Справа № 724/1640/16-ц
Провадження № 2/724/143/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

секретаря: Трофа М.В.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення та встановлення порядку користування квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016 року позивач ОСОБА_4 звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення та встановлення порядку користування трьохкімнатною квартирою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 18 лютого 2016 року вона та ОСОБА_2 набули право власності по ? частині квартири АДРЕСА_1 б, в м. Хотин, Чернівецької області. В подальшому, право власності на належну їй частку квартири було зареєстровано в Дежавному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить додана до позовної заяви інформаційна довідка № 71037315 від 21 жовтня 2016 року. Квартира АДРЕСА_2 становить загальну площу 68,7 кв.м., в тому числі житлову 40,9 кв.м. Зазначає, що після набуття нею права власності на належну їй частку квартири вона неодноразово намагалася вселитися до квартири, однак ОСОБА_2 чинить їй перешкоди у цьому та не надає ключі від квартири, влаштовує сварки, на підставі якої вона викликала представників поліції для врегулювання спору. Даний факт за її заявою від 17 жовтня 2016 року зафіксовано висновком старшого інспектора поліції Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 від 20 жовтня 2016 року. Вказує, що житлова площа квартири становить 40,9 кв.м., однак ОСОБА_2 користується всією квартирою № 52, що по вулиці Шевченка, буд. 59б, в м. Хотині, Чернівецької області.

В звязку з тим, що вона є співвласником вищевказаної квартири і їй на праві власності належить ? частина квартири, тому вона має право на користування житловою площею квартири в розмірі 20,45 кв.м., а ОСОБА_2 в добровільному порядку не має бажання встановити порядок користування даною квартирою, а тому просить суд зобовязати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні нею квартирою № 52, що по вулиці Шевченка, буд. 59 б, в м. Хотині Чернівецької області шляхом вселення до вказаної квартири та визначити порядок користування квартирою, посилаючись на те, що у них від шлюбу є неповнолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому просить суд виділити в її особисте користування: житлову кімнату 52-2 площею 8,8 кв.м., житлову кімнату 52-5 площею 12.8 кв.м., залишити в особистому користуванні відповідача: житлову кімнату 52-3 площею 19,3 кв.м., при цьому, приміщення які не є житловими, а саме коридор 52-1 площею 10.5 кв.м., кухню 52-6 площею 8.3 кв.м., кладовку 52 - 4 площею 1.45 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м., туалет площею 52-8 площею 1,5 кв. м. залишити у її та відповідача ОСОБА_6 В.Б. спільному користуванні. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в справі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на підстави, викладені ним в заяві, яка була надана до матеріалів справи 30.03.2017 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав думку відповідача, та просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 18 лютого 2016 року встановлено, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 набули право власності по ? частині квартири АДРЕСА_1 б, в м. Хотин, Чернівецької області (а.с. 10-11).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно інформаційної довідки № 71037315 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що на підставі рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 18.02.2016 року власником ? квартири № 52, яка розташована по вулиці Шевченка, буд. 59 б, в м. Хотині, Чернівецької області є позивач в справі ОСОБА_4, форма власності приватна, розмір частки ? (а.с. 12).

Відповідно до висновку від 20.10.2016 року начальника Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 по заяві ОСОБА_4 вбачається, що остання зверталася до Хотинського відділення поліції з приводу того, що позивач ОСОБА_2 не впускає її до квартири, ? частина якої належить їй на праві власності та не надає їй можливості користуватися її майном (а.с.13).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 за № 417 від 21.01.2017 року вбачається, що за адресою по вул. Шевченка, буд. 59 б, кв. 52 в м. Хотині Чернівецької проживає відповідач в справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_8 Даніїл Віталійович - син, та ОСОБА_9 - донька.

Однак, суд не погоджується з фактом про часткове визнання позову та із викладеним відповідачем ОСОБА_2 в заяві, яка була подана суду 30.03.2017 року, та поясненнями відповідача та його представника наданими в судовому засіданні, на підставі яких вони посилаються на вищевказаний акт обстеження матеріально - побутових умов з приводу того, що відповідач на даний час проживає в квартирі зі своєю дружиною та двома дітьми, та проханням виділити йому в користування ті ж кімнати, що і просить позивач, з огляду на те, що позивач є співвласником вищевказаної квартири, житлова площа якої в загальному становить 40,9 кв.м.

Крім того, як вже було встановлено судовим рішенням, позивач ОСОБА_4 також має право на ? житлової площі квартири, а саме 20,45 кв.м. житлової площі.

Тому, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за можливе виділити позивачу, на утриманні якої також знаходиться малолітня дитина ОСОБА_6 в особисте користування житлову кімнату 52-2 площею 8,8 кв.м., житлову кімнату 52-5 площею 12,8 кв.м., а відповідачу ОСОБА_2 виділити в користування житлову кімнату 52-3 площею 19,3 кв.м., а приміщення які не є житловими залишити у спільному користуванні позивача та відповідача.

Згідно статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власності або взяти в оренду.

Згідно статті 55 Основного Закону України, права і свободи людини і громадянина захищаються.

Відповідно до ч. І ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. І ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (п.п. 1,2 ст. 319 ЦК України). Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов'язана з використанням його властивостей. Право користування власністю це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно».

Така ж правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13.

Частиною 1 ст. 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів власності.

Так, згідно зі ст. ст. 391, 392 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено судом, на день звернення до суду відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди в користуванні квартирою позивачеві ОСОБА_4, а саме не допускає останню до квартири, що підтверджується вищевказаним висновком начальника Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 від 20.10.2016 року, чим перешкоджає позивачеві у використанні права на користування своєю частиною власного майна.

Згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_4 слід задовольнити в повному обсязі.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 слід стягнути судові витрати в справі в розмірі 1102, 40 гривень.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 41, 47, 55 Конституції України, ст. ч. І ст. 316, ч. І ст. 317, ст. 321, 355, ч. І ст. 356, ст. 358, ч. І ст. 369, ст. 386, ст. ст. 391-392 ЦК України, ст.ст. 10, 57- 60, ч. 1 ст. 88, ст. ст. 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні трьохкімнатною квартирою шляхом вселення та встановлення порядку користування трьохкімнатною квартирою - задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, усунути перешкоди у користуванні трьохкімнатною квартирою № 52 по вул. Шевченка, 59б у м. Хотин Чернівецької області шляхом вселення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3.

Встановити порядок користування трьохкімнатною квартирою № 52 по вул. Шевченка, 59б, в м. Хотин Чернівецької області наступним чином:

- виділити в особисте користування ОСОБА_4 житлову кімнату 52-2 площею 8,8 кв.м., житлову кімнату 52-5 площею 12,8 кв.м.;

- виділити в особисте користування ОСОБА_2 житлову кімнату 52-3 площею 19,3 кв.м.;

- нежитлові приміщення, а саме коридор 52-1 площею 10,5 кв.м., кухню 52-6 площею 8,3 кв.м., кладовку 52-4 площею 1,45 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., туалет 52-8 площею 1,5 кв.м. залишити у спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_5 судовий збір в розмірі 1102,40 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд терміном десять днів з дня його оголошення, а особами, які не були в судовому засіданні в цей же термін і в цьому ж порядку з дня отримання ними копії рішення суду.

Суддя: А.І. Руснак