Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1282/17 Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 60 Доповідач Худяков А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 21 лютого 2017 року по матеріалам справи за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення факту, що має юридичне значення

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 21 лютого 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постановлену ухвалу, як незаконну і необґрунтовану та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження. Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 посилаючись на норми ЦПК звернувся в порядку окремого провадження та просив встановити юридичний факт поранення при виконанні обовязку військової служби 19 липня 2014 року на території Луганської області, в районі міста Лисичанськ, Україна, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд виходив з того, що заява не підлягає судовому розгляду.

З таким висновком погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року № 15 «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб до ветеранів чи інвалідів війни, фактів проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання.

Порядок надання статусу учасника бойових дій визначений Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. № 413.

Відповідно до п.5 вказаного Порядку, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв'язку, ДСНС, ДПтС (далі - комісія); міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до ЗУ«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

Пунктом 4 зазначеного Порядку визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Таким чином, до переліку документів, на підставі яких надається відповідний статус, рішення суду не входить. Отже, не передбачено процедури встановлення факту, про який просить заявник, судовим рішенням.

Також, відповідно до п.8 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. № 413 рішення комісії (міжвідомчої комісії) може бути оскаржено в судовому порядку.

Крім того, із змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що 19 листо-пада 2014 року на підставі п.1 ст.7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту він отримав довідку №59, згідно якої отримав статус інваліда війни третьої групи, та в якій зазначено, що отримане поранення пов'язане з виконанням обов'язків військової служби.

Враховуючи викладене, оскільки оспорювана ухвала суду є законною й обґрунтованою, колегія суддів не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 21 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді