АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 665/262/17-ц Головуючий в І інстанції: Пилипенко І.О. Номер провадження: 22-ц/791/1111/17 Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів: ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 27 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання інформацію недостовірною та зобовязання її спростувати, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач, який проживає на території Преображенської сільської ради Чаплинського району під час спілкування з журналістами програми «Територія закону» і газета «Наша версія» 13 грудня 2016 року на їх запитання з приводу інформації щодо так званого «рейдерського перерозподілу землі», повідомив наступне: «Коли ОСОБА_5, порубав нам шланг, за те, що ми поливали власну картоплю водою, за яку платили, я звертався до поліції, писав скарги на дії селищного голови. А він одного разу сказав - до тебе приїжджали на Будьоне вночі, скажи спасибі, що я тебе пожалів тоді, але якщо будеш сперечатись, то прийдуть ще. А я колись купував цю хату, біля ОСОБА_5. Лише його теща знала, що в мене була велика сума грошей. І вночі на нас напали в масках з ножами. Вимагали саме ту суму, за яку я домовився із покупцем за цю хату. Думаю, що то були його люди».

Дані висловлювання відповідача процитували засоби масової інформації - газета «Наша версія», інтернет - видання «Наша версія» (http://n-v.com.ua).

Позивач вказував, що дані висловлювання є недостовірною інформацією, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Висловлювання відповідача містять дані про погрози фізичною розправою з боку позивача, а також про причетність позивача до злочинного угрупування. Таким чином, вказана інформація є негативною, принижує соціальну оцінку громадської та професійної діяльності позивача, тому порушує право позивача його честь та ділову репутацію.

Просив суд визнати недостовірною та такою, що принижує його гідність та ділову репутацію, поширену відповідачем 13 грудня 2016 року інформацію про те, що «Коли ОСОБА_5, порубав нам шланг, за те, що ми поливали власну картоплю водою, за яку платили, я звертався до поліції, писав скарги на дії селищного голови. А він одного разу сказав - до тебе приїжджали на Будьоне вночі, скажи спасибі, що я тебе пожалів тоді, але якщо будеш сперечатись, то прийдуть ще. А я колись купував цю хату, біля ОСОБА_7. Лише його теща знала, що в мене була велика сума грошей. І вночі на нас напали в масках з ножами. Вимагали саме ту суму, за яку я домовився із покупцем за цю хату. Думаю, що то були його люди». Зобов'язати відповідача у строк 10 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену відповідачем 13 грудня 2016 року недостовірну інформацію шляхом оголошення у ЗМІ, які опублікували дану недостовірну інформацію, газета «Наша Версія», інтернет-видання «Наша Версія» (http://n-v.com.ua), наступного повідомлення: «ОСОБА_5 погроз фізичною розправою на адресу мешканця ОСОБА_6 не висловлював, а також не відповідають дійсності твердження про причетність ОСОБА_5 до злочинного угрупування». Стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 27 квітня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що принижує гідність та ділову репутацію ОСОБА_5, інформацію поширену ОСОБА_6 13 грудня 2016 року в інтернет-виданні «Наша версія», а саме: «Коли ОСОБА_5, порубав нам шланг, за те, що ми поливали власну картоплю водою, за яку платили, я звертався до поліції, писав скарги на дії селищного голови».

Зобов'язано ОСОБА_6 у строк 10 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену ним 13 грудня 2016 року недостовірну інформацію шляхом оголошення у ЗМІ, в інтернет - виданні «Наша версія», а саме: «Коли ОСОБА_5, порубав нам шланг, за те, що ми поливали власну картоплю водою, за яку платили, я звертався до поліції, писав скарги на дії селищного голови».

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 завдану моральну шкоду у розмірі 500 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 672 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує, що поширена ОСОБА_6 інформація в повному обсязі є фактичним твердженням, тобто наклепом. Зазначає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, безпідставно дійшов висновку, що частина поширеної ОСОБА_6 інформації є оціночними судженнями. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_6 також оскаржив вказане рішення суду першої інстанції та в апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції неповно зясував фактичні обставини справи та дійшов безпідставного висновку про недостовірність інформації, що ОСОБА_6 звертався до поліції за фактом пошкодження поливного шлангу, оскільки відповідач звертався до органів поліції, однак не отримав відповіді за результатами свого звернення. Також вказує, що позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди розповсюдженням вказаної інформації та просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційні скарги не надходили

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_5 є сільським головою Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

Суд першої інстанції з копії витягу із інтернет-видання «Наша версія» від 13 грудня 2016 року встановив, що у вказаному інтернет-виданні було надруковано статтю «Херсонщину поглинув рейдерський перерозподіл землі», і на запитання журналіста відповідач по справі ОСОБА_6, який є депутатом Преображенської сільської ради, відповів наступне: «Коли ОСОБА_5, порубав нам шланг, за те, що ми поливали власну картоплю водою, за яку платили, я звертався до поліції, писав скарги на дії селищного голови. А він одного разу сказав - до тебе приїжджали на Будьоне вночі, скажи спасибі, що я тебе пожалів тоді, але якщо будеш сперечатись, то прийдуть ще. А я колись купував цю хату, біля ОСОБА_5. Лише його теща знала, що в мене була велика сума грошей. І вночі на нас напали в масках з ножами. Вимагали саме ту суму, за яку я домовився із покупцем за цю хату. Думаю, що то були його люди».

Згідно зі ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Статтею 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування негативної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно з ч.1 ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Як вбачається зі змісту ст.ст.33, 119 ЦПК України обовязок визначати відповідача у справі покладається на позивача. Належність відповідача визначається перш за все нормами матеріального права.

Цивільним процесуальним засобом, яким забезпечується реалізація права на звернення до суду, є позов, тобто матеріально правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем).

Таким чином, сторонами в цивільній справі є особи, які перебувають між собою в матеріальних правовідносинах, в яких обєктивному праву одного відповідає субєктивний обовязок іншого.

Відповідно до положень ст.13 ЗУ «Про інформацію», інформація це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам розяснено, що відповідачами у справі про захист честі і гідності чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Якщо позов предявлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, та належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації.

У разі коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації.

У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

Як розяснено у пункті 12 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду від 27 лютого 2009 року № 1 належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (п.2 ч.2 ст.119 ЦПК).

Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Способом захисту порушеного особистого немайнового права, відповідно до положень ч.1 ст.277 ЦК України в даних правовідносинах є право на відповідь, а також спростування поширеної недостовірної інформації.

Оскільки позивачем обрано спосіб захисту спростування поширеної недостовірної інформації, то слід враховувати, що спростування здійснюється особою, яка поширила інформацію та має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація.

У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який фона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Ухвалюючи рішення про зобовязання ОСОБА_6 у строк 10 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену ним 13 грудня 2016 року недостовірну інформацію шляхом оголошення у ЗМІ, в інтернет - виданні «Наша версія», а саме: «Коли ОСОБА_5, порубав нам шланг, за те, що ми поливали власну картоплю водою, за яку платили, я звертався до поліції, писав скарги на дії селищного голови», яка, як слідує з матеріалів справи була висловлена ним під час спілкування з журналістами, суд першої інстанції не врахував вказаних положень закону та ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам закону, та не може бути виконане ОСОБА_6.

Як розяснено у пункті 10 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду від 27 лютого 2009 року № 1 якщо позивач заявляє вимоги до одного з належних відповідачів, які спільно поширили недостовірну інформацію, суд вправі залучити до участі у справі іншого співвідповідача лише у разі неможливості розгляду справи без його участі (ст.32,33 ЦПК України).

Суд першої інстанції не залучив до участі у розгляді справи належного відповідача (автор, редакція відповідного засобу масової інформації, інтернет-видання, тощо), який поширив вказану позивачем інформацію та який, у разі доведення обґрунтованості позовних вимог, зобов'язаний її спростувати у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення.

Фактично суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, не залучених до участі у розгляді справи, а суд апеляційної інстанції згідно чинного законодавства позбавлений на стадії апеляційного розгляду залучати до участі у справі осіб, які не приймали участі у справі у суді першої інстанції, що за змістом ст.309 ЦПК є підставою для скасування вказаного судового рішення.

Враховуючи наведене, переглядаючи судове рішення в апеляційному порядку в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1,4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 27 квітня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_8 в задоволенні позову.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: А.Г.Колісниченко

ОСОБА_3