АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Слюсар Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року, у зв'язку з нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, просила стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 191 595 грн. 76 коп. у відшкодування матеріальних збитків завданих ним в результаті ДТП, грошові кошти у сумі 30 000 грн. у відшкодування моральної шкоди внаслідок ДТП, грошові кошти у розмірі 20 000 грн. у якості відшкодування витрат на правову допомогу, грошові кошти у сумі 2 215,76 грн. у якості сплаченого судового збору.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2015 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошову компенсацію в розмірі 5 000 грн. та в рахунок відшкодування судових витрат сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. В решті вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2016 рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні матеріальної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3, ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення матеріально шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 182 311 грн., а також судовий збір в розмірі 4 653,36 грн. В решті рішенняПечерського районного суду м. Києва від 21.11.2015 залишено без змін.

Справа № 757/16919/15-ц
№ апеляційного провадження:88-ц/796/22/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вищевказаного рішення, у зв'язку з нововиявленими обставинами (а. с. 213-215), в якій зазначив, що відповідно до листа ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» від 05.04.2017 існувала судова справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення коштів на відшкодування матеріальної шкоди, що була завдана дорожньо-транспортною пригодою та наявне рішення про її стягнення зі страхової компанії. Зазначені обставини він вважає нововиявленими, в зв'язку з чим просить скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2016.

Сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. На підставі викладеного та враховуючи вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в заяві доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що у травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 191 595 грн. 76 коп. у відшкодування матеріальних збитків завданих ним в результаті ДТП, грошові кошти у сумі 30 000 грн. у відшкодування моральної шкоди внаслідок ДТП, грошові кошти у розмірі 20 000 грн. у якості відшкодування витрат на правову допомогу, грошові кошти у сумі 2 215,76 грн. у якості сплаченого судового збору (а. с. 4-6). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2015 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошову компенсацію в розмірі 5 000 грн. та в рахунок відшкодування судових витрат сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. В решті вимог відмовлено (а. с. 77-79).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2016 рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні матеріальної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3, ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення матеріальної шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 182 311 грн., а також судовий збір в розмірі 4 653,36 грн. В решті рішенняПечерського районного суду м. Києва від 21.11.2015 залишено без змін (а. с. 201-204).

Разом з тим матеріали справи свідчать, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.04.2016 у справі №752/11962/15-ц позов ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення суми страхового відшкодування задоволено. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн., 5 178,06 грн. пеня, 1 100 грн. інфляційні витрати, 258,90 грн. 3% річних. Вирішено питання розподілу судового збору (а. с. 218-222). Даним рішенням встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілої особи, завданої внаслідок ДТП ОСОБА_1, становить 191 595,76 грн.

Заявник зазначив, що вищевказане рішення є нововиявленою обставиною, яке не було враховане судом при стягненні суми відшкодування, яка б мала становити менший розмір, у зв'язку із чим звернувся із відповідною заявою до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України, у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

Для визначених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 361 ЦПК Українинововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Відповідно до п. 3, 4Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30.03.2012 нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, законодавець зазначив, що необхідними умовами для визнання обставин нововиявленими є те, що вони існували на час розгляду справи; не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Матеріали справи свідчать, що звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 стало відомо про наявність рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.04.2016, яким позов ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» задоволено та стягнуто суму страхового відшкодування, у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулася 06.02.2015 за участю ОСОБА_1 в розмірі 50 000 грн. (т. 1, а. с. 218-222).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що обставина, на яку посилається заявник є нововиявленою, яка існувала на час ухвалення судового рішення, але була невідомою відповідачу та стала відома тільки після його ухвалення, що є істотною обставиною для справи, неврахування якої впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні.

ОСОБА_2, подаючи апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставини, що мають значення для справи. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що тягар відповідальності внаслідок ДТП має нести винна особа та розмір збитків визначається до реальної вартості втраченого майна

Щодо розгляду справи по суті, колегія суддів вважає наступне.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу не переглядається, оскільки в апеляційному порядку не оскаржується.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції послався на ст. 1194 ЦК України, згідно якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оцінюючи характер правопорушення, глибину душевних страждань та вимоги розумності та справедливості суд стягнув моральну шкоду в меншому розмірі.

З таким висновком суду першої інстанції повністю не може погодитись колегія суддів.

З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2015 о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілеммарки Land Rover, державний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, проїжджаючи в м. Вишгороді по вул. Ватутіна, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем НОМЕР_2, який рухався під керуванням ОСОБА_2 в зустрічному напрямку по своїй смузі руху. В результаті таких дій відбулося зіткнення автомобілів, що призвело до отримання транспортними засобами механічних пошкоджень (т. 1, а. с. 13-14). Відповідно до Постанови Вишгородського районного суду Київської області від 27.03.2015, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 06.05.2015, ОСОБА_1визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.(т. 1, а. с. 11-12). Відповідно до експертного висновку - калькуляції № 3552/4 від 19.02.2015, виданого ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит», загальна вартість ремонту автомобіля ОСОБА_2 - потерпілої становить 191 595,76 грн.(т. 1, а. с. 15-20).

Цивільно-правова відповідальність власника ОСОБА_3 автомобіля Land Rover, застрахована ПАТ «Страхова компанія «Уніка» згідно з полісом АІ/6016062 (т. 1, а. с. 45). ПАТ «Страхова компанія «Уніка» відмовила ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування (т. 1, а. с. 47-48). Відповідно до висновку експертної компанії «Фаворит» вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 191 595,76 грн. (т. 1, а. с. 20).

Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілої особи становить згідно з Наряд-замовлення № 140 від 24.03.2015, Акту про виконані роботи за № 140 від 27.05.2015 та квитанції про сплату коштів 182 311 грн. (т. 1, а. с. 141-144).

Позивач, зазначаючи, що з вини відповідача виникла дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено її транспортний засіб, а тому для відновлення пошкодженого автомобіля, емоційного стану та завданих збитків,ю звернулася до суду із відповідним позовом.

У відповідності до ч. 1, 2ст. 22 ЦК Україниособа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина першастатті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК Українипідстав (Постанова ВСУ від 20.01.2016 справа № 6-2808цс15).

Матеріали справи свідчать про те, що ПАТ «Страхова компанія «Уніка» відмовила ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування (т. 1, а. с. 47-48), а тому потерпіла особа звернулася до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілої особи становить згідно з Наряд-замовлення № 140 від 24.03.2015, Акту про виконані роботи за № 140 від 27.05.2015 та квитанції про сплату коштів 182 311 грн. (т. 1, а. с. 141-144).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.04.2016 позов ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» про стягнення суми страхового відшкодування внаслідок ДТП, що відбулося 06.02.2015 за участю ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. в межах ліміту відповідальності страховика (т. 1, а. с. 218-222).

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 132 311 грн. (182 311 грн. - 50 000 грн.).

На зазначене, суд першої інстанції уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов невірних висновків, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд апеляційної інстанції в повному обсязі не з'ясував обставини справи, не врахував, що на час ухвалення рішення, вже існувало рішення районного суду про стягнення страхової відповідальності із страховика на користь потерпілої особи, у зв'язку з чим, стягнув суму матеріальної шкоди в подвійному розмірі.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанцій щодо розміру стягнутої з відповідача моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3ст. 23 ЦК Україниособа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи доведеність того, що вказане ДТП відбулося з вини відповідача, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача і моральної шкоди правильними.

Отже, доводи заявника знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України, розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

За наведених обставин, рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди з ухваленням нового про часткове задоволення даної частини позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2 639,91 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319, 361-365 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року, у зв'язку з нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 132 311 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 2 639,91 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Слюсар