Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/630/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

12.04.2017 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді Потапенка В.І.

суддів Черненко В.В., Франко В.А.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою фермерського господарства «ОСОБА_2Б.» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02.02.2017 року, у справі за позовом приватного підприємства «Агрофірма «Панчеве» до фермерського господарства «ОСОБА_2Б.», ОСОБА_3 про визнання договору оренди недійсним, визнання договору оренди землі поновленим, визнання додаткової угоди укладеною,-

ВСТАНОВИЛА:

10.08.2016 року приватне підприємство «Агрофірма «Панчеве» звернулося в суд з позовом до фермерського господарства «ОСОБА_2Б.», ОСОБА_3 про визнання договору оренди недійсним, визнання договору оренди землі поновленим, визнання додаткової угоди укладеною.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02.02.2017 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір оренди землі від 26 листопада 2013 року, укладений між ОСОБА_3 та ФГ «ОСОБА_2Б.». Визнано поновленим договір оренди землі від 23 жовтня 2003 року, укладений між ОСОБА_3 та ПП «Агрофірма «Панчеве». В частині визнання додаткової угоди укладеною- відмовлено.

В апеляційній скарзі ФГ «Босько» просить скасувати рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02.02.2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав передбачених ст. 308 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.10.2003 р. між ПП «Агрофірма «Панчеве»» та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі , предметом якого є земельна ділянка № 138 , площею 5,91 га , яка розташована на території Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області на строк 10 років.

Даний договір посвідчений державним нотаріусом, зареєстрований в реєстрі № 2016, та зареєстрований в Державному реєстрі земель 03.11.2003 р. за № 562 (а.с. 10-11). 23.11.2013 р. між відповідачами ОСОБА_3 та ФГ «ОСОБА_2Б.» укладено договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_3 передала, а ФГ «ОСОБА_2Б.» прийняло земельну ділянку № 138 загальною площею 5,9113 га, призначену для ведення сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0138. ( а.с. 41-42). Право оренди ФГ «ОСОБА_2Б.» вищезазначеної земельної ділянки зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно ( а.с.40) Пунктом 6 договору оренди землі від 23.10.2003 р., укладеному між ПП «Агрофірма «Панчеве»» та ОСОБА_3 передбачено, що по закінченню строку договору Орендар має переважне право на поновлення його на новий термін. Договір вважати продовжений на той же термін, якщо жодна із сторін не виявить наміру його припинити, попередивши письмово про це іншу сторону за один місяць до закінчення терміну дії цього Договору( а.с. 10). Матеріали справи містять заяву ОСОБА_3 від 15.01.2013 року у якій вона просить директора ПП «АФ «Панчеве» виділити їй її земельну ділянку для особистого користування, договір оренди закінчується 23.10.2013 року (а.с. 39).

Суд першої інстанції з посиланням на ст. 777 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі», дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору оренди землі від 26 листопада 2013 року та визнання поновленим договору оренди землі від 23 жовтня 2003 року.

При цьому суд зазначив, що продовження користування спірною земельною ділянкою та внесення відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору, свідчить про намір позивача скористатися своїм переважним правом та поновити договір оренди землі, строк дії якого закінчився, що підтверджує наявність підстав визнання договору оренди землі від 26.11.2013 року поновленим. Оскільки зміни, запропоновані позивачем у додатковій угоді стосуються істотних умов договору, що є абсолютним правом на вільне волевиявлення ОСОБА_3, суд відмовив у визнанні її укладеною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не була взята до уваги заява ОСОБА_3 від 15.01.2013 року про небажання поновлювати договір оренди земельної ділянки № 138 після закінчення терміну дії договору землі від 23.10.2003 року є частково обґрунтованими , разом із тим вони не спростовують висновку суду першої інстанції. Так дійсно у матеріалах справи ( ас. 39) є ксерокопія заяви ОСОБА_3 у якій вона просить виділити її земельну ділянку № 138 для особистого користування. На цій заяві мається напис « вх..№ 13 , 15.01.2013 року». Разом із тим відсутній підпис та прізвище особи , яка його здійснила, відсутній штамп або печатка підприємства , які б дали можливість суду ідентифікувати підприємство , яке приняло таку заяву. Представник ПП «АФ «Панчеве» у судовому засіданні заперечив надходження такої заяви від ОСОБА_3 та повідомив , що книга реєстрації вхідної документації за 2013 рік за минуванням терміну зберігання знищена. Дане питання у суді першої інстанції не досліджувалося , клопотань від відповідачів про витребування судом книги реєстрації вхідної документації не заявлялось. Таким чином відповідачем ОСОБА_3 не доведено у визначеному законом порядку направлення вищезазначеної заяви позивачу і ці доводи апеляційної скарги не можуть прийматися апеляційним судом. З своєї сторони , позивач ПП «АФ «Панчеве» , відповідно до умов укладеного між сторонами договору ( п. 6 , а.с. 10) та вимог ст.. 33 Закону України «Про оренду землі», реалізуючи своє переважене право на поновлення договору оренди землі на новий строк , 18.09.2013 року відправив на адресу ОСОБА_3 лист-повідомлення № 160 про свій намір поновити договір оренди землі від 23.10.2003 року з проектом додаткової угоди до цього договору оренди про поновлення останнього (а.с. 13,14) Проте, ОСОБА_3 не повідомила про прийняте нею рішення щодо поновлення вказаного договору оренди землі.

03.12.2013 року ПП «Агрофірма «Панчеве» направило ОСОБА_3 лист-повідомлення № 320 про те, що договір оренди землі від 23.10.2003 року є поновленим, із проектом додаткової угоди, та просило вчинити необхідні дії щодо укладення додаткової угоди та її нотаріального посвідчення (а.с. 15,16). Після закінчення строку договору оренди землі від 23.10.2003 року орендодавцем не було вчинено жодних дій, щодо вказаних листів орендаря.

Не підтверджено будь-якими доказами і доводи скарги про те, що позивач ПП «Агрофірма «Панчеве» передало ОСОБА_3 належну їй земельну ділянку для передачі у оренду ФГ «ОСОБА_2Б.». Не спростовують висновків суду і доводи скарги про те, що позивач відповідно до умов ст.. 33 Закону України «Про оренду землі» у місячний термін не звернувася у суд у зв»язку із зволіканням ОСОБА_3 в укладенні додаткової угоди. Недотримання позивачем вищезазначених умов не є перешкодою для звернення у суд за захистом порушеного права в межах трирічного строку позовної давності, що позивачем дотримано. Доводи скарги про те, що власник земельної ділянки ОСОБА_3 не бажала продовжувати договірні стосунки з позивачем по оренді належної їй земельної ділянки , і це не було враховано судом першої інстанції є необґрунтованими і не можуть бути взяті до уваги виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Як встановлено судом першої інстанції ПП «Агрофірма «Панчеве» належно виконувало обов'язки за умовами договору, про що свідчить відсутність судових спорів з цього приводу.

Окрім зазначеного , з додаткової угоди, яка пропонувалась для укладення з ОСОБА_3 вбачається, що розмір орендної плати пропонувалось встановити 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.( ас. ас.14) На таких же самих умовах ОСОБА_3 укладено договір оренди землі і з ФГ «ОСОБА_2Б.» ( ас. 41) Таким чином і ці обставини підтверджують наявність в позивача перед іншими особами права на укладення договору оренди землі на новий строк.

Тільки у випадку самостійного використання земельної ділянки та її одноосібний обробіток ОСОБА_3 , ПП «Агрофірма «Панчеве» втратило б своє переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк.

Інші доводи апеляційної скарги є також необгрунтованими.

Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права , його висновки відповідають фактичним обставинам справи , а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307,ст.ст. 308 , 313- 315, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фермерського господарства «ОСОБА_2Б.» - відхилити.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської области від 02.02.2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді :