Справа №587/705/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/589/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі: головуючого - Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Семеній Л. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Сумської місцевої прокуратури на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 20 лютого 2017 року

в цивільній справі за позовом Сумської місцевої прокуратури до Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області, ОСОБА_3 про скасування рішення сільської ради та державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2016 року заступник керівника Сумської місцевої прокуратури звернувся до суду з даним позовом, уточнивши свої вимоги просив визнати незаконним та скасувати рішення Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області від 10 вересня 2014 року «По заяві ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства»; визнати незаконним і скасувати свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку за кадастровим номером 0:01:025:0101, загальною площею 0,1865 га №29721677 від 19 листопада 2014 року.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 20 лютого 2017 року позовну заяву Сумської місцевої прокуратури залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі Сумська місцева прокуратура, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На думку апелянта, судом першої інстанції не взято до уваги те, що Державна інспекція сільського господарства України та її територіальні органи здійснюють контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охорони земель усіх категорій та форм власності, проте не мають повноважень на звернення до суду в позовами. Зазначає, що позов обумовлений необхідністю захисту інтересів держави, що полягає у додержанні органом місцевого самоврядування вимог чинного законодавства при передачі у приватну власність земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 проти задоволення скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Підстави залишення заяви без розгляду встановлені ст. 207 ЦПК України. Зокрема, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи ( п. 2) ч. 1 вказаної норми ).

З матеріалів справи вбачається, що позов поданий заступником керівника Сумської місцевої прокуратури в порядку ст. 45 ЦПК України, свої вимоги обґрунтовував тим, що Стецьківською сільською радою Сумського району Сумської області, з порушенням вимог чинного законодавства, передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку, під кадастровим номером 0:01:025:0101, загальною площею 0,1865 га. При цьому посилався на те, що Державна інспекція сільського господарства в Сумській області не має повноважень на звернення до суду з позовом у випадках порушення земельного законодавства.

Статтею 30 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За змістом ст. 45 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру », прокурор може звертатись до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або держави чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах; прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому ЦПК України та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року №3-рп/99, під представництвом прокуратурою України інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Із врахуванням того, що « інтереси держави » є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Поняття « орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах » означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Таким органом, відповідно до ст.ст. 6-7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Частиною 4 статті 46 ЦПК України встановлено, що відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

Згідно з п. 1 Положення про Державну інспекцію сільського господарства в Сумській області, затвердженого наказом Державної інспекції сільського господарства України від 28 лютого 2012 року №117, Державна інспекція сільського господарства в Сумській області є територіальним органом Державної інспекції сільського господарства України та їй підпорядковуються.

Статтею 6 Закону України « Про державний контроль за використанням та охороною земель » передбачено, що до повноважень Державної інспекції сільського господарства України, як центрального органу виконавчої влади, входить державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності.

Будьяких обмежень звернення до суду з позовами у випадку порушення земельного законодавства вказані норми не містять.

Таким чином, враховуючи те що прокурор не зазначив особу, тобто позивача у справі, в інтересах якої ним заявлено позов, не визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та не обґрунтував наявність підстав для здійснення такого представництва, тому судом першої інстанції правомірно залишено позовні вимоги без розгляду.

Посилання прокурора на те, що Державна інспекція сільського господарства України та її територіальні органи здійснюють контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охорони земель, проте не мають повноважень на звернення до суду в позовами не ґрунтуються на законодавстві, адже така заборона не може існувати відносно центрального органу виконавчої влади та її територіальних підрозділів.

Серед ознак юридичної особи є в т.ч. і право бути позивачем і відповідачем у суді ( ст. 80 ЦК України ).

На думку колегії судів, апелянт невірно цитує та тлумачить окремі норми положень про Державну інспекція сільського господарства України ( п. 5 ) та про Державну інспекцію сільського господарства в Сумській області ( п. 6 ).

Навіть, якщо погодитися з позицією апелянта щодо відсутності у інспекції прав на звернення до суду в позовами, то Державна інспекція сільського господарства в Сумській області є відповідним територіальним органом центрального органу виконавчої влади та саме до її компетенції на місцевому рівні входить державний контроль за використанням та охороною земель. Таким чином, позов прокурором мав бути пред»явлений від її імені, а на від свого власного імені.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Відповідач ОСОБА_3 уклав договір на правову допомогу з адвокатом ОСОБА_4 та сплатив останньому 4000 грн., що підтверджується наявними у справі письмовими доказами ( а.с. 132, 140-143 ), які були досліджені судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність на підставі ч. 1 ст. 88 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн. При цьому враховує характер спірних правовідносин та наданої правової допомоги, ступень складності справи, граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу, а також виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Сумської місцевої прокуратури відхилити.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 20 лютого 2017 року в даній справі залишити без змін.

Стягнути з Сумської місцевої прокуратури на користь ОСОБА_3 1000 гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -