Справа №583/1454/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Ковальова О. О.
Номер провадження 22-ц/788/1516/17 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_6, про зміну розміру аліментів на час навчання, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2017 року ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_7 звернулась до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 18 травня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6, яка продовжує навчання, на весь час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, у розмірі 200 грн. щомісячно.

Посилаючись на те, що у відповідача покращився майновий стан, так як він працевлаштувався будівельником до приватного підприємця ОСОБА_9, а коштів, які він сплачує на повнолітню дочку, недостатньо для її належного утримання, позивачка, уточнивши позовні вимоги, просила суд змінити розмір стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі по 600 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з продовженням нею навчання і до досягнення 23 років.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Змінено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час навчання відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду від 17 квітня 2015 року по справі № 583/629/15-ц.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., щомісяця, на весь час навчання в Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи стягнення з 12 червня 2017 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць з 12 червня 2017 року по 12 липня 2017 року включно.

Відкликано з примусового виконання Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області виконавчий лист, виданий на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду від 17 квітня 2015 року по справі № 583/629/15-ц, провадження № 2/583/368/15 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 350 грн. щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3), починаючи стягнення з 04 березня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 грн.

Вказане рішення суду представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що помилковим є висновок суду першої інстанції про неврахування судами під час постановлення попередніх рішень обставин про наявність у відповідача на праві власності 1/2 частини житлового будинку, двох земельних ділянок та автомобіля, так як всі ці обставини досліджувались судами, у зв'язку з чим апеляційний суд дійшов висновку про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6 саме у розмірі 200 грн. щомісячно. Також зазначається, що суд не встановив, яке саме майно придбав відповідач з часу постановлення попереднього судового рішення про стягнення аліментів і до дня звернення позивачки з позовом, тобто, що суд не встановив, яким чином покращився його матеріальний стан. Відповідач також зауважує, що ще до звернення позивачки до суду з даним позовом він звільнився з роботи, тобто його матеріальний стан не змінився, тому, на його думку, немає підстав для зміни розміру аліментів. Натомість, відповідач зазначає, що, навпаки, саме у позивачки змінився матеріальний стан, так як розмір її заробітної плати порівняно з 2015 роком значно підвищився.

В апеляційній скарзі також йдеться про те, що позивачка не подавала до суду першої інстанції письмової заяви про зміну позовних вимог, до того ж, предмет позову змінено після початку розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про задоволення апеляційної скарги та позивача ОСОБА_5 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох повнолітніх дочок: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6, 7, 11-12, 13-14).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 18 травня 2015 року змінено рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 квітня 2015 року в частині визначення розміру аліментів на утримання повнолітніх дочок та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочок ОСОБА_11 та ОСОБА_6 у розмірі по 200 грн. на кожну на весь час навчання, але не більше, ніж до досягнення ними двадцяти трьох років (а.с. 11-12, 13-14).

Відповідно до довідки Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди від 29 травня 2017 року за № 113 повнолітня дочка сторін ОСОБА_6 є студенткою третього курсу факультету дошкільної освіти денної форми навчання на комерційній основі і згідно договору загальна вартість навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр становить 27620 грн., а за семестр, відповідно, - 3452 грн. 50 коп. (а.с. 16, 17).

Позивачка ОСОБА_5 працює на посаді завідуючої ДНЗ «Волошка» і загальна сума її доходу за період з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року без утриманих податків становила 20852 грн. 49 коп. (а.с. 15).

Розпорядженням сільського голови Бугруватської сільської ради Охтирського району від 03 липня 2017 року за № 36 попереджено про звільнення 31 серпня 2017 року всіх працівників дошкільного навчального закладу «Волошка», в тому числі, і позивачку ОСОБА_5 також (а.с. 59).

Відповідач ОСОБА_3 з 01 квітня 2017 року по 31 травня 2017 року працював електрозварником за трудовим договором у фізичної особи-підприємця ОСОБА_9, після чого був звільнений з роботи за власним бажанням (а.с. 39-40, 41).

Згідно довідки Охтирського міськрайонного центру зайнятості від 22 червня 2017 року за № 2821 ОСОБА_3 не зареєстрований в Охтирському міськрайонному центрі зайнятості (а.с. 42).

Задовольняючи позов та збільшуючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, суд першої інстанції виходив з того, що попередніми судовими рішеннями під час вирішення питання про розмір аліментів не було враховано обставини наявності у відповідача на праві власності 1/2 частини житлового будинку, двох земельних ділянок, які він здає в оренду та за які щорічно отримує орендну плату, а також наявності на праві власності автомобіля, що підтверджує можливість сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому, вимогами ч. 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що у спірних правовідносинах щодо вирішення питання про зміну розміру аліментів підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, тобто обставини зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін, а й інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, про що йдеться у ст. 182 СК України.

Отже, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на повнолітню дочку на час її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд першої інстанції обґрунтовано визначив їх у твердій грошовій сумі відповідно до уточнених позовних вимог, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що матеріальний стан відповідача не змінився, так як нерухоме майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку, двох земельних ділянок та рухоме майно у вигляді автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер ВМ 2580, належало йому на праві власності ще станом на момент ухвалення рішення Апеляційним судом Сумської області від 18 травня 2015 року і обставини наявності вказаного майна, на його думку, були враховані судом при визначенні розміру аліментів.

Проте, як вбачається з судових рішень Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 квітня 2015 року та Апеляційного суду Сумської області від 18 травня 2015 року, вказані обставини наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна не враховувались судами при розгляді позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на повнолітніх дітей, так як досліджувались питання про інші доходи сторін та стан здоров'я відповідача.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач, у свою чергу, не спростував фактів наявності у нього вказаного майна, як і обставини того, коли воно було придбане.

Також, не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що матеріальний стан відповідача не покращився, так як ще до звернення позивачки до суду з даним позовом він звільнився з роботи, оскільки вказана обставина не була вирішальною для суду першої інстанції при розгляді питання про збільшення розміру аліментів.

До доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення позову з посиланням на те, що з часу ухвалення попереднього судового рішення про стягнення аліментів на повнолітню дочку змінився матеріальний стан саме позивачки, що пов'язано з підвищенням її заробітної плати, колегія суддів відноситься критично, так як матеріалами справи доведено, що хоча таке підвищення заробітної плати і мало місце, але воно є незначним, з огляду на загальне зростання вартості життя.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи письмової заяви позивачки про збільшення розміру позовних вимог, що, на думку представника відповідача, є зміною предмета та підстави позову, то колегія суддів вважає, що у даному випадку не йдеться про зміну предмета та підстави позову, так як спір стосується збільшення розміру аліментів, а збільшити чи зменшити заявлений у позові розмір аліментів, в тому числі, шляхом зміни способу їх присудження позивачка відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України мала право протягом усього часу розгляду справи в суді першої інстанції, чим вона і скористалась. Крім того, про аліменти саме у розмірі 600 грн. позивачка неодноразово заявляла в судовому засіданні суду першої інстанції, що вбачається з журналу судового засідання від 01 серпня 2017 року (а.с. 61-62).

В той же час, колегія суддів не може погодитись з рішенням суду першої інстанції в частині визначення часу, з якого присуджуються аліменти у новому розмірі, а саме, як вказав суд, з 12 червня 2017 року, тобто, з дня звернення позивачки до суду з даним позовом, оскільки в даному випадку йдеться не про присудження аліментів, а про зміну їх розміру, тому у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Про зазначене також йдеться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3.

За таких обставин, коли суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про збільшення розміру аліментів у заявленому розмірі, але помилково визначив час, з якого мають стягуватись аліменти, тому рішення суду в зазначеній частині необхідно змінити, вказавши, що при новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Оскільки рішення суду змінюється лише в частині визначення часу, з якого підлягають стягненню аліменти при новому розмірі, тому відповідачу не підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п. 3; 309 ч.1 п. 4; 314 ч.2; 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2017 року в даній справі змінити в частині визначення часу, з якого стягуються аліменти у новому розмірі, вказавши замість стягнення з 12 червня 2017 року правильно: з дня набрання рішенням суду законної сили.

В іншій оскаржуваній частині рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -