Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/531/17-ц Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Категорія 41 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист гідності та честі, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Малинського районного суду Житомирської області, яке ухвалено 22 вересня 2017 року суддею Ярмоленком В.В. у м. Малині,

встановила:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог, зазначив, що 14 та 21 березня 2017 року на сторінці інформаційного Інтернет сайту «ОСОБА_3 плюс» було розміщено дві статті під назвою «Досить грабувати Малинщину» та «В ОСОБА_3 повернулися 90-ті?!». У вказаних статтях розміщено інформацію про нього, яку він просив визнати неправдивою, такою, що не відповідає дійсності, принижує його честь та гідність, як депутата районної ради та ділову репутацію як підприємця; зобов'язати відповідача, як автора статей, опублікувати в офіційно зареєстрованих та працюючих на території Малинського району друкованих засобах масової інформації, в рубриці «новини» резолютивну частину рішення суду під назвою «спростування недостовірної інформації на сторінці інтернет-сайту «Малин Плюс» не пізніше десяти днів з дня набрання рішенням законної сили тим же шрифтом, що й спростована інформація; стягнути з відповідача 100000,00 грн. спричиненої моральної шкоди.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 22 вересня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам його позовної заяви. Вважає, що матеріали справи свідчать про те, що інформація, зазначена у статті «Досить грабувати Малинщину» від 14.03.2017, авторство якої не оспорювалось відповідачем, та яка розповсюджена на сторінці інформаційного інтернет-сайту «Малин Плюс», є неправдивою, негативною, такою, що не відповідає дійсності та принижує його честь і гідність. Суд не врахував, що відповідач не надав жодних доказів достовірності даної інформації. Вважає, що ця інформація не є оціночними судженнями та не може сприйматися як гіпербола, алегорія чи сатира. З огляду на зміст всієї публікації та характер використання мовних засобів, вказані в інформації щодо нього висловлювання сприймаються як конкретна інформація про те, що він є злочинцем, являючись пособником в отриманні іншими особами хабарів. Завдяки цьому він намагається обернути на свою користь редакцію газети «Малинські новини». Тому, вважає, висновок суду про те, що вказана інформація не є недостовірною або негативною, не є фактичним твердженням і не може бути перевірена на предмет її відповідності дійсності не відповідає обставинам справи. Крім того, зазначив, що оскільки під час судового розгляду не вдалося встановити авторство статті від 21.03.2017 під назвою «В ОСОБА_3 повернулись 90-ті?!» та власника інтернет-сайту, який створив технічну можливість розповсюдити недостовірну інформацію, суд мав урахувати вимоги абзацу третього частини четвертої статті 277 ЦК України, встановити факт неправдивості інформації, викладеної у цій статті, та спростувати її в порядку окремого провадження. Судом, також, на його думку, не взято до уваги завдану йому моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню.

Позивач та його представник, які зявились у судове засідання, доводи апеляційної скарги підтримали.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Стаття 34 Конституції України кожному гарантує також і право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

За правилами ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (ч. ч. 1, 3 ст. 277 ЦК України).

Згідно ч. 4 вказаної статті спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Отже, за змістом ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції.

Згідно з роз'ясненнями п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету ОСОБА_4 Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської ОСОБА_5 Європи про право на недоторканість приватного життя.

Із матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2017 року о 19 годині 15 хвилин на сторінці інформаційного інтернет-сайту «Малин Плюс» було розміщено статтю під назвою «Досить грабувати Малинщину!», автором якої є ОСОБА_2, який це підтвердив у судовому засіданні.

Стаття має наступний зміст: «Малинщина це квітучий куточок Житомирської області, який сьогодні хоче перетворити у свою власність купка новітніх «панків». А все починалось з далеких 90-х років, коли до влади після референдуму про Незалежність України, прийшли колишні комуністи. Народ не захотів провести люстрацію комуністичної партноменклатури та не обрав Президентом України ОСОБА_6. І при владі в Малинському районі ми побачили голову колгоспу члена бюро райкому КПУ ОСОБА_3 та другого секретаря райкому КПУ ОСОБА_7. А вони в свою чергу приводили до влади своїх друзів, родичів, кумів та соратників по комуністичній злочинній партії.

Ці особи були при владі незалежно від того, хто був Президентом України: ОСОБА_8 чи ОСОБА_9, ОСОБА_10 чи ОСОБА_11, або ОСОБА_12. Сьогодні їх діти та внуки обіймають високі посади в Малинському районі. Невже немає кому очолити райдержадміністрацію окрім сина ОСОБА_3 Юрія або районну раду ОСОБА_13, який перебуваючи на різних державних посадах, нічого доброго не зробив для людей. А все тому, що відбуваються «договорняки».

Останні десять років при владі в Малинському районі перебували представники партій ВО «Батьківщина», «Нашої України» та «Народної партії», а з 2015 року ОСОБА_14 ОСОБА_12. Вони несуть всю відповідальність за пограбунок громадян через підвищення тарифів. Їм доведеться відповідати за розбазарювання земельних та природніх ресурсів. Вони думають, що все забудеться і їм не прийдеться відповідати.

Сьогодні в Житомирі відбувається засідання апеляційного суду у справі хабарників екс голови Малинської райдержадміністрації ОСОБА_15 та екс голови Малинської райради ОСОБА_16. Районний суд виніс вирок 2,6 років позбавлення волі цим корупціонерам.

А хто ж вони такі? ОСОБА_16, колишній голова колгоспу, який розвалив найуспішніше господарство. За допомогою ОСОБА_3, як член Народної партії, посів посаду голови Малинської райради. Згодом зрадив «народників» і активно підтримував ОСОБА_17, який був членом фракції вбивць ОСОБА_18.

ОСОБА_15, колишній керівник ОСОБА_19, по якому було розслідування за отримання неправомірної вигоди. Від тюремної камери врятував нардеп В. Заєць, так як ОСОБА_15 був головою Малинської РО СДПУ(о). Правда це йому не завадило очолити партію «Удар» в районі.

Одним словом, компанія була та є при владі «достойна».

Зрозуміло, що вони самі не змогли б так себе нахабно вести і брати хабарі від фермерів без підтримки таких же корупціонерів. Для того, щоб працювати на своїй землі, фермери змушені були давати хабарі цим негідникам. Активно їх підтримував депутат райради підприємець ОСОБА_20, який є власником карєрів, ресторанів і т.д. Згодом народ розбереться, як він все це отримав. Ще один депутат-підприємець ОСОБА_21 розпочав активну діяльність по приватизації приміщень, в яких знаходиться редакція газети «Малинські новини». І тут не обійшлось без допомоги голови райради ОСОБА_13. Сьогодні можемо бачити, що редакційна політика газети змінена і повністю керується чиновниками з «білого дому».

Так от одні дають хабарі, щоб працювати на землі, а син та зять голови Житомирської обласної організації Народної партії ОСОБА_3 прихватили землі цілих радгоспів.

Нехай розяснять малинчанам, яким шляхом приватизовано землі та ставки в с. Пиріжки, здано в оренду лісові угіддя в Малинському районі. Рано чи пізно доведеться всім відповідати за пограбування Малинщини.

І не буде осторонь від відповідальності керівник ВО «Батьківщина» ОСОБА_22. Вона має багато чого розповісти правоохоронним органам.

Народний Рух України має пришвидшити кінець правлінню згаданих персонажів, адже малинчани на це сподіваються.»

Крім того, 21 березня 2017 року о 23 годині 11 хвилин на сторінці цього ж інформаційного інтернет-сайту була розміщена ще одна стаття під назвою «В ОСОБА_3 повернулись 90-ті?!», яка містить наступний текст: «О 18-30 в м.Малин біля районної держадміністації побили голову Малинської районної організації Народного Руху України ОСОБА_23. Нападниками виявились депутати районної ради ОСОБА_24, ОСОБА_20 та їх водій. ОСОБА_24 тримав ОСОБА_2 а ОСОБА_20 та його водій наносили удари по обличчю, ногах та спині. В результаті чого ОСОБА_2 отримав струс мозку, перебитий ніс та поранення щелепи, а також забій ніг. На місце подій був викликаний наряд поліції, яким було зафіксовано побиття і взято покази від свідків та постраждалого. ОСОБА_23 пройшов медичну експертизу. До цього неодноразово йому погрожували за політичну діяльність. Сьогодні вранці, 21.03.2017 року, ОСОБА_20 по телефону погрожував ОСОБА_2 про що він повідомив місцеве відділення СБУ.

ОСОБА_20 та ОСОБА_24 власники кар'єрів, ресторанів, магазинів в Малинському та Володар-Волинському районах. Бандити побили ОСОБА_2 за статтю «Досить грабувати Малинщину!» розміщену на сайті ОСОБА_3 плюс 14.03.2017 року. З даними бандитами підтримує дружні відносини начальник Малинської поліції полковник ОСОБА_25. Тому можливо, що місцеві чиновники захочуть закрити справу про розбійний напад на голову Малинської РО НРУ».

Ухвалюючи рішення про відмову у позові ОСОБА_1 в частині визнання недостовірною та такою, що підлягає спростуванню інформації, яка викладена в статті «Досить грабувати Малинщину», суд виходив з необґрунтованості заявлених останнім вимог в силу їх недоведеності.

Такий висновок суду у цій частині вимог відповідає встановленим судом фактам.

Так судом встановлено, що у статті «Досить грабувати Малинщину» інформацію, яка стосується позивача ОСОБА_1 наведено у реченні «ще один депутат-підприємець ОСОБА_21 розпочав активну діяльність по приватизації приміщень, в яких знаходиться редакція газети «Малинські новини».

Ця інформація у розумінні положень ст. 277 ЦК України, ст. 30 Закону « Про інформацію» не носить характер негативної, оскільки за своїм змістом є оціночним судженням та вираженням субєктивної думки й поглядів відповідача щодо певних дій позивача, як особи, яка в районі проживання займає відповідальну посаду.

В іншій своїй частині інформація, яка наведена у зазначеній статті, не стосується конкретно позивача, оскільки не містить будь-яких посилань на його прізвище.

З огляду на таке, висновок суду про недоведеність у цій частині позовних вимог є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Вирішуючи питання про обґрунтованість оскаржуваного рішення в частині вимог щодо спростування інформації поширеної в статті «В ОСОБА_3 повернулися 90-ті?!», колегія суддів виходить з наступного.

За змістом абз. 1 ч. 4 ст. 277 ЦК України та роз'яснень, які містяться у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК).

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Судом встановлено, що автор зазначеної статті невідомий, а власника веб-сайта «ОСОБА_3 плюс» (www.malin-plus.info) встановити не вдалось. Позивачем також не доведено, що ОСОБА_2 подав відповідну інформацію у мережу Інтернет.

Відповідно до абз. 3 частини 4 ст. 277 ЦК України, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Позивач не звертався до суду із заявою у порядку абз. 3 ч.4 ст.277 ЦК України про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

За таких обставин і в цій частині вимог, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, що не позбавляє ОСОБА_1 звернутись до суду із відповідною заявою згідно положень абз. 3 частини 4 ст. 277 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 22 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді: