'язкова частка), є - ОСОБА_4 (зацікавлена особа).

Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством України, у спадкодавця немає.

Спадщину ОСОБА_1 прийняла, звернувшись в передбачений законодавством України термін із заявою про прийняття спадщини до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 47051983 від 13.03.2017, спадкова справа №46/2017./ а.с. 7 зв. /

Зацікавлена особа - ОСОБА_4, в установлений ст. 1270 ЦК України термін написав заяву про відмову від прийняття спадщини (обов'язкової частки) до вказаного вище приватного нотаріуса. На спадкове майно не претендує.

Заявник не може реалізувати своє право як спадкоємця, оскільки нотаріус роз'яснила, що відповідно до п.5.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, якщо в заповіті зазначені родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус перевіряє документи, що підтверджують факт родинних відносин, та за бажанням спадкоємців зазначає про родинні відносини у свідоцтві про право на спадщину за заповітом.

Нотаріус не має можливості перевірити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_5 та ОСОБА_1, з причини втрати за життя спадкодавцем Свідоцтва про розірвання шлюбу, яке підтверджувало би зміну шлюбного прізвища «ОСОБА_5» на дівоче «ОСОБА_5».

У 1978 році Ленінському районі Ошської області, Киргизька РСР, мати заявника, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, одружилася з ОСОБА_6. Після реєстрації шлюбу вона змінила своє прізвище на «ОСОБА_5».

З свідоцтва про народження заявника (дочки спадкодавця) вбачається, що в графі «мати» записана «ОСОБА_5», в графі «батько» записаний «ОСОБА_6»./ а.с. 5 /

У 1984 році в Киргизькій РСР, батько заявника та мати розірвали шлюб, після чого остання змінила своє прізвище на дівоче: «ОСОБА_5». Але за життя ОСОБА_5 втратила свідоцтво про розірвання шлюбу.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для одержання свідоцтва про право на спадщину.

В заяві до суду заявниця просила: Встановити, що вона-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідню донькою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судове засідання заявниця, її представник та зацікавлена особа не з»явились. В заявах до суду заявниця підтримала свої вимоги, зацікавлена особа проти вимог заявниця не заперечувала, та просили розглянути с праву у їхню відсутність.

Згідно ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу».

Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бутивстановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 256 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідню донькою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.