Справа № 377/476/17 Головуючий у І інстанції Малишенко Т. О.
Провадження № 22-ц/780/4251/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 05.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

05 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді Білоконь О.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про стягнення суми переплати по аліментам ,-

встановила:

В червні 2017 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на таке.

На підставі судового рішення він сплачував аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки ОСОБА_4 на період її навчання.

Дочка припинила навчання і була відрахована за власним бажанням з навчального закладу 29 листопада 2016 року, проте у Державну виконавчу службу ні відповідач, ні третя особа не повідомила і з його пенсії та заробітної плати безпідставно утримувались аліменти.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 переплачену суму аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 за період з грудня 2016 року по березень 2017 року на загальну суму 9224,29 гривен.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 18 липня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму переплати по аліментах на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, за період з грудня 2016 року по березень 2017 року на загальну суму 9224,29 гривень та понесені судові витрати у сумі 640 гривень.

Не погодившись з рішення суду, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду з підстав його незаконності та необґрунтованості, порушення судом норм матеріального та процесуального права, за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказала, що законом не встановлено її обовязок щодо повідомлення державного виконавця про припинення навчання дитиною, такі обставини не є підставою для зупинення виконавчого провадження або припинення стягнення. Крім того, вказала, що позивач повинен був сплачувати аліменти в порядку ст. 198 СК України у звязку з непрацездатністю дитини в період з грудня по березень 2017 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що з відрахуванням третьої особи з учбового закладу, припинились правові підстави стягнення аліментів з позивача, переплачені ним грошові кошти підлягають поверненню в порядку ст. 1212 ЦК України.

Колегія суддів із вказаними висновками погоджується, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Славутицького міського суду від 15 грудня 2015 року, яке ухвалене за наслідком розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дочки, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 17 вересня 2015 року до закінчення її навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

З довідки від 20 березня 2017 року №130 Чернігівського базового медичного коледжу Чернігівської обласної ради вбачається, що ОСОБА_4 дійсно навчалась у Чернігівському базовому медичному коледжі Чернігівської обласної ради з 01 вересня 2014 року по 24 листопада 2016 року за спеціальністю «Сестринська справа» за держзамовленням. Відповідно наказу №110-С від 29 листопада 2016 року відрахована за власним бажанням(а.с.9).

З інформації Славутицького міського відділу Державної виконавчої служби від 07 квітня 2017 року №793 вбачається, що у їх відділені на виконанні перебуває виконавчий лист №377/1071/15-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до закінчення нею навчання.

Аліменти з ОСОБА_3 утримувались із пенсії і заробітної плати. За період з грудня 2016 року по березень 2017 року з УПФУ м. Славутич були утримані аліменти на загальну суму 4055 гривень 52 копійки. З ДСП «ЧАЕС» за період з грудня 2016 року по лютий 2017 року були утримані аліменти на загальну суму 5168 гривень 77 копійок, всього 9224 гривні 29 копійок.

В силу ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Ухвалюючи рішення по справі, суд обґрунтовано виходив з вказаних положень закону та дійшов правильного висновку про задоволення позову, оскільки, враховуючи встановлений судовим рішенням обов»язок позивача сплачувати аліменти саме на період навчання повнолітньої дочки, у зв»язку з припиненням дочкою такого навчання припинились правові підстави стягнення аліментів з позивача.

Таким чином, після відрахування ОСОБА_4 з навчального закладу 29 листопада 2016 року, отримання відповідачем ОСОБА_2 аліментів до березня 2017 року на загальну суму 9224,29 гривень, присуджених на період навчання повнолітньої доньки, відбувалось без належної правової підстави, відтак переплачені позивачем грошові кошти підлягають поверненню в порядку ст. 1212 ЦК України.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що позивач виплачував ці аліменти не добровільно, а в порядку примусового виконання рішення суду, при цьому мала місце недобросовісність набувача аліментів, яка не повідомила позивача та державну виконавчу службу про припинення донькою навчання, тому підстав застосовувати правила ч.1 ст. 1215 ЦК України щодо неповернення безпідставно набутих аліментів застосуванню не підлягають.

Доводи відповідача про непрацездатність дочки в період з грудня по березень 2017 року і обовязок позивача у зв'язку з цим та в порядку ст. 198 СК України сплачувати аліменти не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки такі обставини не були предметом судового розгляду, позов про стягнення аліментів в порядку ст. 198 СК України нею не подавався.

Доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки повністю спростовуються зазначеними належними та допустимими доказами по справі та висновками суду викладеними у рішенні.

Інших доводів в обґрунтування апеляційної скарги не апелянт не зазначила.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :