Провадження № 4-с/235/17/17
Справа № 235/5758/15-ц
У Х В А Л А

20 грудня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Величко О.В.

при секретарі Долгопольської А.В., Лебеденко В.В.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Покровськ Донецької області справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця начальника державної виконавчої служби Голосіївського ВДВС районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, державного виконавця, начальника Голосіївського ВДВС районного управління юстиції у м. Києві, зацікавлена особа Публічне Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк про визнання бездіяльність протиправною,зобов»язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця начальника державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, щодо виконання судового рішення у справі. В обґрунтування своєї заяви вказав, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.09.2015 року прийнято рішення про здійснення перерахунку заборгованості за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів, та виданий виконавчий лист від 15.09.2015 року. Даний виконавчий лист був предявлений до виконання до ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Київ, про що свідчить заява про примусове виконання рішення, поштова квитанція про направлення заяви та оригіналу виконавчого листа.

03.04.2017 року він звернувся до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про хід виконання виконавчого листа, дану заяву ВДВС отримано 14.04.2017 року.

У зв»язку з тим, що станом на 15.05.2017 року відомостей про виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду не надано, рішення не виконано, постанови про відкриття виконавчого провадження до стягувача не надійшло, просить визнати неправомірною бездіяльність начальника державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 по виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.09.2015 року по справі № 235/2558/15ц, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про здійснення перерахунку заборгованості за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів; просить зобов»язати ОСОБА_2 винести постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним рішенням суду, та здійснити примусове виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.09.2015 року.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу, наполягав на її задоволенні.

Від представника заявника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за її відсутність ( а.с.163,176).

Представник державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив ( а. с. 124, 128,141, 149 , 160, 168, 183).

Представник заінтересованої особи ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином ( а. с. 129, 140, 148, 159, 168, 184), причини своєї неявки суду не повідомили.

Суд вирішує справу відповідно до вимог ст. 450 ЦПК України без участі представників ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та заінтересованої особи ПАТ «Укрсоцбанк».

Представник державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, згідно наданого листа, просив відмовити в задоволенні скарги. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що на виконанні у Голосіївському РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 51268704 з примусового виконання виконавчого листа № 6/235/63/16 від 14.04.2016 року, виданий Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про зобовязання Публічне Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк» здійснити перерахунок заборгованості за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 457-07Ф від 13.11.2007 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, з урахуванням розміру процентної ставки 13,75%. 31.05.2016 року заступником начальника відділу ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Перевіркою фактичної наявності матеріалів виконавчих проваджень встановлена відсутність останнього. Відібрати пояснення у заступника начальника відділу ОСОБА_4 не виявляється за можливе, у звязку із звільненням її з займаної посади. 04.09.2017 року державним виконавцем направлено подання до Красноармійського міськрайонного суду про видачу дубліката виконавчого листа, направлено запит до ДФС з метою виявлення рахунків боржника та направлена вимога до ПАТ «Укрсоцбанк» щодо надання підтверджуючих документів про виконання вищезазначеного рішення суду.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.09.2015 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про здійснення перерахунку заборгованості за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів та визнано п.2.6 договору кредиту на купівлю автотранспортних засобів №457-07Ф від 13.11.2007 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 недійсним. Визнано незаконним збільшення ПАТ «Укрсоцбанк» розміру процентної ставки за користування кредитом за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 457-07Ф від 13.11.2007 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 Зобов»язано ПАТ «Укрсоцбанк» здійснити перерахунок заборгованості за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 457-07Ф від 13.11.2007 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, з урахуванням розміру процентної ставки 13,75 % ( а. с.79-80).

Згідно заяви від 16.05.2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 отримала в суді виконавчий лист за вищевказаною справою (а.с.108).

Згідно копії заяви від 20.05.2016 року та квитанції відділення зв»язку вищевказаний виконавчий лист був надісланий рекомендованим листом до відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві (а. с. 113,114).

Згідно заяви про хід виконання виконавчого листа та квитанції відділення звязку про відправлення рекомендованого листа 03.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із заявою про хід виконання. (а.с.115,116).

Згідно відповіді державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, на виконанні у Голосіївському РВ ДВС ГТУЮ перебуває виконавче провадження № 51268704 з примусового виконання виконавчого листа № 6/235/63/16 від 14.04.2016 року, виданий Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про зобовязання Публічне Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк» здійснити перерахунок заборгованості за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 457-07Ф від 13.11.2007 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, з урахуванням розміру процентної ставки 13,75%. 31.05.2016 року заступником начальника відділу ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Перевіркою фактичної наявності матеріалів виконавчих проваджень встановлена відсутність останнього. Відібрати пояснення у заступника начальника відділу ОСОБА_4 не виявляється за можливе, у звязку із звільненням її з займаної посади. 04.09.2017 року державним виконавцем направлено подання до Красноармійського міськрайонного суду про видачу дубліката виконавчого листа, направлено запит до ДФС з метою виявлення рахунків боржника та направлена вимога до ПАТ «Укрсоцбанк» щодо надання підтверджуючих документів про виконання вищезазначеного рішення суду. (а. с.150-151).

Але ніяких підтверджуючих ці відомості документів суду не надано, а саме: ні копії постанови про відкриття виконавчого провадження, ні копії подання про видачу дублікату виконавчого листа, ні копій направлених вимог, незважаючи на наявність ухвали суду про витребування копії виконавчого провадження.

Згідно довідки канцелярії Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.09.2017 року заяви від ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі №235/5758/15-ц по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про здійснення перерахунку заборгованості за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів до суду не надходила та не розглядалась (а. с. 155).

На повторний запит суду про підтвердження звернення з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, заступник начальника відділу ДВС Голосіївського РВДС міста Київ повідомив, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень зясовано, що 30.05.2016 року до відділу надійшов виконавчий лист Красноармійського міськрайонного суду Донецької області №6/235/63/16 від 14.06.2016 року про зобовязання ПАТ «Укрсоцбанк» здійснити перерахунок заборгованості за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 457-07Ф від 13.11.2007 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, з урахуванням розміру процентної ставки 13,75%. 31.05.2016 року заступником начальника відділу ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51268704. (а. с. 160).

Жодного доказу в підтвердження виконання вищезазначеного виконавчого листа виконавчою службою не надано.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їх права чи свободи.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент винесення постанови, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.20 вказаного Закону виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Державний виконавець вправі проводити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до ст. 25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує на необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови ( у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до пятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача

Державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає виконання рішення.

Відповідно до статті 32 Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Як вбачається з листа ВДВС через рік після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем були направлені запити до ДФС з метою виявлення рахунків боржника, проте жодного доказу в підтвердженні цього факту не надано ( а. с. 150).

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що рішення суду про стягнення коштів, яке є обов'язковим до виконання, боржником не виконано, виконавчий лист про стягнення коштів боржником після відкриття виконавчого провадження з 31.05.2016 року в добровільному порядку не виконується, жодних заходів по примусовому виконанню рішення суду державним виконавцем не здійснено, тому бездіяльність державного виконавця по виконанню рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.09.2015 року є протиправною.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Звертаючись до суду із вказаною скаргою, скаржник просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця з приводу виконання рішення суду, зобов»язати державного виконавця Ярушевську І.І. винести постанову про відкриття виконавчого провадження та зобов»язати державного виконавця Ярушевську І.І. здійснити примусове виконання рішення суду.

Частинами 2 та 4 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» та п.5 Розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 2.04.2012 року №512/5 передбачено, що у разі хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці, звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця, включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби, відводу( самовідводу) державного виконавця, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи станом на момент розгляду справи начальником Голосіївського ВДВС м. Києва є ОСОБА_5, державний виконавець Тертична В.В., в провадженні якої перебувало виконавче провадження, звільнено з роботи( а.с. 150-151) проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували виконання саме ОСОБА_2 судового рішення № 235/2558/15ц або виконання обов»язків начальника ДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, ухвалою суду були залучені в якості заінтересованих осіб державний виконавець та начальник Голосіївського ВДВС м. Києва.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено в судовому засіданні , з боку начальника Голосіївського ВДВС м. Києва дійсно вбачається порушення норм Закону України « Про виконавче провадження» в частині не контролювання правильності та повноти виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду.

Проте, предметом скарги є оскарження бездіяльності державного виконавця щодо невиконання рішення суду.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У пункті 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року роз'яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Враховуючи той факт, що на адресу ВДВС Голосіївського району м. Києва направлялись ухвали про залучення до участі у справі в якості заінтересованої осіб державного виконавця , в провадженні якого перебуває виконавчий лист № 235/2558/15ц, начальника ВДВС Голосіївського району м. Києва, повідомлення про день і час слухання справи, ухвала від 18.05.2017 року про витребування виконавчого провадження були отримані ВДВС та по невідомій причині не виконана, ,від заявника ОСОБА_1 не надійшло будь-яких доказів, які б підтверджували факт виконання судового рішення № 235/2558/15ц саме ОСОБА_2, та виконання останньою обовязків начальника державної виконавчої служби ВДВС Голосіївського району м. Києва, навпаки,матеріали справи містять докази про перебування вказаного виконавчого провадження у державного виконавця Тертичної В.В., яка на момент розгляду справи звільнилася з посади заступника начальника Голосіївського ВДВС, ухвала суду від 10.10.2017 року та від 04.12.2017 року про залучення по справі державного виконавця Голосіївського РУЮ у м. Київ, начальника ВДВС Голосіївського ВДВС м. Києві була отримання учасниками процесу,доказів щодо виконання обовязків начальника Голосіївського ВДВС м. Києва іншими особами, суду не надано, інших вимог ( щодо протиправності дій ( бездіяльності) державним виконавцем) заявником не заявлялось, виходячи з положень ст. 5 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення скарги в частині визнання протиправною бездіяльність державного виконавця ДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві щодо виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.09.2015 року по справі № 235/2558/15ц;

Приймаючи до уваги відсутність доказів з приводу винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та вчинення певних виконавчих дій по примусовому виконання рішення суду, суд вважає за необхідним зобовязати державного виконавця ДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві здійснити виконавчі дії по примусовому виконанню рішення Красноармійського міськрайонного суду від 15.09.2015 року по справі № 235/2558/15ц, у тому числі вирішити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки такий спосіб захисту буде відповідати ст. 5 ЦПК України, вимогам постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014, та змісту порушених прав скаржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця ДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві щодо виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.09.2015 року по справі № 235/2558/15ц за заявою ОСОБА_1 про примусове виконання рішення.

Зобовязати державного виконавця ДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві здійснити виконавчі дії по примусовому виконанню рішення Красноармійського міськрайонного суду від 15.09.2015 року по справі № 235/2558/15ц.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу - протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: