АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/11/17 Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 22-ц/789/316/17 Доповідач - Дикун С.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Кузьма Р. М., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду від 10 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 700 грн., мотивуючи тим, що відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати необхідну матеріальну допомогу сину.

Рішенням Шумського районного суду від 10 лютого 2017 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 700 грн., починаючи з моменту реєстрації позовної заяви (10.01.2017 року) і проводити до закінчення дитиною навчання. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Зазначено, що стягнення аліментів у розмірі місячного платежу підлягає до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність і необгрунтованість. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина на час його навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-років в сумі 450 грн. Вказує, що стягуючи аліменти у сумі 700 грн. щомісячно, в судовому рішенні не наведено обставин, які вказують, що матеріальний стан відповідача і стан здоров'я дозволяють йому приймати участь в утриманні повнолітнього сина в такому розмірі. Також, суд не прийняв до уваги, що відповідач є інвалідом 3 групи загального захворювання і отримує пенсію по інвалідності в сумі 1300 грн.

Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду до зміни.

Задовольняючи позов та стягуючи із відповідача аліменти на повнолітнього сина, котрий продовжує навчатись, у сумі 700 грн, суд виходив з того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у такому розмірі.

Погодитись із висновками суду першої інстанції щодо розміру аліментів 700 грн колегія суддів не може.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії І-ИД №072685, виданого 24.12.1998 року Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є його батьками.

Із довідки №2121 від 27.12.2016 року Української академії друкарства вбачається, що ОСОБА_3 є студентом першого курсу, факультету комп'ютерної поліграфічної інженерії, який навчається на денній формі навчання в Українській академії друкарства IV рівня акредитації.

Згідно з довідкою №1637 від 27.12.2016 року, виданої Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається в Українській академії друкарства в м.Львові і на території сільської ради не зареєстрований, але проживає періодично та знаходиться на утриманні своєї матері ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи (загальне захворювання), що підтверджується пенсійним посвідченням №.

Згідно з індивідуальною програмою реабілітації інваліда №1546 від 04.12.2015 року ОСОБА_1 не працює, йому протипоказана робота з психоемоційним перевантаженням.

Як вбачається із довідки Кременецького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України, виданої 13 березня 2017 року, відповідач отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання як інвалід 3 групи. У вересні 2016 року відповідач отримав пенсію у розмірі 870 грн. з вирахуванням аліментів; у жовтні 2016 року 870 грн. з вирахуванням аліментів; у листопаді 2016 року 870 грн. з вирахуванням аліментів; у грудні 2016 року 1201,52 грн. з вирахуванням аліментів; у січні 2017 року 1347 грн.; у лютому 2017 року 1347 грн.

Даних про інші доходи відповідача матеріали справи не містять і доказів щодо наявності таких доходів стороною позивача не представлено.

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч.1 ст. 6 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи.

Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.99 р. N 966-XIV).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Оскільки статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (в розрахунку на місяць) станом на 1 січня 2017 року становить 1600 грн., то судова колегія приходить до висновку про можливість сплати ОСОБА_1 аліментів на утримання свого неповнолітнього сина в розмірі 30 % від прожиткового мінімуму для працездатної особи.

За таких обставин, судом не у повній мірі виконано вимоги ст. 200 СК України , та не взято до уваги здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

Враховуючи те, що повнолітній ОСОБА_3, який не досяг 23-річного віку, продовжує навчання та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги; те, що відповідач ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи та на даний час ніде не працює, а отримує лише пенсію по інвалідності, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_3 слід зменшити до 500 грн.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового чи зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шумського районного суду від 10 лютого 2017 року змінити. Зменшити розмір аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5,ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, жительки с.Малі Дедеркали, вул.Дружби,55 Шумського району Тернопільської області, паспорт серії МС 875982, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 700 грн до 500 грн. щомісячно на період навчання, але не більше, як до досягнення сином двадцяти трьох років.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий Дикун С.І.

ОСОБА_4

Судді: Храпак Н.М.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5