Номер провадження: 22-ц/785/4936/17
Номер справи місцевого суду: 520/7950/16-ц
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,третя особа Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про стягнення заборгованості за аліментами та пені, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2017 року,-

встановила:

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за аліментами та пені і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідно до рішення Київського районного суду м.Одеси від 19 травня 2014 року відповідач ОСОБА_3 зобов`язаний виплачувати на користь позивачки ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

14.08.2015 року виконавче провадження було відкрите, проте через неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по сплаті аліментів за період з 17.04.2014 року по 01.12.2016 року, виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 55640 грн.

Додатково позивач посилався на те, що відповідно до ст.196 СК України, відповідач має сплатити пеню у розмірі 16952 грн.

Позивач остаточно просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь заборгованість по аліментам в сумі 55640 гривень та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 16952 гривень (а.с.40-42).

Рішення ухвалено у відсутності позивача.

В судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_6 проти позову заперечували.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_2 заборгованість по аліментах на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 55640 грн. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 16952 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір 640 грн. (а.с.70-71).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі. (а.с.75-81).

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру заборгованості по сплаті аліментів, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, посилаючись на вимоги ст.196 СК України, виходив з того, що позивач набула право вимоги з відповідача заборгованості за аліментами у розмірі 55640 грн.та пені по несплаті аліментів за період з 17.04.2014 року по 01.12.2016 року у розмірі 16952 грн.

Проте, з такими висновками суду погодитися повністю не можна.

Колегія суддів, частково погоджується з доводами апеляційної скарги,виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони з 2002 року по 2008 рік перебували у шлюбі.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 27.11.2008 року шлюб між сторонами було розірвано.

Від шлюбу народилися діти: донька ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.6,7).

Відповідно до рішення Київського районного суду м.Одеси від 19 травня 2014 року відповідач ОСОБА_3 зобов`язаний виплачувати на користь позивачки ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

14.08.2015 року постановою державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виконавче провадження було відкрите (а.с.8).

Відповідно до розрахунку заборгованості за аліментами, складеного державним виконавцем Першого Київського ВДВС Одеського РУЮ станом на 01.12.2016 року заборгованість за аліментами складає 55640 грн. (а.с.43).

Матеріали справи не місять, а відповідачем всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані докази у спростування розрахунку заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи заборгованість по сплаті аліментів за період з 14.04.2014 року по 01.12.2016 року у розмірі 55640 грн. не врахував, що вимоги ст. 194 СК України до правовідносин, які склалися між сторонами, після звернення ОСОБА_2 до виконавчої служби з заявою про примусове виконання виконавчого листа та відкриття 14.08.2015 року, виконавчого провадження не застосовуються, оскільки виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа вже відкрито та заборгованість за аліментами виникла в процесі відкритого виконавчого провадження та повторному стягненню заборгованість по аліментам не підлягає.

Позивач ОСОБА_2 після набрання законної сили судового рішення отримала виконавчий лист, у серпні 2015 року пред'явила його до виконання та за яким було відкрито виконавче провадження, тому правових підстав для застосування ст.194 СК України та додаткового стягнення з відповідача заборгованості за аліментами за період з 14 серпня 2015 року до 01.12.2016 року у суду першої інстанції не було .

Позивач ОСОБА_2 набула право вимоги заборгованості по сплаті аліментів за період з 14.04.2014 року по 14.08.2015 року .

З врахуванням того, що відповідач мав сплачувати, щомісячно, аліменти на утримання дітей у розмірі 1800 грн., проте матеріали справи не містять докази належного виконання відповідачем своїх зобов'язань, на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість у розмірі 28680 грн.

(квітень - 840 грн., за період з травеня 2014 року по липень 2015 року включно - 27000 грн., та за 14 днів серпня 840 грн. тобто 840 грн.+27000 грн. +840 грн. = 28680 грн.)

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів слід зазначити наступне.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи , яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду ,одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи з відповідача ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 16952 грн., вірно виходив з обчислення 1 % за місяць заборгованості на протязі 2-х років.

Відповідно до правового висновку постанови Верховного Суду України № 6-81 цс/13 від 11.09.2013 року,№ 6-94 цс/15 від 01.07.2015 року , що відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для застосування у подібних правовідносинах зазначено , оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог наданий розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, який узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України , відповідає обставинам справи.

Матеріали справи не місять, а відповідачем всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані докази погашення відповідачем заборгованості за аліментами.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надані докази на підтвердження відсутності його вини щодо несплати аліментів.

Хоча судом першої інстанції у вступній частині судового рішення помилково не була зазначена третя особа, проте відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України зазначене порушення не може бути підставою для скасування судового рішення та звільненя відповідача від погашення заборгованості по сплаті аліментів та пені.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що відповідач не працює не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять, а відповідачем не надані докази того, що відповідач за станом здоров'я не спроможний працевлаштуватися та надавати матеріальну допомогу своїм дітям.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного визначення судом першої інстанції розміру пені не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи є припущенням та не ґрунтуються на доказах.

Наведений судом першої інстанції розрахунок пені узгоджується з наданим позивачем розрахунком та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України за аналогічними справами.

За таких обставин, відповідно до п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів підлягає зімін. В решті рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,п.3 ч.1 ст. 307,316,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2017 року змінити.

Абзац перший , другий резолютивної частини викласти в новій редакції :

"Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3,третя особа Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про стягнення заборгованості за аліментами та пені задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 заборгованість за аліментами на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 28680 грн., та пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 16952 грн."

В решті позовних вимог відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова