Справа №587/96/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Степаненко О. А.
Номер провадження 22-ц/788/687/17 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Косівщинська"

про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, -

в с т а н о в и л а:

13 січня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 06 січня 2005 року між ним та ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» був укладений договір оренди землі, згідно якого він надав відповідачу у строкове платне користування належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,7180 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 07 грудня 2006 року земельна ділянка була передана ним та прийнята відповідачем в натурі у строкову оренду. 01 січня 2009 року між сторонами було укладено додатковий договір до вищевказаного договору оренди землі, за умовами якого було збільшено орендну плату з 442 грн. до 1083,75 грн. за рік. За 2011 рік відповідач не виплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою, а також прострочив виплату орендної плати за 2012 рік. Остаточно уточнивши позовні вимоги просив стягнути з відповідача на свою користь 2197,27 грн., з них заборгованість з орендної плати у сумі 1671,14 грн., 3% річних у сумі 99,99 грн., інфляційне збільшення заборгованості у сумі 426,14 грн.; розірвати договір оренди землі від 06 січня 2005 року, зареєстрований у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» номер запису в Державному реєстрі земель № 52 від 06 грудня 2006 року та стягнути витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі за безпідставністю позовних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року вказане рішення суду від 18 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ "Агрофірма "Косівщинська" про розірвання договору оренди землі, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішених вимог про розірвання договору оренди землі, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в апеляційній скарзі посилається на факт несплати орендної плати у 2011 і 2012 роках, який є доведеним і достатнім для висновку про систематичну несплату у строки, передбачені договором, а також передбачену п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України підставу для припинення права користування земельною ділянкою. Із зазначених підстав заявник вважає рішення незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, але своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 в частині позовних вимог про розірвання договору оренди землі, суд першої інстанції виходив з того, що орендна плата за користування земельною ділянкою ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» за 2011 та 2012 роки була виплачена позивачу з порушенням визначених договором строків, однак у повному обсязі з нарахуванням інфляційних збитків і пені, за 2013 рік орендна плата виплачена своєчасно і у повному обсязі. Сам по собі факт несвоєчасної сплати орендної плати не свідчить про систематичне невиконання відповідачем договірних зобов'язань і не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 в частині розірвання договору оренди землі, оскільки суд дійшов його повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 21 січня 2005 року на підставі рішення Косівщинської сільської ради Сумського району, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7180 га, розташованої на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області (а. с. 15).

06 січня 2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_3 надав ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,7180 га, яка розташована на території Косівщинської сільської ради (а. с. 11-12).

06 грудня 2006 року вищевказаний договір оренди землі було зареєстровано у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис за № 52 ( а. с. 12).

Земельна ділянка була передана позивачем та прийнята відповідачем в оренду згідно Акту приймання - передачі від 07 грудня 2006 року (а.с. 12).

Відповідно до умов договору, ОСОБА_3 надав вказану земельну ділянку ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» в користування строком на 5 років (п. 8 договору) на умовах сплати даним товариством орендної плати у розмірі 442 грн., що становить 1,5% від грошової оцінки землі (п.10 договору) і яка вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця (п.12 договору); обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.11 договору).

Крім того, п. 14 цього договору визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки, зокрема, в разі змін розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, а пункт 14а договору передбачає, що у разі несплати орендної плати у строки визначені договором, справляється пеня в розмірі 0,01% від невиплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 36 вказаного договору його дія припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання іншою стороною договірних зобов'язань, а також з інших підстав, визначених законом.

01 січня 2009 року між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір до вказаного договору оренди землі, який 28 вересня 2010 року за № 86 зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (а. с. 10).

Пунктом 1.2 цього додаткового договору викладено у новій редакції п. 8 договору оренди землі та строк оренди збільшено до 10 років, а пунктом 1.3 додаткового договору внесено зміни до п. 9 договору оренди землі та визначено, що орендна плата вноситься в розмірі 1083 грн. 75 коп. за рік, що становить 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) (а. с. 10).

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до п.«д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Із положень ст. 13 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами у застосуванні щодо спірних правовідносин, вбачається, що договір оренди землі - це договір, згідно з яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Розмір, форма та строки орендної плати за землю, які відповідно до ст. 21 цього Закону встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству.

Обов'язки та права сторін договору визначені статтями 24 і 25 даного Закону та умовами договору. Так, в силу ч.1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець вправі, зокрема, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Специфіка земельної ділянки як об'єкта цивільних прав дає змогу використовувати її тривалий час для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проведення підприємницької та інших видів діяльності. Тому договірний характер правовідносин користування землею зумовлює такі важливі їх риси, як прогнозованість і сталість.

Із огляду на положення статей 3, 15, 16 ЦК України та приписи статей 1 і 3 ЦПК України право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів безумовно має кожна особа, але суд, виконуючи завдання цивільного судочинства, шляхом прийняття рішення по суті спору повинен у спосіб, визначений законами України, захистити ті права, свободи чи інтереси заявника, які були порушені, невизнані або оспорені. У статтях 90 та 95 ЗК України також передбачено, що відновленню в порядку, встановленому законом, підлягають ті права власників земельних ділянок або землекористувачів, які порушені. ОСОБА_3 обґрунтовує свій позов тим, що відповідач не в повному обсязі сплатив йому орендну плату за 2011-2013 роки у зв'язку з чим просив розірвати договір оренди та стягнути на його користь заборгованість з орендної плати.

В той же час судом першої інстанції правильно встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 27 листопада 2013 року відповідач виплатив ОСОБА_5 3472,24 грн. орендної плати за користування землею за 2011-2013 роки, що підтверджується копією чеку та визнається позивачем (а. с. 40).

Також судом першої інстанції встановлено, що орендна плата за 2013 рік була виплачена позивачу своєчасно і у повному обсязі, орендна плата за 2011 і 2012 роки була йому виплачена із порушеннями визначених договором строків, однак теж у повному обсязі з врахуванням пені, інфляційних та 3 % річних за порушення строків виконання грошового зобов'язання. В цій частині рішення суду касаційною інстанцією визнано правильним.

У зв'язку з тим, що на час звернення ОСОБА_3 до суду з позовом про розірвання договору оренди, заборгованість з орендної плати була відсутня, порушені права позивача на отримання орендної плати були відновлені ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» та після цього договірні відносини між ними продовжились і у подальшому аналогічних порушень прав позивача відповідачем допущено не було, на даний час відсутнє порушене право позивача, яке б підлягало відновленню у той спосіб, який ним обраний, тобто шляхом розірвання договору оренди землі.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що орендна плата за 2011-2012 роки була сплачена ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» із порушенням строку, встановленого договором оренди, однак на час подання позову порушені права позивача були відновлені, тому підстави для розірвання договору відсутні.

При цьому судом враховано, що орендна плата була отримана позивачем, з часу її отримання до подання ним позову сплинуло більше року. Таке свідчить про те, що позивач погодився із тим, що його права на своєчасне отримання орендної плати були відновлені самим відповідачем. Крім того колегію суддів враховується і та обставина, що 06 грудня 2016 року строк дії договору оренди землі, укладений 06 січня 2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ Агрофірма «Косівщинська», закінчився.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, однією із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині позову ОСОБА_3 до ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі ухвалено з дотриманням вищезгаданої норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_3 не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування рішення суду в зазначеній частині. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Агрофірма «Косівщинська»про розірвання договору оренди землі, з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу його представника необхідно відхилити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -