Справа № 144/1505/16-ц Провадження № 22-ц/772/1147/2017Головуючий в суді першої інстанції Задорожна Л. І.
Категорія 50 Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючої судді Шемети Т. М.,
суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.
за участі: секретаря судового засідання Куленко О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 30 січня 2017 року,
в с т а н о в и л а :
В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та ставила вимогу: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Позов мотивувала тим, що з 2009 року по 2016 рік проживала у незареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 , батьком якого записаний та є ОСОБА_2 .. З квітня 2016 року вони спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач добровільно на утримання сина коштів не надає. Вказує,що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі та отримує відповідне грошове забезпечення, з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей від попереднього шлюбу в розмірі 400 гривень на обох дітей.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 30 січня 2017 року позов задоволено.
Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, посилаючись на порушення норм процесуального права просить скасувати прийняте рішення та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.11.2016 року і до його повноліття. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що справа була розглянута без його участі, він про існування справи в суді не знав. Зазначає, що рішеннями Рівненського районного суду Рівненської області від 24.11.2010 року та від 11.03.2010 року з нього стягуються аліменти на утримання синів ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) від попереднього шлюбу по 200 грн. щомісячно на кожного. Вказує, що отримує заробітну плату в розмірі 7 000 грн., інших доходів не має та кожен місяць добровільно сплачує на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1 000 грн. на кожного, вважає, що судом не враховані дані обставини при постановленні рішення.

У судове засідання апеляційного суду сторони по справі не з`явилися, від позивачки надійшли письмові заперечення проти апеляційної скарги, відповідач надіслав телеграму про розгляд справи у його відсутність.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.
Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частку заробітку відповідача, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач працює, має постійний дохід у вигляді грошового забезпечення перебуваючи на військовій службі за контрактом, дитина перебуває на обліку в лікаря-окуліста та потребує лікування, а також, що відповідач не подав письмових заперечень проти позову.
Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.
По справі встановлено наступне:
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина ОСОБА_4 , матір`ю якого є позивачка, а батьком відповідач, що доведено свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 видане Степанівською сільською радою, Теплицького району, Вінницької області 28.10.2010 року(а.с.5).
Син проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Веселівської сільської ради Теплицького району Вінницької області № 345 від 03.11.2016 року (а.с. 9).
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181, ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Як вбачається з копії контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 14.04.2016 року та з довідки № 5654 від 21.04.2016 року ОСОБА_2 перебуває на службі у військовій частині пп НОМЕР_2 (а.с. 6 - 8).
Згідно з правилами ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, які разом із розпискою надсилаються поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною. Особи, які беруть участь у справі, можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом або за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод конституційне право особи на справедливий судовий розгляд повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
У зв`язку з цим розгляд судом справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як вбачається з матеріалів справи, суд розглянув справу без участі відповідача, який не був повідомлений судом першої інстанції про день та час судового розгляду у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України: всі виклики повернуті до суду неврученими з відміткою вибув в АТО або в такій в/ч не значиться, однак суд не вжив заходів, передбачених ч. 9 ст. 74 ЦПК України для належного повідомлення відповідача.
За таких обставин твердження суду першої інстанції, що відповідач не заперечив проти позову, - є невірним.
Розгляд справи за відсутності належного повідомлення відповідача про судовий розгляд призвело до неможливості останнім подати докази на підтвердження своєї позиції по справі, що дає підстави апеляційному суду в порядку ст. 3030 ЦПК України прийняти до уваги нові докази, які відповідач додав до апеляційної скарги та врахувати їх при прийнятті судового рішення .
На підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11.03.2010 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчить копія виконавчого листа по справі № 2-825 виданого 11.03.2010 року Рівненським районним судом Рівненської області (а.с. 51), та копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 19557957 від 02.06.2010 року (а.с. 50);

На підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 24.11.2010 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить копія виконавчого листа по справі № 2-2138/10 виданого 09.12.2010 року Рівненським районним судом Рівненської області (а.с. 48-49), та копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 23559872 від 06.01.2011 року (а.с. 52).

Отже, на утриманні відповідача, окрім дитини, про яку йдеться в даній справі, перебуває ще двоє неповнолітніх дітей.

А тому, виходячи з положень ст. 182 СК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК необхідно змінити та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В іншій частині рішення суду відповідає вимогам закону, постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 30 січня 2017 року в частині визначення розміру аліментів змінити: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу).
В іншій частині рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 30 січня 2017 року залишити без змін.
Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча підпис Т. М. Шемета
Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис А. Ю. Зайцев
Згідно з оригіналом
Головуючий суддя Т. М. Шемета