233 № 233/1630/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінова О.С.
за участю секретаря Поварніциної А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився з поважних причин, надав заяву в якій підтримав заявлені вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.39).
Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Тобто за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.
Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У відповідності до п. 8 Договору позики за порушення строків повернення заборгованості позичальник сплачує позикодавцю неустойку в розмірі 0,4% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення до повного погашення боргу.
Таким чином з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно суму основного боргу, який на дату подачі позову за курсом НБУ складає 142541 грн., неустойку за курсом НБУ - 220173 грн., а всього у загальній сумі 362714 грн., згідно наданих позивачем розрахунків, перевірених судом.
У зв'язку із задоволенням позову, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору (а.с.1)
Керуючись ст.ст. 512, 526, 1046, 1047, 1049, 1050, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 88, 212-215, 224- 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_3, суму боргу за договором позики від 15 лютого 2014 року у розмірі 142541,00 грн., неустойку (пеню) згідно п. 8 Договору позики за період з 16.02.2014 року по 16.03.2017 року в сумі 220173 грн., всього 362714 (триста шістдесят дві тисячі сімсот чотирнадцять) гривень 00 копійок солідарно.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 1813 (одна тисяча вісімсот тринадцять) гривень 57 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 1813 (одна тисяча вісімсот тринадцять) гривень 57 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя