Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 333/6676/16Головуючий у 1-й інстанції Фунжий О.А.
Пр. № 22-ц/778/3145/17Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізького виробничого підприємства «НЕОН» Українського товариства глухих на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2017 року

у справі за позовом Запорізького виробничого підприємства «НЕОН» Українського товариства глухих до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про усунення перешкод у користуванні власністю

ВСТАНОВИЛА:
У листопаді 2016 року Запорізьке виробниче підприємство «НЕОН» Українського товариства глухих (надалі ЗВП «НЕОН» УТОГ) звернулось до суду із вищезазначеним позовом, якій у подальшому уточнило (а.с.31-33) та в якому просило:

- визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування кімнатою у гуртожитку АДРЕСА_1 ;

- усунути перешкоди у володінні та користуванні кімнатою АДРЕСА_2 в гуртожитку шляхом виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з вищезазначеного житлового приміщення;

- стягнути з відповідачів на користь ЗВП «НЕОН» УТОГ судовий збір.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що позивач є балансоутримувачем гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_3 . 02 листопада 2014 року ОСОБА_1 уклав з позивачем договір найму житлової площі в гуртожитку, за умовами якого ОСОБА_1 було надано в користування кімнату № 16 гуртожитку строком на 6 місяців. Після спливу шестимісячного строку, відповідачі продовжують проживати у спірній кімнаті, чим порушують права ЗВП «НЕОН» УТОГ.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2017 року (а.с.160-162) в задоволенні позову позивача у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ЗВП «НЕОН» УТОГ у своїй апеляційній скарзі (а.с.164-166) просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 180), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 182).

Відповідач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційному суду письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу позивача (а.с. 192-199).

У судове засідання 21 грудня 2017 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 189-190) всі особи, які беруть участь у цій справі, окрім представника позивача ЗВП «НЕОН» УТОГ за довіреністю (а.с. 200) Тріфонова А.В., не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Всі особи, які беруть участь у цій справі, що не з`явились про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, окрім третьої особи - Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.
Третя особа - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради подав апеляційному суду заяву (а.с. 185-187), в якій просив розглядати дану справу апеляційним судом без участі його представника.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Встановлено, що апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 16 серпня 2017 року (ухвала апеляційного суду а.с. 180).

В силу вимог п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх нез`явившихся осіб, які беруть участь у справі, і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, ухвалила заяву третьої особи задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх нез`явившихся осіб, які беруть участь у справі, за присутністю представника позивача ЗВП «НЕОН» УТОГ за довіреністю (а.с. 200) Тріфонова А.В.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ЗВП «НЕОН» УТОГ Тріфонова А.В., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача ЗВП «НЕОН» УТОГ не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову у цій справі, керувався ст. ст. 213-215 ЦПК України в редакції, чинній до 15.12.2017 року та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

При перевірці законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі апеляційний суд виходить із положень ЦПК України, в редакції, що була чинною до 15.12.2017 року, тобто чинною на час постановлення оскаржуємого рішення судом першої інстанції у цій справі (14 червня 2017 року).

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що згідно із свідоцтвом на право власності, виданим 25 вересня 2000 року Запорізьким міськжитлоуправлінням, власником гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_3 , є Українське товариство глухих, якій перебуває на балансі ЗВП «НЕОН» УТОГ (а.с. 18).

Відповідно до ст. 127 ЖК України гуртожитки використовуються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Згідно із ст. 128 ЖК України порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

Відповідно до ст. 130 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст. 131 ЖК України відповідно до Примірного положення про користування гуртожитками органи державної влади, органи місцевого самоврядування, власники гуртожитків після консультацій з громадськістю (громадськими організаціями, створеними з метою захисту інтересів мешканців гуртожитків) за погодженням з профспілками (за наявності) затверджують положення про користування гуртожитками, що перебувають у їхній власності, управлінні, розпорядженні, користуванні.

Постановою Президії Українського товариства глухих від 14 травня 2003 року затверджено Положення про гуртожитки товариства (а.с. 35), які є на балансі підприємств і організацій товариства (а.с. 36-49).

Також, судом першої інстанції було правильно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі дня народження зареєстрований у зазначеному гуртожитку (а.с. 86), набув право користування вищезазначеним гуртожитком у встановленому законом порядку.
Згідно наданих відповідачем документів, 09 вересня 2014 року він ( ОСОБА_1 ) уклав шлюб з ОСОБА_2 , подружжя має двох неповнолітніх дітей: дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 103, 104).

Наказом від 11 березня 2014 р. ОСОБА_1 звільнено з роботи в ЗВП «НЕОН» УТОГ за власним бажанням (а.с. 87, 88, 92).

У зв`язку із цим, ОСОБА_1 не визнавався таким, що втратив право користування вищезазначеним гуртожитком.
Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.
Крім того, 02 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ЗВП «НЕОН» УТОГ укладено договір найму житлової площі у гуртожитку на строк до 30 квітня 2015 року (а.с. 90-91).

У період дії вищезазначеного договору сторін, згідно із наказом командира військової частини внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України від 16 червня 2014 р. ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу частини (а.с. 100), наказом від 05 листопада 2015 р. виключено зі списків особового складу частин (а.с. 111), службу проходив в зоні проведення антитерористичної операції (а.с. 110), є ветераном війни, учасником бойових дій (а.с. 102).

Відповідно до п. 8.4 підпункту 1 Положення про гуртожитки Українського товариства глухих з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення не може бути виселено: інвалідів війни та інших інвалідів з числа військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті; учасників Великої Вітчизняної війни, які перебували у складі діючої армії; сім`ї військовослужбовців і партизанів, які загинули або пропали безвісти при захисті СРСР чи при виконанні інших обов`язків військової служби; сім`ї військовослужбовців; інвалідів з числа осіб рядового і начальницького складу органів міністерства внутрішніх справ, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при виконанні службових обов`язків.

Згідно із ст. 4, 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 , якій має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується безстроковим посвідченням (а.с. 102), не може бути виселений з вищезазначеного гуртожитку без надання йому іншого жилого приміщення.

Доводи апеляційної скарги позивача ЗВП «НЕОН» УТОГ є такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію позивача, висловлену в його позові у цій справі, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

ЗВП «НЕОН» УТОГ не спростував у суді першої інстанції належними, допустимими доказами наявність права у ОСОБА_1 , передбаченого п. 8.4 підпункту 1 Положення про гуртожитки Українського товариства глухих.

Право на проживання у вищезазначеному гуртожитку ОСОБА_2 та двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як члена сім`ї ОСОБА_1 , є похідним від права на проживання у вищезазначеному гуртожитку ОСОБА_1 .

Відмова судом у задоволенні первісних позовних вимог позивача до відповідача ОСОБА_1 у цій справі про визнання останнього втратившим право користування цим гуртожитком та виселення останнього із гуртожитку у цій справі є підставою для відмови судом у цій справі також у задоволенні похідних від них позовних вимог позивача про визнання втратившими право користування гуртожитком та виселення з гуртожитку вищезазначених членів його сім`ї.

Несплата будь-яких комунальних платежів ОСОБА_1 з будь-яких причин за будь-який період проживання у гуртожитку, та зокрема наявність в останнього та членів його сім`ї боргу у сумі 25400,00 грн., не можуть бути підставою для визнання останнього та членів його сім`ї такими, що втратили право користування цим гуртожитком, а також для виселення останніх з гуртожитку у цій справі за рішенням суду в силу вищевикладених встановлених судом фактичних обставин.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах апеляційної скарги ЗВП «НЕОН» УТОГ.

Оскільки, в силу вимог ст. 367 ч.3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Однак, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у цій справі відсутні, ЗВП «НЕОН» УТОГ апеляційному суду не надані.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ЗВП «НЕОН» УТОГ, як особи, яка подала апеляційну скаргу у цій справі, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлено з додержанням вимог ЦПК України.

Встановлено, що оскаржуємим рішенням суд першої інстанції не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою осіб, які беруть участь у справі, в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.
За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміні.

Крім того, у разі відмови ЗВП «НЕОН» УТОГ у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останнє не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору (а.с.167), сплаченого ним при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371-372, 374-375, 381-384, п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Запорізького виробничого підприємства «НЕОН» Українського товариства глухих залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2017 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.