Справа № 461/7749/16 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/1499/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 рокуколегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2016 року за заявою представника Львівської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Львівської міської ради до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, з участю третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «МС ОПТ», Управління комунальної власності Львівської міської ради, Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації «Братство бджолярів України», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАН», Львівського комунального підприємства «Княже місто» про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності

встановила:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2016 року частково задоволено заяву про забезпечення позову. Заборонено Управлінню державної реєстрації Львівської міської ради здійснювати будь-яку перереєстрацію (перехід) права власності на наступне майно: приміщення площею 190,2 кв.м та 149,1 кв.м, загальною площею 339,3 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Львів, на вулиці Я.Стецька, будинок 11.

У задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову. Стверджує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що позивачем не надано жодного доказу щодо права власності саме на приміщення площею 190,2 кв.м та 149,1 кв.м, загальною площею 339,3 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Стецька Я., будинок 11, які належать відповідачам. Вказує, що з матеріалав, наданих позивачем, не вбачається, що позивач мав право власності саме на приміщення, що належать відповідачам і що його майнові права таким чином були порушені.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до положень ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч.3 ст.151 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

Згідно роз»яснень Верховного Суду України у п. 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.1 та п. ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечено зокрема шляхом заборони вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що позовні вимоги Львівської міської ради стосуються нерухомого майна: приміщення площею 190,2 кв.м та 149,1 кв.м, загальною площею 339,3 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Львів, на вулиці Я.Стецька, 11.

Право власності на зазначені приміщення зареєстровано за відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі протоколу загальних зборів учасників ТзОВ «МС ОПТ», який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 7 листопада 2016 року. Щодо цих приміщень між сторонами існує спір.

Беручи до уваги вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що заяву про забезпечення позову належить задовольнити частково, а саме в частині заборони Управлінню державної реєстрації Львівської міської ради здійснювати будь-яку перереєстрацію (перехід) права власності на приміщення площею 190,2 кв.м та 149,1 кв.м, загальною площею 339,3 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Стецька Я., будинок 11 іншому власнику, з метою недопущення в майбутньому невиконання чи утруднення виконання рішення по даній справі, оскільки існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідачі можуть вжити заходів до відчуження вищевказаного нерухомого майна.

Колегія суддів вважає, що застосований вид забезпечення позову відповідає позовним вимогам. Отже, судом вжито заходи забезпечення позову з дотриманням вимог закону, чого не спростовують доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону. Підстави для скасування ухвали суду відсутні, а тому апеляційну скаргу належить відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч.1 ст.312, ст.ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: