Справа № 489/1746/17
Номер провадження 2/489/1440/17
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Сироватки Т.О.,

за участю :

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого він надав у позику останньому грошові кошти в сумі 400,00 доларів США. Проте відповідач ухиляється від виконання зобов'язань з погашення грошових коштів позичених у позивача, в зв'язку з чим він має сплатити позивачу суму боргу, індекс інфляції та три відсотки річних за користування позичковими коштами.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 10.02.2016 р. в розмірі 400,00 доларів США, що на час пред'явлення позову еквівалентно 10 808 грн. 00 коп., 526,78 грн. - три відсотки річних; 2 669,92 грн. - проценти за час користування позикою, що разом складає 14 004 грн. 70 коп.

У судовому засіданні позивач підтримав уточнені вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

10.02.2016 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали Договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 400,00 доларів США, з кінцевим строком повернення - до 25.02.2016 р.

На підтвердження укладеного Договору позики 10.02.2016 р. відповідачем була складена розписка, відповідно до якої він зобов'язувався повернути суму боргу відповідно до умов визначених Договором позики та складеною розпискою.

Однак, позичальником за договором позики зобов'язання щодо повернення суми боргу не виконані, в зв'язку з чим на теперішній час він має заборгованість перед позивачем.

Згідно наданих позивачем розрахунків , за період з 26.02.2016 року по 12.10.2017 року, заборгованість відповідача за договором позики складає в розмірі 400,00 доларів США, що еквівалентно 10 808 грн. 00 коп., 526,78 грн. - три відсотки річних; 2 669,92 грн. - проценти за час користування позикою, що разом складає 14 004 грн. 70 коп.

Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики потребує простої письмової форми і є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Аналогічна правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-50цс16.

Згідно із частиною другою ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526,599,611 ЦК України, змісту договору позики слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 р. по справі № 6-1206 цс 15.

Крім того у постанові від 02 вересня 2015 р. по справі № 6-369 цс15 Верховним Судом також зазначено, що згідно із частиною першої ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 34, 60, 62, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість за договором позики від 10.02.2016 р. в розмірі 14 004 грн. 70 коп., з яких: 400,00 доларів США, що еквівалентно 10 808 грн. 00 коп., 526,78 грн. - три відсотки річних; 2 669,92 грн. - проценти за час користування позикою.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С. Тихонова