АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1087/17 Головуючий 1 інст. Лігус С.М.
Справа № 644/9686/16
Категорія: договірні Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Гуцал Л.В., Пономаренко Ю.А.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року,

у с т а н о в и л а:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

На обґрунтування позивач вказала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 листопада 1999 року Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради за реєстровим № 7-99-209170.

У звязку з тяжкою хворобою її матері ОСОБА_3, померлої 21 липня 2016 року, вона вимушена була взяти у ОСОБА_2 у борг гроші.

24 липня 2015 року укладено Договір купівлі-продажу, за умовами якого вона передала у власність, а ОСОБА_2 отримав у власність квартиру АДРЕСА_1 та зобовязався сплатити за це житло певну грошову суму, а саме 440 319 грн. 90 коп., що еквівалентно 20 000 доларам США 00 центів. Договір посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 2-1593.

Посилаючись на те, що вона повинна була скласти письмове зобовязання про повернення грошей, а її було вмовлено з метою виконання зобовязань передати вказане житло в якості застави, просила визнати недійсним вказаний договір купівлі-продажу квартири.

.

В заяві про забезпечення позову позивач просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження цього житла до розгляду справи по суті.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

Заборонено відчуження квартири АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. Зокрема зазначає, що позов забезпечено за відсутності посилань в позові на необхідність обрання певних заходів, а ухвала не є обґрунтованою; суд забезпечив нематеріальний позов та наклав заборону на відчуження квартири, яка не є предметом позову.

Позивач ухвалу суду першої інстанції не оскаржила, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 152 ЦПК України).

Вимоги за даним позовом стосуються визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 недійсним.

Посилаючись на можливість відчуження цього майна до вирішення спору, ОСОБА_3 заявила відповідне клопотання про забезпечення позову.

За таких обставин суду першої інстанції вправі був забезпечити позов, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року є законною, підстав для її скасування немає.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність вжиття заходів забезпечення позову не можуть бути прийняті до уваги.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач вказала про можливість відчуження спірної квартири з боку відповідача, оскільки її же було виписано з цього житла, в якому вона проживає з тіткою, яка є пенсіонером та потребує стороннього догляду. Крім того, їй стало відомо, що найближчим часом у неї може бути відключено електропостачання.

З огляду на це, доводи апеляційної скарги про те, що така заява не є мотивованою, є безпідставними.

Посилання на те, що ухвала не є мотивованою, не гуртується на законі. Даний процесуальний документ відповідає вимогам статті 210 ЦПК України

Керуючись ст. ст. 302, 307 ч. 2 п. 1, 312 п. 1, 313, 314 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.В.Гуцал

ОСОБА_5