У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві подання державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Галунько Л.І., заінтересована особа: ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла боржника,-

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Галунько Л.І., за погодженням з начальником Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ковалем В.В., звернувся до Подільського районного суду м. Києва з поданням про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, з метою опису та арешту зареєстрованої за ОСОБА_2 на праві власності 1/5 частини даної квартири.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Подільському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 38784733, з примусового виконання виконавчого листа № 1-110/11 від 31.08.2011 року, виданого Печерським районним судом м. Києва про конфіскацію на користь держави всього майна належного ОСОБА_2 Виконавче провадження за вказаним виконавчим листом було відкрите 10.07.2013 р. Згідно відповіді з БТІ м. Києва за боржником на праві власності зареєстрована 1/5 частина квартири АДРЕСА_1, в якій боржник зареєстрований. При неодноразовому виході державного виконавця за місцем проживання боржника, який був повідомлений про час проведення виконавчих дій, доступу до квартири державному виконавцю надано не було, про що ним складено відповідні акти. Посилаючись на те, що в добровільному порядку вимоги державного виконавця боржником не виконані, іншого майна, на яке можливо звернути стягнення за боржником не виявлено, просить надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій.

У судове засідання представник Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином телефоноргамою.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за обов'язковою участю державного виконавця. З огляду на те, що подання підлягає негайному розгляду, а державний виконавець у судове засідання не з'явився, суд вважає за можливе розглянути дане подання за його відсутності.

Вивчивши матеріали подання і додані до нього документи, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 31 серпня 2011 року Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 1-110/11 про конфіскацію на користь держави всього майна належного ОСОБА_2

10 липня 2013 року на підставі вказаного виконавчого листа було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 38784733 про конфіскацію на користь держави всього майна належного ОСОБА_2

Крім того, в ході здійснення виконавчих дій, державним виконавцем встановлено, що єдиним майном, яким на праві спільної часткової власності(1/5 частина) володіє боржник, є квартира АДРЕСА_1.

Згідно довідки КП «Виноградар Подільського району м. Києва» за даною адресою боржник і зареєстрований.

Будь-якого рухомого майна, зареєстрованого в установленому законом порядку, за боржником не числиться.

Згідно відповіді ДПС України боржник доходів не отримує, УПФУ в Подільському районі м. Києва повідомило, що ОСОБА_2 в управлінні на обліку не перебуває, пенсію не отримує.

30.12.2016 р. та 15.03.2017 р. на адресу боржника направлялися виклики, з метою явки боржника на прийом до державного виконавця, на які боржник не з»являвся, про причини неявки не повідомив.

16 березня 2017 року державним виконавцем здійснено виходи за місцем реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_1,проте двері квартири ніхто не відчинив. Зі слів сусідки на даний час боржник перебуває у квартирі.

12.05.2017 р. на прийом до державного виконавця з»явився боржник, який пред'явив довідку про звільнення з Львівської установи виконання покарань №19 та був повідомлений про проведення виконавчих дій на 19.05.2017 р. о 16.00 год.

19.05.2017 року виходом державного виконавця за адресою АДРЕСА_1, двері квартири ніхто не відчинив, хоча боржник повідомлявся про проведення виконавчих дій належним чином, про що складено відповідний акт.

Так, за змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно положень п. 13 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Такі обмеження передбачені у п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Зазначені повноваження державного виконавця надані на забезпечення виконання Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч. 1 ст. 18 якого виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд встановив, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, що підтверджується наданими органом ДВС документами.

Матеріали справи містять підтвердження неодноразового виходу виконавця за місцем проживання боржника, проте вимога державного виконавця про надання доступу до приміщення проігнорована, а судове рішення, яке відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України є обов'язковим до виконання на всій території України, не виконується.

Незважаючи на те, що спірна квартира перебуває у власності як боржника, так і третіх осіб, суд вважає за необхідне зазначити, що метою примусового проникнення державного виконавця до житла є встановлення факту наявності або відсутності майна, належного боржнику, з метою його подальшого опису та накладення арешту. Отже, наданням дозволу державному виконавцю на примусове проникнення до зазначеної квартири будь-які права боржника або третіх осіб жодним чином не порушуються.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про проникнення до житла ОСОБА_2, а саме до квартири АДРЕСА_1, підлягає задоволенню, так як перевірити наявність майна у боржника за місцем його проживання не вдається можливим, рішення суду тривалий час не виконується.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 18, 22, ст.ст. 210, 293, 376 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Подання державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Галунько Л.І., про примусове проникнення до житла ОСОБА_2 - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: квартири АДРЕСА_1, з метою подальшого опису та арешту зареєстрованої за ОСОБА_2 на праві власності 1/5 частини даної квартири.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова