Справа № 216/1562/17
Провадження № 2/216/1458/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2017 м.Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Онопченка Ю.В.

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко В.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 8 в приміщенні суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на ті обставини, що 18 травня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин слугувало те, що сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя сторін не склалося. З цього приводу встановилися неприязнені стосунки, були втрачені почуття любові та поваги. З жовтня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Сімя носить формальний характер, розпалася остаточно і відновлювати її недоцільно, так як належної сімї сторони не створили і вже створити не можуть.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила шлюб розірвати.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 18 травня 2013 року. Шлюб зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 201. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин слугувало те, що сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя сторін не склалося. З цього приводу встановилися неприязнені стосунки, були втрачені почуття любові та поваги. З жовтня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Сімя носить формальний характер, розпалася остаточно і відновлювати її недоцільно, так як належної сімї сторони не створили і вже створити не можуть. На примирення сторони не погоджуються, наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що за таких обставин сімя не може бути відновлена, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Статтею 112 СК України визначено, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, то вона має право після розірвання шлюбу залишити його.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 Сергіївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 травня 2013 року в Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 201, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінити прізвище на «Павельєва».

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально - Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Онопченко