провадження №2/279/17/17
Справа № 279/6459/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2017 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Коваленко В.П.

за участю секретаря Комарової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому неодноразово уточнивши позовні вимоги, просить визнати спільним сумісним майном торгівельний контейнер НОМЕР_2, який складається з чотирьох контейнерів (НОМЕР_3,НОМЕР_4) та розташований на Коростенському кооперативному ринку та автомобіль марки LEXUS LS460,2007 року випуску № кузова НОМЕР_5, державний номер НОМЕР_6; розділити спільне майно подружжя наступним чином: за ОСОБА_1 визнати право власності на ? частину автомобіля та визнати право власності на торгівельні контейнери НОМЕР_7 та за ОСОБА_2 визнати право власності на частину вказаного автомобіля та торгівельні місця НОМЕР_8,НОМЕР_9 на Коростенському кооперативному ринку.

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що з квітня 2005 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти придбали автомобіль та торгівельні контейнери на Коростенському кооперативному ринку . В даний час шлюб розірвано. А тому просила розділити спільно нажите майно подружжя.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якому просить присудити йому грошову компенсацію в сумі 300517,50 гривень.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що в період перебування в шлюбі, влітку 2014 року за час його відсутності на території України, ОСОБА_1 без його дозволу вивезла товар із торгівельних контейнерів на суму 601035 гривень. Вважає, вказане майно як таке ,що придбане за спільні кошти в період шлюбу.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали вимоги з підстав викладених в уточненій позовній заяві, просять їх задовольнити. Зустрічних вимог не визнають.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позовні вимоги за первісним позовом визнали частково, зустрічні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в зустрічній позовній заяві.

Суд частково задовольняє позовні вимоги за первісним позовом та відмовляє в задоволенні зустрічних позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 квітня 2005 року між сторонами укладено шлюб, актовий запис №109 .

За час перебування в шлюбі сторони придбали за спільні кошти автомобіль марки LEXUS LS460,2007 року випуску № кузова НОМЕР_5, державний номер НОМЕР_6.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства , догляд за дітьми, тощо) самостійного заробітку; вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.(стаття 60 СК України).

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.(стаття 61 СК України).

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплене у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Правовідносини щодо здійснення підприємницької діяльності фізичною особою врегульовані главою 5 ЦК України.

Так, згідно зі статтею 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю , усім своїм особистим майном і часткою у спільній сумісній власності подружжя, яке належатиме йому при поділі цього майна.

Отже, майно фізичної особи-підприємця (яке використовується для господарської діяльності фізичної особи - підприємцем) вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.

Таким чином, системний аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи-підприємця може бути об'єктом спільної власності подружжя і предметом поділу між ними з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення спільного майна подружжя та способів поділу його між ними.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-21цс15.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем за первісним позовом надано суду достовірні, переконливі і об'єктивні докази того, що автомобіль марки LEXUS LS460,2007 року випуску № кузова НОМЕР_5, державний номер НОМЕР_6 дійсно був придбаний в період шлюбу , за спільні кошти і є спільною власністю подружжя.

Разом з тим, до матеріалів первісного позову в обгрунтування своїх позовних вимог позивачем ОСОБА_1 надано копію договорів (т.1а.с.44,47,49,51) про утримання торговельних місць НОМЕР_10 від 01.08.2012 року, НОМЕР_11 від 01.11.2010року,НОМЕР_12 від 01.01.2011 року між Коростенським кооперативним ринком та ОСОБА_2. Строк дії вказаних договорів закінчується 30 червня 2013 року,в 2011 році і т.д.

Тобто, позивачем ОСОБА_1 надано докази того, що ОСОБА_2 здійснював підприємницьку діяльність у спірних контейнерах . Суду надано копію довідки від грудня 2006 року (а.с.17т.2) про те, що ОСОБА_2 . має кіоск НОМЕР_13 і сплачує ринковий збір. Термін дії вказаних договорів давно закінчився. Будь-яких даних про те, що на час подачі позовної заяви або на час розгляду її судом сторони здійснюють підприємницьку діяльність у вказаних торговельних місцях суду не надано.

Крім того, надані позивачем ОСОБА_2 копії накладних про отримання взуття не є переконливими доказами того, що саме ОСОБА_1 в період перебування ОСОБА_2 за кордоном самовільно вивезла взуття з контейнерів . Свідок ОСОБА_8 ствердила в судовому засіданні, що вона працювала продавцем , взуття після закінчення сезону постійно вивозилось із контейнеру і заводилось інше. Ствердити чиє саме взуття вивезла ОСОБА_1 свідок не змогла.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, матеріали справи не містять належних доказів того, що торгівельні місця перебувають у власності сторін, а також те, що закуплене ОСОБА_2 майно вивезено ОСОБА_1

За таких обставин в задоволенні позовних вимог в цій частині суд відмовляє.

Судові витрати суд стягує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 213-215 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст. ст.60,70, 71 Сімейного Кодексу України , - суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину автомобіля марки LEXUS LS 460 , 2007 року випуску № кузову НОМЕР_14, державний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частину автомобіля марки LEXUS LS 460 , 2007 року випуску № кузову НОМЕР_14, державний номер НОМЕР_1.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень сплаченого судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 10 днів після його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Коваленко В.П.