Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2017 Справа №607/4401/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Чичкевич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання за ними права власності на спадкове майно, що становить по 1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вулиці Стефаника, 1 в місті Тернополі в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 28 червня 2016 року. В обґрунтування вимог, посилаються на те, що спірне житло перебувало у спільній сумісній власності їх матері ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_5, котрий помер 21.09.2015року. Після смерті матері ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку. Проте вони не можуть оформити свідоцтв про прийняття спадщини у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, які засвідчують належність спадкодавцеві ОСОБА_4 зареєстрованого права власності на частину вказаного житлового будинку.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 у судове засідання не зявилися, подано заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 у судове засідання не зявилися, подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини:

За час шлюбу, укладеного 29 жовтня 1955 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільно розпочали будівництво житлового будинку по вулиці Стефаника, 1 в місті Тернополі (що підтверджується Договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно, посвідченого ОСОБА_8, нотаріусом ОСОБА_9 державної нотаріальної контори за реєстровим №14211 від 22 листопада 1958 року, а також довідкою ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 11 березня 2016 року №230).

Будівництво вище вказаного житлового будинку було завершено подружжям ще до 1984 року, оскільки рішенням виконкому ОСОБА_9 міської ради від 28 вересня 1984 року №629 «Про розгляд заяв громадян міста з питань будівництва» за ОСОБА_5, як власником домоволодіння було узаконено вже добудовані ним до власного житлового будинку приміщення санвузла і гаража (що стверджується змістом вказаного рішення виконкому ОСОБА_9 міської ради).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить подружжю на праві спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності із ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

21.09.2015року помер ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 І-ИД №1953473, що видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

24.07.2010року ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11, за реєстровим №2587, згідно якого заповів їй житловий будинок з надвірними будівлями і побудовами та земельну ділянку, що розташовані в м.Тернополі, вул..В.Стефаника, 1.

При зверненні ОСОБА_4 в ОСОБА_9 державну нотаріальну контору для отримання свідоцтва на право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по вул.В.Стефаника, 1, м.Тернопіль, 25.03.2016року ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на 1/2 частину зазначеної вище будівлі, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по вул.В.Стефаника, 1 м.Тернопіль на імя померлого ОСОБА_5, зокрема свідоцтва на право власності на зазначене вище будинковолодіння, яке знаходиться по вул. В.Стефаника, 1, м.Тернопіль, та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, тобто померлим ОСОБА_5 не проведена державна реєстрація житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами (що стверджується довідкою ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» м.Тернопіль від 06.03.2016року №649).

28.06.2016року померла ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 І-ИД №207907, що видане ОСОБА_9 міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

20 серпня 2010 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_12, за реєстровим №3265, згідно якого заповіла належну їй на праві власності 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Тернополі по вулиці Стефаника, 1 в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

У 2016 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в ОСОБА_9 державну нотаріальну контору з відповідними заявами про відкриття спадкової справи та прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, за якими було заведено спадкову справу за №47/2016 щодо майна ОСОБА_4, яка померла 28 червня 2016 року.

04 серпня 2017 року постановою №393/02-31 державного нотаріуса Другої ОСОБА_9 державної нотаріальної контори ОСОБА_13, було відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право па спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вулиці Стефаника, 1 в місті Тернополі, після смерті ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане домоволодіння.

Згідно з статтею 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що в позасудовому порядку неможливо оформити свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Стефаника, 1 в місті Тернополі, після смерті ОСОБА_4, тому позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Стефаника, 1 в місті Тернополі, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 28 червня 2016 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 368, 392, 1218, 1226 ЦК України, ст. 60, 63,70 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Стефаника, 1 в місті Тернополі в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 28 червня 2016 року;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Стефаника, 1 в місті Тернополі в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 28 червня 2016 року;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_14