Справа № 639/3471/17
Провадження № 2/639/1631/17
28 вересня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Гаврилюк С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Макушенко Т.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
Позивачі звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою, яку в подальшому уточнили та просять визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1.є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу.
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, у вказані квартирі проживають четверо осіб, а саме: позивачі - ОСОБА_1, її син ОСОБА_2, брат позивача ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4, який є колишнім чоловіком позивача ОСОБА_1, шлюб з яким розірвано 16.11.2004.
Однак, хоча відповідач наразі зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично після розірвання шлюбу у квартирі не проживав , оскільки виїхав з квартири та вже більше десяти років не проживає за вказаною адресою, не сплачує комунальні платежі, не цікавиться житлом, не підтримує зв'язок з позивачем та їх сином, а також не сплачував аліменти на сина до досягнення останнім повноліття.
Місцезнаходження відповідача ОСОБА_1 не відомо, але зі слів його приятелів він виїхав на заробітки за кордон.
Позивач вказаує, оскільки відповідач не проживає за вказаною адресою, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються платежі за них, чим об'єктивно порушуються права ОСОБА_1, у зв'язку з чим вона змушена звернутися за захистом до суду.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити їх.
Позивач ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд зі згоди позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, показання свідків - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_4 16.09.1995 зареєстрували шлюб, після реєстрації якого прізвище дружини змінено на прізвище чоловіка - «ОСОБА_1» (а.с. 12).
16.11.2004 шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем розірвано (а.с. 9, 12).
Позивачеві ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.1997, належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с. 6).
Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 2922 від 29.09.2017, виданої дільницею № 43 КП «Жилкомсервіс», за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані сторони по справі.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є відсутність цієї особи без поважних причин протягом встановленого законом строку в жилому приміщенні, право користування яким має ця особа.
Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, та показаннями свідків - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, підтверджується, що відповідач не проживає у спірному будинку понад десять років без поважних причин, факт його реєстрації у вказаному приміщенні носить формальний характер.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні порушує права позивача - ОСОБА_1, оскільки існують перешкоди в розпорядженні житловим приміщенням. Крім того, позивач вимушена оплачувати комунальні послуги і за відповідача. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача - ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_9 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Вимоги щодо зняття відповідача з реєстрації за адресою спірної квартири є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідна правова позиція зазначена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав. Таким чином, рішення суду по справам даної категорії є окремою безпосередньою підставою зняття з реєстрації відповідачів.
Крім того, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, оскільки вони не являються власниками спірної квартири, а лише зареєстровані та проживають там. Отже не є належними позивачами.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Отже сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640 грн за подачу позову, що документально підтверджується квитанцією, долученою до матеріалів цивільної справи (а.с. 2), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 383, 405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившим право користування квартирою № АДРЕСА_1.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 - відмовити.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М. Гаврилюк