Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №337/4443/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бредун Д.С.
Провадження №22-ц/778/2169/17 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Гончар М.С.,

Подліянової Г.С.,

секретаря Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що в ході проходження ним військової служби в Збройних Силах України, позивач отримав ряд захворювань, внаслідок яких безстроково став інвалідом ІІ групи.

У зв`язку з наведеним, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої нормальні життєві функції, працевлаштуватись, та вимушений витрачати значні кошти на ліки для нормалізації свого самопочуття.

Посилаючись на наведене, просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, яка була завдана йому в результаті ушкодження здоров`я при виконанні обов`язків військової служби, у розмірі 100 000 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду заподіяну в результаті ушкодження здоров`я при виконанні обов`язків військової служби, в сумі 30 000 грн..

Стягнуто з Міністерства оборони України на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп..

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Учасники справи, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.. ст.. 74,76 ЦПК України ( в редакції 2005 року), що підтверджується розписами про отримання судових повісток ( а.с.118-120)

Аналогічні положення містяться у ст.. ст.. 128, 130ЦПК України.

Учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явились, причини неявки не повідомили.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 371, 372 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.
В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, зазначаючи про наявність правових підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення закріплено в ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в період з 21 серпня 1998 року по 29 квітня 2002 року, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 (а.с.56-57).

Згідно із копією свідоцтва про хворобу №117 від 14 березня 2002 року ОСОБА_1 поставлено діагноз «Шизофренія, проста форма, дебют» захворювання пов`язане з проходженням військової служби, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку (а.с.62).

Згідно з копією витягу з наказу Командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №128 від 11 липня 2002 року старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 , звільненого наказом Головнокомандувача Сухопутних військ ЗСУ №71 від 29 квітня 2002 року з військової служби в запас за п.67 п.п.«б» (за станом здоров`я), з 10 липня 2002 року виключено із списків особового складу частини та направлено до військового обліку до Ленінського РВК Запорізької області (а.с.8).

Згідно копії акту огляду МСЕК серії АВ №0547167 від 03 вересня 2015 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності безстроково. Причина інвалідності захворювання пов`язане з проходженням військової служби (а.с.9).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року із змінами та доповненнями відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичні або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд першої інстанції врахував ступінь моральних страждань позивача. Суд зазначав, що протягом багатьох років позивач щодня переживає душевні страждання та у зв`язку з хворобою позбавлений нормального життя, втратив працездатність.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)..

Статтею 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України» передбачено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Отже, обов`язок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2014 року у справі № 3-86гс14.

Оскільки судом першої інстанції встановлено, що набута позивачем друга група інвалідності є наслідком захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, суд дійшов правильного висновку про виникнення у позивача права вимагати відшкодування моральної шкоди. При цьому враховуючи тяжкість вимушених змін в житті ОСОБА_1 , виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо розміру стягнутого відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням вказаних норм колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 383 ЦПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови буду складено 21 грудня 2017 року

Головуючий О.М. Кримська
Судді: М.С. Гончар
Г.С. Подліянова