Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф.,Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригод.

Позов обґрунтовував тим, що він є власником автомобіля марки NISSAN QASHQAI, номерний знак НОМЕР_1. 27 січня 2015 року o 11 год. 20 хв. у м. Енергодарі по вул. Комсомольській в районі будинку № 43 відповідач ОСОБА_7, керуючи автомобілем DAEWOO Lanos, при повороті ліворуч не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з його автомобілем. Внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження лакофарбувального покриття правої сторони, пошкодження переднього (правого) крила, пошкодження правої двері, заднього бамперу з правої сторони.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 19 лютого 2015 року відповідача було визнано винним у скоєні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності. Відповідно до висновку № 48 від 11 лютого 2015 року автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки NISSAN QASHQAI становить 24 931 грн 08 коп. З урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням дослідження, у розмірі 800 грн та витрат на направлення відповідачу телеграми 95 грн 58 коп., розмір майнової шкоди становить 25 826 грн 66 коп. Також позивач посилався на завдання йому пошкодженням майна моральної шкоди у розмірі 1 000 грн.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 відшкодування майнової шкоди у розмірі 25 826 грн 66 коп, моральної шкоди у розмірі 1 000 грн, суму витрат на правову допомогу у розмірі 1 700 грн та витрати зі сплаті судового збору у розмірі 268 грн 26 коп.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 є власником автомобіля марки NISSAN QASHQAI, номерний знак НОМЕР_1. 27 січня 2015 року o 11 год. 20 хв. у м. Енергодарі по вул. Комсомольській в районі будинку № 43 відповідач ОСОБА_7, керуючи автомобілем DAEWOO Lanos, при повороті ліворуч не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем ОСОБА_6 Внаслідок ДТП автомобіль марки NISSAN QASHQAI отримав механічні пошкодження.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 19 лютого 2015 року ОСОБА_7 було визнано винним у скоєні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновку № 48 від 11 лютого 2015 року автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки NISSAN QASHQAIстановить 24 931 грн 08 коп.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно положень ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України).

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Повно та всебічно дослідивши обставини справи на підставі оцінки кожного здобутого доказу окремо та усіх доказів у їх сукупності з дотриманням правил, передбачених ст. ст. 185, 187, 189, 212 ЦПК України, зокрема висновки автотоварознавчого дослідження № 48 від 11 лютого 2015 року, копію квитанції про сплату експертних послуг від 04 лютого 2015 року, копію постанови Енергодарського міського суду Запорізької області від 19 лютого 2015 року, копію поштової квитанції від 28 січня 2015 року, суди встановили вину ОСОБА_7 у завданні майнової шкоди позивачу, розмір матеріального збитку та стягнули із винного водія вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля із правильним застосуваннямст. ст. 1166, 1192 ЦК України.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_7 про незгоду із розміром майнової шкоди, який встановлено висновком автотоварознавчого дослідження № 48 від 11 лютого 2015 року, та необхідність визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля за фактичними витратами, які поніс позивач (20 035 грн), є необґрунтованими з огляду на таке.

За змістом п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Як вбачається із матеріалів справи, у автотоварознавчому дослідженні № 48 від 11 лютого 2015 року експерт визначив вартість матеріального збитку як суму вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення величини втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля, що узгоджується із вимогами п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Акт виконаних робіт щодо ремонту пошкодженого автомобіля від 01 липня 2015 року включає лише перелік, вартість ремонтних робіт, кількість і вартість використаних при цьому матеріалів, тобто не є визначенням матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, у розумінні Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що підтверджує правильність висновків судів щодо встановлення розміру майнової шкоди, завданої ОСОБА_6

Встановивши обставини завдання шкоди майну потерпілого внаслідок ДТП, врахувавши характер та обсяг моральних страждань позивача у зв'язку з цим, суди обґрунтовано виходили із обов'язку винної у вчиненні ДТП особи щодо відшкодування моральної шкоди, при визначенні розміру якої враховано засади розумності, виваженості та справедливості. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Разом з тим, вирішуючи спір, суди не звернули уваги на те, що у запереченні на позов (а. с. 111) ОСОБА_7 просив повернути йому замінені деталі пошкодженого автомобіля, враховуючи те, що з нього стягнуто вартість нових запчастин.

Згідно акта виконаних робіт від 01 липня 2015 року вартість деталей, що підлягають заміні, складає 10 000 грн (крило переднє праве, фара права, підкрилок правий передній, планка арки переднього правого крила).

Згідно роз'яснень, викладених у п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 04 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Посилання на указані обставини у запереченні на позов свідчать про вимогу відповідача вирішити питання щодо повернення йому замінених деталей або зменшення розміру стягнутого відшкодування на їх вартість.

Вказане питання залишилося судом першої інстанції нерозглянутим. Доводи апеляційної скарги у цій частині апеляційним судом не спростовано.

З урахуванням викладеного, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик