РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13761/17

пр. № 2/759/5351/17

04 грудня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 у вересні 2017 року заявив позов до колишньої дружини ОСОБА_2, за яким з урахуванням уточнень до позовної заяви, просив в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0.282 га, за адресою: АДРЕСА_2, та на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані на цій земельній ділянці, а саме житловий будинок літера «А», жилою площею 43.0 кв.м., сарай літера «Б», гараж літера «Г», вбиральня літера «Д», погріб літера «Є», огорожа №1-2, доріжка №3, а за відповідачем право власності право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, жилою площею 75.2 кв.м., загальною площею 124.5 кв.м.

Позов мотивованим, що сторони не можуть досягти згоди щодо розпорядження спільним майном.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні на вимогах позову наполягали, а відповідач ОСОБА_2 позов визнала і не заперечувала проти задоволення його вимог.

Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Сторони визнають і це підтверджується наданими доказами, що спірне майно належить їм на праві спільної сумісної власності, як таке що набуте в шлюбі за спільні кошти, в інтересах сім'ї.

Тому, переконавшись в істинності позиції сторін, за відсутності даних, що запропонований поділ може порушити права та інтереси третіх осіб, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі 372 ЦК України, та ст.ст. 69 - 72 СК України..

При цьому, суд вважає за необхідне припинити право спільної сумісної власності сторін на спірне майно відповідно до ч.3 ст. 372 ЦК України.

Судові витрати у справі позивач побажав залишити за собою, що не суперечить приписам ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1) право власності на житловий будинок, жилою площею 43.0 кв.м., з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку, площею 0.282 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,032 га, та для ведення особистого ипідсобного господарства - 0,032 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2., без зміни цільового призначення, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_2) право власності на квартиру АДРЕСА_1, жилою площею 75.2 кв.м., загальною площею 124.5 кв.м., в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Право спільної сумісної власності сторін на вказане майно припинити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий М.Ф. Сенько