Справа № 405/3757/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом в якому просить встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квітня 2011 року по час смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_3 року та визнати за нею - ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позов мотивує тим, що вона з березня 2011 року проживала однією сім'єю разом з ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 померла. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1995 року, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із вказаного нерухомого майна. Позивач особисто проводила обряд поховання ОСОБА_3 та на теперішній час продовжує проживати у вказаній квартирі, підтримує її у належному стані, оплачує комунальні послуги, зберігає та використовує речі повсякденного вжитку та документи померлої. У визначений законом термін (в серпні 2016 року) позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Крім неї, аналогічну заяву подав ОСОБА_2. Позивач все своє життя вважала ОСОБА_3 своєю бабусею та остання також мала до позивача прихильність. Тому, коли виникла потреба допомагати ОСОБА_3 позивач без вагань переїхала до неї. У зв'язку з тим, що на сьогоднішній день є неможливим оформлення права власності на вищевказане спадкове майно шляхом видачі нотаріусом відповідного свідоцтва, позивач вимушена звернутись до суду за захистом її спадкового права.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись. Представник позивача за договором адвокат Данилюк Н.В. надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2 надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1995 року, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів, квартира АДРЕСА_1 дійсно на праві приватної власності належить ОСОБА_3.

Згідно наявної в матеріалах справи архівної довідки Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» № 26488 від 04.08.2016 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі вищевказаного Свідоцтва про право власності на житло за станом до 01.01.2013 року зареєстровано за ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 27.07.2016 року Кіровоградським міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину по закону, а саме на вищевказану квартиру, що належала померлій ОСОБА_3

Постановою приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу від 20.07.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та запропоновано, зокрема, звернутися до суду для встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 не менше як п'ять років.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 за вищевказаною адресою, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які також зазначають, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2010 року проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, ОСОБА_3 вважала ОСОБА_1 своєю онукою та саме остання займалася похованням ОСОБА_3 Інших спадкоємців майна померлої ОСОБА_3 не має.

При цьому, зазначені обставини не оспорюються відповідачем, який не заперечує проти вимог позивача, та підтверджуються наявною в матеріалах справи накладною по оплаті ритуальних послуг на поховання ОСОБА_3 від 26.04.2016 року, згідно якої похованням ОСОБА_3 дійсно займалася ОСОБА_1.

За правилами статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу. Таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, з урахуванням досліджених письмових доказів, судом встановлено, що зазначені обставини є достатніми для встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (ст.16 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, судом встановлено, що позивач правомірно набула право власності на квартиру АДРЕСА_1, що залишилася після смерті ОСОБА_3. Доказів, які спростовують цю обставину, не надано, тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Отже, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд відносить витрати по даній справі за рахунок позивача.

На підставі викладеного і ст.ст. 15, 328, 292, 1216, 1217, 1220, 1223, 1264 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім'єю з квітня 2011 року по час її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда І. М. Шевченко