РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/364/17
Провадження № 2-о/327/26/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2017 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Антіпової Т.А.,

при секретарі судового засідання Літвіновій Т.А.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_5 державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Розівського районного суду Запорізької області з заявою, в якій, з урахуванням уточнень, просить суд встановити факт спільного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, тобто смерті останьої 11.05.2006 року.

В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що 11.05.2006 року померла його мати ОСОБА_6. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку в с. Карла Лібкнехта (Зоря) по вул. Інтернаціональній (Миру) буд. 84, Розівського району, Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на будинок від 30.12.1993 року, видане Карло-Лібкнехтівською (Зорянською) сільською радою. Заявник ОСОБА_1 вказав, що восени 2000 року він забрав свою матір до себе в помешкання за адресою: Запорізька область, Розівський район, вул. Інтернаціональна (Миру), буд. 115 с. Карла Лібкнехта (Зоря), щоб доглядати, оскільки за станом здоровя їй було тяжко самостійно доглядати за собою. Після смерті матері, яка померла в домі заявника ОСОБА_1 за вищевказаною адресою, заявником було витрачено кошти на її поховання. У червні 2017 року заявник звернувся до ОСОБА_5 державної контори для подання заяви про прийняття спадщини, але у прийняті даної заяви ОСОБА_1 було відмовлено на тій підставі, що він пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та не надав документів, які б свідчили про прийняття спадщини відповідно до ст. 1268 ЦК України. Встановлення факту проживання однією сім`єю заявнику ОСОБА_1 необхідно для оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно у вигляді житлового будинку, власником якого була покійна мати заявника - ОСОБА_6

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи провадження у даній справі відкрито 06.12.2017 року (а.с. 25-26), таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

У судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали повністю з наведених у заяві підстав, просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 не заперечує (а.с.48).

Враховуючи наведене та вимоги ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справу у відсутність представника заінтересованої особи ОСОБА_5 державної нотаріальної контори Запорізької області.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 11 травня 2006 року померла мати заявника ОСОБА_6, яка була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Зоря), вул. Інтернаціональна (Миру), буд. 84, що підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавця та довідкою виконавчого комітету Зорянської сільської ради Розівського району Запорізької області від червня 2017 року № 300 (а.с.7, 12).

Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку № 84 по вул. (Інтернаціональній) Миру в с. Карла Лібкхнета (Зоря) Розівського району Запорізької області, яке належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 30 грудня 1993 року та підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 13 листопада 1990 року (а.с.8-11).

Відповідно до листа державного нотаріуса ОСОБА_5 державної нотаріальної контори №494/01-16 від 09 червня 2017 року, ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні спадкових прав на спадкове майно, що залишилось після смерті його матері ОСОБА_6, померлої 11.05.2006 року, оскільки з заявою про прийняття спадщини він до нотаріальної контори не звертався та факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ст. 1268 ЦК України, ним не підтверджено (а.с.13, 20).

Як встановлено під час судового розгляду, заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідним сином спадкодавця ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника, де в графі «Мати» зазначено ОСОБА_7 та свідоцтвом про одруження від 25.10.1955 року, відповідно до якого 25.10.1955 року укладено шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Бергер» (а.с.6, 51).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6, в передбачений законодавством 6-ти місячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, прийняв спадщину після смерті останньої шляхом фактичного володіння та користування спадковим майном.

З заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 інші спадкоємці не звертались, що також підтверджується листом ОСОБА_5 державної нотаріальної контори Запорізької області № 1100/01-16 від 14.12.2017 року, відповідно до якого спадкова справа відносно померлої 11 травня 2006 року ОСОБА_6 ОСОБА_5 державною нотаріальною конторою Запорізької області не заводилась, про що також свідчить відсутність інформації в Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50275459 від 14.12.2017 року, заповіти або спадкові договори не складались, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50275461 від 14.12.2017 року (а.с. 36, 38-39).

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Пунктом 23 зазначеної вище Постанови розяснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Зорянської сільської ради Розівського району Запорізької області № 300 від 02.06.2017 року, ОСОБА_1 на момент смерті своєї матері ОСОБА_6 (11.05.2006 року) постійно проживав разом з останньою за адресою: Запорізька область, Розівський район, с. Карла Лібкнехта (Зоря) по вул. Інтернаціональній (Миру) буд. 115. (а.с. 21).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 також підтвердили, що ОСОБА_1 на момент смерті своєї матері ОСОБА_6 (11.05.2006 року) постійно проживав разом з останньою за адресою своєї реєстрації: Запорізька область, Розівський район, с. Карла Лібкнехта (Зоря) по вул. Інтернаціональній (Миру) буд. 115, де доглядав за нею, забезпечував її лікування по час її смерті, займався її похованням.

Встановлення встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини заявнику ОСОБА_1 необхідно для оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно у вигляді житлового будинку, власником якого була покійна мати заявника - ОСОБА_6.

Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини (11.05.2006 року) та відкриття спадщини, по вул. Інтернаціональній (Миру) буд. 84 в с. Карла Лібкнехта (Зоря), Розівського району, Запорізької області, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.

ОСОБА_1, будучи спадкоємцем першої черги за законом на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк не заявив про відмову від спадщини, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77-80, 89, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_5 державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої 11.05.2006 року, за адресою: Запорізька область, Розівський район, с. Карла Лібкнехта (Зоря) по вул. Інтернаціональній (Миру) буд. 115.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду відповідно до частин 1 та 2 ст. 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.А. Антіпова