РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/5623/17

Провадження № 2/643/3702/17

03.11.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Майстренко О.М., при секретарі Шабатько Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, такою яка втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що на підставі договору дарування посвідченого 26.05.2011 року ПНХМНО ОСОБА_3, р.№ 2140 позивачці належить квартира АДРЕСА_1. В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка у справі, мати позивачки - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та колишній чоловік матері позивачки відповідач ОСОБА_2 Відповідач після розірвання шлюбу в 2016 року в квартирі не проживає. Позивачка вважає, що відповідач понад шість років за місцем реєстрації не проживає, житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, що він втратила право користування житловим приміщенням у спірній квартирі.

Представник позивачки та позивачка в судове засіданні не зявилися, просили слухати справу за їхньою відсутності, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування посвідченого 26.05.2011 року ПНХМНО ОСОБА_3, р.№ 2140 ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1.

Відповідно довідки дільниці № 35 КП «Жилкомсервіс » від 25.04.2017 року № 104 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2016 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідач ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживає з квітня 2016 року, не сплачує комунальні платежі у звязку з реєстрацією за вказаною адресою.

Відповідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно ст. 191 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідності зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Реєстрація відповідача у спірній квартирі позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, тягне за собою збільшення вартості комунальних платежів.

В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначено, що місце проживання - житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, дачний будинок тощо), у відповідному населеному пункті або за його межами на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, де особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування спірною квартирою № 164 по вул. Академіка Павлова, 134/16 в м. Харкові як особа, що не проживає без поважних причин строком більше шести місяців, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. ст. ст. 29,319,391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 таким, що втратив право користування житлом в квартирі № 104 в квартирі АДРЕСА_1, знявши його з реєстраційного обліку за даною адресою.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Майстренко О.М.