Справа №428/9950/17
Провадження номер2/428/2436/2017
25 вересня 2017р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
судді Юзефовича І.О.
при секретарі Продченко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу малолітньому на тимчасовий виїзд з України без згоди та супроводу батька у супроводі матері, або уповноваженої нею особи, з обов'язковим поверненням до постійного місця проживання в Україні терміном на один рік,
ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу малолітньому на тимчасовий виїзд з України без згоди та супроводу батька у супроводі матері, або уповноваженої нею особи, з обов'язковим поверненням до постійного місця проживання в Україні терміном на один рік, мотивуючи вимоги тим, що позивач ОСОБА_1 з 15.04.2006р. перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Шлюб був розірваний 28.03.2013р. Відповідач після розірвання шлюбу проживав за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час самостійно не надавав ніякої матеріальної допомоги на утримання спільного сина, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів і Сєвєродонецький міський суд виніс рішення від 05.05.2017р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку. Відповідач ОСОБА_2 в повному обсязі аліменти не сплачує у зв'язку з чим утворилась заборгованість по аліментам. Ніяку іншу допомогу відповідач не надає зовсім. Відразу після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 перестав бачитись з сином, цікавитися його життям, успіхами. Відповідач ОСОБА_2 не вітав сина ні з якими святами, не дарував йому ніяких подарунків на день народження чи інші свята, позивач ОСОБА_1 зі свого боку спілкування батька з сином не перешкоджала, відповідач ОСОБА_2 зі своєї власної ініціативи усунувся від спілкування та виховання сина. Матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток лише позивач ОСОБА_1 На даний час позивач ОСОБА_1 працює у ПрАТ «Сєвєродонецький ОРГХІМ» інженером та у зв'язку з роботою у позивача ОСОБА_1 бувають відрядження до Російської Федерації, Республіки Казахстан та Узбекистан. Під час відряджень, які носять періодичний та не тривалий час, у позивача є можливість брати дитину разом з собою, а відповідно є можливість підвищити рівень світогляду дитини, покращити духовний та моральний розвиток, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків. Крім цього вже декілька раз у позивача з дитиною зривався відпочинок, так як була можливість придбання путівок до Турції, Єгипту, Болгарії, але так як позивач ОСОБА_1 не могла отримати від відповідача нотаріального дозволу, тому і позивач, і її син позбавлялися відпочинку, необхідного оздоровлення, все це негативно впливає на дитину. У позивача ОСОБА_1 є можливість надати це своїй дитині, але із-за батька, який самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, зовсім не цікавиться життям дитини, позивач ОСОБА_1 не може цього зробити. Неповнолітній син ОСОБА_3 проживає разом з позивачем , знаходяться на її утриманні, в той час як відповідач самоусунувся від будь-якого спілкування з сином та від його виховання, що суперечить інтересам дитини, який має конституційне право на освіту, здоровий образ життя та право вільно залишити територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє його цих прав та не сприяє його всебічному розвитку та повноцінному відпочинку і оздоровленню. Відповідач ОСОБА_2 не тільки не приймає матеріальної участі у вихованні сина, його розвитку та освіті, а своїми діями (скоріш бездіяльністю) перешкоджає позивачу ОСОБА_1 в цьому, чим насамперед завдає біль і страждання своєму рідному сину і шкодить його інтересам та не сприяє його всебічному розвитку та повноцінному відпочинку і оздоровленню. Тому, позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду і просить суд надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасовий виїзд з України без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, або уповноваженої нею особи, з обов'язковим поверненням до постійного місця проживання в Україні терміном на один рік з дня набрання рішенням законної сили.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась , про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням у газеті «Луганщина.ua» від 20.09.2017р., про причини неявки до суду не повідомив.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не з'явився , про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Оскільки позивач ОСОБА_1 в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 25.09.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 25, 33 Конституції України, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами. Кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.
Відповідно до ч.1 ст.141, ч.2 ст.150, ч.2 ст.155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995р. №57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або на підставі рішення суду при відсутності згоди одного з батьків. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи інтереси дитини, яка має конституційне право на освіту, здоровий образ життя та право вільно залишати територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє її цих прав, суд вважає, що виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за кордон України буде здійснений в інтересах дитини, буде сприяти її всебічному розвитку і не буде суперечити діючому законодавству.
За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу його батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, або уповноваженої нею особи, з обов'язковим поверненням до постійного місця проживання в Україні терміном на один рік з дня набрання рішенням законної сили.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 , 223, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 25, 33 Конституції України, ст.ст. 141, 150, 155 СК України, ст.313 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу малолітньому на тимчасовий виїзд з України без згоди та супроводу батька у супроводі матері, або уповноваженої нею особи, з обов'язковим поверненням до постійного місця проживання в Україні терміном на один рік, задовольнити.
Надати дозвіл малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасовий виїзд з України без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, або уповноваженої нею особи, з обов'язковим поверненням до постійного місця проживання в Україні терміном на один рік з дня набрання рішенням законної сили.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя