Справа № 574/459/17
Провадження № 2/574/317/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 22.05.2011 року помер її чоловік ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,16 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0184110, що належало його матері ОСОБА_4, яка померла 11.03.1996 року. Спадщину він прийняв, але юридично за життя не оформив. Коли вона звернулася до органів нотаріату для оформлення спадщини після смерті останнього, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане право на земельну частку (пай), оскільки сертифікат був виданий після смерті спадкодавця. Просила визнати за нею право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Представник позивача ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримав просив справу розглянути без його участі, надіславши до суду письмову заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 22 травня 2011 року помер чоловік позивачки ОСОБА_3, який мешкав в с. Піски, Буринського району, Сумської області, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) у землі, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради, Буринського району Сумської області, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Присеймівське» розміром 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено сертифікатом серії СМ №0184110, яку він прийняв фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 11 березня 1996 року, але за життя юридично не оформив.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина позивачка по справі ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї, входячи до кола спадкоємців за законом першої черги, що підтверджується, паспортом позивача, свідоцтвами про смерть спадкодавців, свідоцтвом про одруження позивачки, довідкою ОСОБА_2 сільської ради, копією сертифікату, копією державного акту на право колективної власності на землю(а.с.4,6,11-13, 16-20).

Разом з тим, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки зазначений сертифікат виданий 29.01.1997 року, тобто після смерті ОСОБА_4, що також вбачається з розяснення нотаріуса за №399/01-16 (а.с.21).

Однак право ОСОБА_4 на вказану земельну частку( пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, будучи колишнім членом КСП пенсіонером, була включена до відповідного списку громадян членів САПТЗТ «Присеймівське», який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000010 і їй вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий відповідно до рішення Буринської райдержадміністрації від 09.01.1997 №5, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай), Державним актом на право колективної власності на землю, доданим до нього списком громадян членів САПТЗ, (а.с.7,16-18,).

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Так як право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог і необхідності захисту його прав шляхом визнання за ним права на зазначену земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст.5,6,10,15,60,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.529,548,549 ЦК Української РСР, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №66/94 від 10.11.1994 року, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95, ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), у землі, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради, Буринського району Сумської області, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Присеймівське» розміром 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій 11 березня 1996 року ОСОБА_4, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0184110, виданого Буринською районною державною адміністрацією 29 січня 1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №799 та було успадковане ОСОБА_3, який помер 22 травня 2011 року в с. Піски, Буринського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: