Справа № 283/264/17-ц
провадження №2/283/198/2017
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2017 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням - судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 України, Малинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з заявою, вимоги якої обґрунтувала належністю відповідачу на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 17.08.2004 року, яку вони придбали в кредит за спільні кошти за час перебування в шлюбі з відповідачем, та на яку відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек накладено обтяження на підставі договору іпотеки №747 від 16.02.2005 року.

Відповідно до вироку Малинського районного суду Житомирської обалсті від 23.11.2015 року , її чоловіка, відповідача по справі, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 КК та ч.1 ст. 135 ККУкраїни, та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки та стягнуто на користь потерпілих 57462,30 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Просить визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею та відповідачем право власності на дану квартиру по 1/2 частині за кожним, оскільки на майно відповідача, який на даний час відбуває покарання, може бути накладено стягнення, в результаті чого буде порушене її право власності. Крім того, добровільної згоди на поділ майна між сторонами не досягнуто та заяви про розірвання шлюбу не подано.

У судовому засіданні позивач та її представник, ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_3, відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення.

Залучений до участі у справі в якості третьої особи: представник Малинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_6 заперечуючи щодо задоволення позову, подала до суду довідку по ЗВП №50567279 від 21.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 457462,30 грн. шкоди завданої злочином, відповідь НБУ про відсутність заборгованості перед НБУ та копію постанови про опис та арешт майна боржника від 24.02.2017 року.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що сторони по справі: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 05 серпня 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Згідно з договором купівлі-продажу від 17 серпня 2004 року відповідач ОСОБА_3 набув у власність квартиру АДРЕСА_2.

Відповідач визнав той факт, що ця квартира є спільною сумісною власністю подружжя, а тому цей факт не підлягає доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За змістом ч.1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 22, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд приходить до висновку, що квартира №75 за адресою вул. Огієнка, 69 в м. Малині Житомирської області, що належать на праві власності ОСОБА_3, належить до спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу рівними частками по 1/2 частині кожному з подружжя.

Керуючись ст. ст. 3,10, 57-60,88, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3.

Судові витрати вважати по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: