г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2624/15-ц
Номер провадження 2/213/29/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Мазуренко В.В., при секретарі Гусарової О.С., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: виконком Інгулецької районної в м. Кривий Ріг ради в особі органу опіки та піклування, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_3, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, просила визнати за нею ? частину домоволодіння по АДРЕСА_1, оскільки придбано в період шлюбу, та просила відійти від рівності часток, та виділити їй 1/8 частину вказаного домоволодіння додатково, оскільки відповідач ухиляється від сплати аліментів та має заборгованість.

Відповідач надав заперечення на позов, вказав, що будинок по АДРЕСА_1, був придбаний в період шлюбу, за кредитні кошти, та цей кредит він з третьою особою продовжує виплачувати. Вказав, що вважає строк позовної давності звернення до суду сплив з 02.02.2010р. коли набрало законної сили рішення про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.30-32 т1)

Позивач надала письмові пояснення та звертала увагу, що відповідач має перед позивачем заборгованість по сплаті аліментів на утримання спільної дитини, у зв,язку з чим позивач просила в рахунок заборгованості збільшити частку позивача у спільній сумісній власності. Звертає увагу, що про порушення своїх майнових прав дізналась після ознайомлення з позовом поданим відповідачем про визнання її втратившою право користування спірним будинком, а саме в липні 2013р. (а.с.71-75 т1).

Представник третьої особи ПАТ Укрсиббанк, надали пояснення відповідно до яких, станом на 13.11.2015р. у відповідача наявна заборгованість за кредитом в сумі 4140,79 доларів США, тому вони заперечували проти визнання права власності на частину спірного домоволодіння за позивачем (а.с.140-141 т1).

Представник позивача позов підтримав, зазначив, що строк позовної давності не сплив, оскільки відраховується з моменту коли сторона дізналась про порушення її прав, вважають початком такого строку дату набрання законної сили рішення про розірвання шлюбу. Щодо виплаченого кредиту відповідачем, зазначив, що відповідач має право звернутись з регресною вимогою про стягнення половини від виплачених ним коштів, які виплачені після припинення шлюбних відносин. Позивач до суду не з,явилась.

Представник відповідача просила відмовити у позові, застосувати строк позовної давності та врахувати, що частина кредитних коштів за спірну квартиру відповідачем виплачена вже після припинення спільного проживання сторін. Відповідач до суду не з,явився.

Представник третьої особи ПАТ Укрсиббанк до суду не з,явився.

Представник третьої особи - виконкому - надали заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.199 т1)

Допитана в якості свідка - третя особа ОСОБА_6 суду пояснила, що відповідач в період шлюбу з позивачем уклав кредитний договір для придбання в інтересах сім,ї домоволодіння по АДРЕСА_1, вона була поручителем по цьому договору, також було укладено договір іпотеки. Зазначила, що частину коштів за кредитом виплатили позивач та відповідач перебуваючи в шлюбі, але після розірвання шлюбу за кредит сплачували відповідач та свідок. В якості третьої особи надала аналогічні пояснення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов наступного.

26.06.2004р. ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7, після реєстрації шлюбу обом присвоєне прізвище ОСОБА_7 (а.с.8 т1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_8, батьками якої вказані позивач та відповідач по даній справі (а.с.10 т1).

22.09.2005р. ОСОБА_5 було придбано за договором купівлі-продажу домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.11,12,69,70 т1).

Відповідно до ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 19 вересня 2012 року № 17-рп/2012, власність у сім'ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім'єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, суд вважає встановленим, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя.

20.01.2010р. рішенням Інгулецького районного суду шлюб між сторонами розірвано, також в рішенні зазначено, що ОСОБА_4 суду пояснювала, що шлюбні стосунки з ОСОБА_5 припинили в жовтні 2009р., вказано, що спору майнового немає (а.с.9 т1).

За адресою АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с.13 т1).

20.11.2013р. рішенням Інгулецького районного суду від 20.11.2013р., залишеного без змін ухвалою апеляційного суду від 29.01.2014р., було відмовлено в позові ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_4 втратившою право користування житлом. З вказаного рішення видно, що з вказаним позовом ОСОБА_5 звернувся в липні 2013р., також вказано посилання на акт за яким ОСОБА_4 не проживає в спірному домоволодінні з листопада 2009р. (а.с.14,15-16 т1, а.с. 9 т2).

Представник відповідача просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог, та вважала початком строку - дату набрання законної сили рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до Постанови ПВСУ №11 за 2007р., початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС чи з дати набрання рішенням суду законної сили, а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч.2 ст.72 СК України).

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_4 про порушення свого права дізналась в липні 2013р. з позовної заяви відповідача про визнання її втратившою право користування, а до суду звернулась в липні 2015р. - строк позовної давності не сплив.

Відповідно до Договору кредиту №120/485-КВ/023 від 22.09.2005р. ОСОБА_5 отримав у АКБ СР Укрсоцбанк у тимчасове користування грошові кошти в сумі 10875 доларів США, цільове призначення: на купівлю нерухомого майна по АДРЕСА_1 (а.с.33-34,143-150 т1), за договором поруки поручителем є ОСОБА_3 (а.с.35 т1). Також укладено іпотечний договір від 22.09.2005р., за яким передано в іпотеку домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.36-38т1). 22.09.2005р. ОСОБА_4 також надавала свою згоду на укладання іпотечного договору ( копія заяви т.2).

Суд вважає встановленим, що кредитний договір укладався в інтересах сім,ї позивача та відповідача, - для придбання нерухомого майна- спірного домоволодіння.

В 2016р. було повністю погашено заборгованість по вказаному кредиту (а.с. 102-112, 124-125, 234 т1), також суд враховує, що після розірвання шлюбу кредитні кошти виплачувались як відповідачем так і третьою особою, також суд приймає до уваги, що сторона позивача розуміє можливість подальших вимог від відповідача та третьої особи щодо сплачених ними кредитних коштів.

Станом на 03.06.2016р. вартість домоволодіння по АДРЕСА_1, складає 221982 грн (а.с.209-221 т1)

13.04.2017р. рішенням Інгулецького районного суду відмовлено у вимозі ОСОБА_3 (третя особа по даній справі) до ОСОБА_5 та ОСОБА_4, у визнанні за ОСОБА_6 права власності на частину домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.93-95 т2).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Сімейного кодексу України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України,договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Таким чином встановлено, що спірне домоволодіння сторонами було придбано за кредитні кошти, частину яких було виплачено в шлюбі сторонами за спільні кошти, а частину сплачено відповідачем та третьою особою як поручителем за особисті кошти.

Суд зазначає, що обов,язок позивача щодо спільних зобов,язань з відповідачем не було припинено з моментом розірвання шлюбу, та відповідач має право звернутись з відповідною вимогою, на що вказував, визнавав та не заперечував представник позивача.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином будинок підлягає поділу в рівних долях по ? частині.

30.07.2011р. ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7, якій після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище ОСОБА_7 (а.с.40 т1). ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_10, батьком якої вказано ОСОБА_5, матір,ю ОСОБА_9 (а.с.41 т1).

18.04.2011р. було відкрито виконавче провадження ВП №25998753 за виконавчим листом 2-558 Інгулецького районного суду, щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_8 аліментів в розмірі ? частина від доходів (а.с.76 т1).

Станом на 01.11.2015р. заборгованість ОСОБА_5 по вказаному виконавчому провадженню по сплаті аліментів перед ОСОБА_4 склала 16302,83 грн (а.с.77,113,114-123,207,233 т1). Станом на 01.09.2016р. заборгованість по сплаті аліментів на утримання спільної дитини сторін по справі склала 18945,63 грн (а.с.64 т2).

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", яким вказано: при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток.

Відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що аліментів, які вона отримує від позивача за основним позовом недостатньо для забезпечення духовного, фізичного розвитку їх неповнолітньої дитини. Не доведено, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини та не надано належних та допустимих доказів, які мали б істотне значення для зменшення частки відповідача у спірніому домоволодінні. З матеріалів справи видно, що відповідач аліменти на спільну з позивачем дитину сплачує, заборгованість виникла не через ухилення, а у зв,язку з наявністю інших аліментних зобов,язань та обмежень максимально допустимого розміру стягуваних аліментів. Також суд враховує, що в період утворення заборгованості по аліментам відповідач мав кредитні зобов'язання та сплачував кредит, який брався в інтересах сім,ї, та за яким було придбано спірний будинок. Таким чином не підлягає задоволенню вимога про відступ від засад рівності часток подружжя.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 57-74 СК України, ст.ст. 325,355,380 ЦК України, ст.ст. 10, 88, 130, 213,215, 224-226 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: виконком Інгулецької районної в м. Кривий Ріг ради в особі органу опіки та піклування, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_3, про визнання права власності - задовольнити частково.

Поділити спільне сумісне майно подружжя, визнавши за ОСОБА_4 право власності на ? частку житлового будинку АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1193,69грн

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

Суддя: В.В. Мазуренко