Провадження № 6/760/536/17
УХВАЛА

/про залишення подання без руху/

27 жовтня 2017 року місто Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся в суд з даним поданням, вказавши серед іншого, що в провадженні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 52019400, розпочате на підставі виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2011 № 2-717/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 7 117 983, 50 грн. Боржник обізнаний про наявність виконавчого провадження, проте на сьогоднішній день сума заборгованості в повному обсязі не погашена і боржником не вчиняється жодних дій для її погашення. Боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, а тому державний виконавець вважає, що наявні підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України, визначені ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Подання належить залишити без руху з таких підстав.

Вимоги до форми та змісту подання визначаються загальними правилами установленими ст. 119 ЦПК України.

Виходячи з положень зазначеної норми цивільного процесуального закону подання державного виконавця повинно містити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зазначеним вимогам подання державного виконавця не відповідає.

Правове регулювання порушено державним виконавцем питання визначено, зокрема, положеннями 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України » право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань та/або судового рішення, а за ухилення від їх виконання. При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов'язків. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 119 ЦПК України у поданні про обмеження боржника у праві виїзду за межі України має бути зазначено, які конкретно обов'язки у виконавчому провадженні невиконанні боржником, в яких саме діях чи бездіяльності це полягало, наведено обставини, які вказують, що ці дії та бездіяльність були вчені навмисно, та що боржник мав реальну можливість виконати відповідний обов'язок і цьому не заважали будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Разом з цим, у поданні відсутній виклад зазначених вище обставин.

У зв'язку з цим державному виконавцю необхідно викласти у поданні відповідні обставини на обгрунтування заявлених вимог, зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Вказані недоліки належить усунути шляхом внесення подання в новій редакції.

Оскільки подання державного виконавця не відповідає вимогам, визначеним ст. 119 ЦПК України, належить застосувати загальні правила установлені ст. 121 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу - залишити без руху, визначити термін для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повідомити державного виконавця про необхідність усунення недоліків шляхом внесення подання в новій редакції, роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків в зазначений строк, подання вважатиметься не поданим та буде повернуте.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Лазаренко