Справа №303/3956/17
ряд. стат. звіту - 51
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

28 вересня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_1, проживала однією сім'єю з ОСОБА_2. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки відповідач (ОСОБА_2) не брав участі в утриманні дітей, позивач була змушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів. Так, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі - 1 000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Однак, батько дітей участі у їх вихованні не приймає з 2011 року, не цікавиться їх здоров'ям, аліменти не платить, жодним чином не допомагає. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Враховуючи вищевикладене, позивач і звернулася до суду з даним позовом та просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, та просить суд задоволити їх у повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, через оголошення в засобах масової інформації. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу.

Третя особа - представник Органу опіки і піклування Служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялось належним чином.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом належними доказами встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження НОМЕР_1, видане повторно міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 21 лютого 2007 року) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження НОМЕР_2, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 14 лютого 2007 року) (а.с.3, 4).

Як вбачається з Свідоцтва про шлюб НОМЕР_3, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 11 лютого 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №48 (а.с.5).

-2-

Від шлюбу з ОСОБА_5 у позивача ОСОБА_1 народилося двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження НОМЕР_4, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 14 жовтня 2011 року) та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_5, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 20 січня 2015 року) (а.с.6, 7).

Згідно Посвідчення №015974, виданого Управлінням у справах культури, спорту, сім'ї та молоді виконавчого комітету Ужгородської міської ради 24 жовтня 2011 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками багатодітної сім'ї.

26 грудня 2016 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, надано Висновок № 669/12-26 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, по відношенню до його малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки батько участі у вихованні дітей не приймає з 2011 року, здоров'ям їх не цікавиться, аліменти не платить, матеріальної допомоги не надає (а.с.8-9).

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №6/16, загальна заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №2-7634/11 виданого 10.09.2012 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 становить 68 150,57 гривень.

Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності до частини 2 статті 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

На підставі частини 1 пункту 2 статті 164 Сімейного кодексу України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Статтею 111 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції ООН "Про права дитини", де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

-3-

Як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, останній участі у вихованні дітей не приймає з 2011 року, здоров'ям їх не цікавиться, аліменти не платить, матеріальної допомоги не надає. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення ОСОБА_2 від виховання своїх дітей, який свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, що суперечить інтересам та правам дітей передбачених Конституцією України, Конвенцією ООН з прав дитини та Закону України "Про охорону дитинства".

Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно його малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі - 640 (шістсот сорок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, через суд першої інстанції, який виніс оскаржуване судове рішення.

Головуючий М.М.Пак