справа № 361/1477/17
провадження № 2/361/383/18
УХВАЛА

12 жовтня 2017 року м. Бровари

Броварського міськрайонного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Плиси В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до масиву Садівничих товариств «Ялинка», треті особи: голова правління масиву Садівничих товариств «Ялинка» ОСОБА_2, Княжицька сільська рада Броварського району Київської області, про визнання недійсним рішення конференції,

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року відкрито провадження у вищевказаній справі за позовом ОСОБА_1

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на ті обставини, що спір виник між учасниками юридичної особи та пов'язаний з діяльністю і управлінням такою особою.

Представник позивача ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення даного клопотання.

Із позовної заяви та доданих документів видно, що позивач як член масиву садівничих товариств «Ялинка» оскаржує рішення звітно-виборчої конференції Масиву від 29.05.2016 року №1 в частині обрання правління масиву садівничих товариств «Ялинка».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Згідно із ч. 2 ст. 1 ГПК України у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є субєктами підприємницької діяльності.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснено, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно п. 13 даної Постанови, визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 4 частини першої статті 12 ГПК, стаття 15 ЦПК ), слід враховувати розяснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів».

Наприклад, у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи, повязані зі створенням, діяльністю, управлінням інших субєктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у спорі є фізична особа. При цьому положення пункту 4 частини першої статті 12 ГПК, враховуючи її імперативний характер, не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, повязаних з діяльністю інших субєктів господарювання (споживчих, садових товариств тощо).

Дані положення кореспондують п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», відповідно до якої не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, повязані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності інших субєктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у справі є фізична особа. При цьому норма пункту 4 частини першої статті 12 ГПК в силу її імперативного характеру не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, повязаних із діяльністю інших субєктів господарювання.

Отже, спір між сторонами виник з приводу діяльності та управління субєкту господарювання, який не є господарським товариством, а тому підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, про що прямо зазначено у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

За таких обставин, клопотання представника відповідача є необґрунтованим та безпідставним, тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 168, 210 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання представника масиву Садівничих товариств «Ялинка» - ОСОБА_3 про закриття провадження у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.М.Петришин