АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4669/17 Головуючий 1 інст. - Шмадченко С.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м.Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Бровченка І.О., Кіся П.В.,

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 22 травня 2017 року

за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи - Старший державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Головенко Ольга Миколаївна, Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_4, на дії державного виконавця по виконавчому провадженню № 35613188, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд зі скаргою на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі по тексту - Московський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області).

В обґрунтування вказаної скарги зазначив, що він 23.08.2016 року отримав повідомлення з Державного підприємства «СЕТАМ» м. Києва (далі по тексту - ДП «СЕТАМ») про те, що іпотечне майно - трикімнатна квартира АДРЕСА_1 виставлена на електронні торги - № лоту 166144, строк проведення торгів 15-17.09.2016 року, у зв'язку із зверненням стягнення за виконавчим провадженням № 35613188, яке відкрито 10.12.2012 року на підставі виконавчого листа № 6/2018/364/2012/03, виданого 30 листопада 2012 року Київським районним судом м. Харкова та знаходиться у провадженні Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області.

Вказане нерухоме майно передано на реалізацію до ДП «СЕТАМ» за заявкою № 19422/21 від 12.08.2016 року державним виконавцем Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Головенко О.В. відповідно до акту про арешт цього нерухомого майна від 15.07.2015 року.

На думку заявника дії державного виконавця є протиправними та вчиненими з порушенням вимог чинного законодавства з наступних підстав.

Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 6/2018/364/2012/03, виданого Київським районним судом м. Харкова по цивільній справі №2018/17031/2012, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_4 на видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при «Асоціації захисту прав протиправних інвестицій» м. Харкова від 08.08.2012 року по третейській справі № 06/12/06/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 суми боргу у розмірі 1 275 604,20 грн за договором позики. Цей договір позики був укладений 16 грудня 2011 року між ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Разом з цим, 14.09.2007 року між Харківською філією АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № 805/13/18-5/7-924 в якості майнової поруки за кредитним договором № 805/27/13-2/7-058 від 14.09.2007 року між ТОВ «МАПК «ЮМА-Трейдінг» та Харківською філією АКБ «Укрсоцбанк». Предметом іпотеки є трикімнатна квартира №75, що розташована в АДРЕСА_1.

Згідно з останніми змінами від 15.11.2013 року до вищевказаного договору кредиту строк виконання основного зобов'язання в зв'язку з реструктуризацією боргу ТОВ «МАПК «ЮМА-Трейдінг» був встановлений до 14 листопада 2028 року, та до березня 2015 року погашення цього боргу з боку боржника відбувалося належним чином. З невідомих заявнику підстав борг ТОВ «МАПК «ЮМА-Трейдінг» за кредитним договором у розмірі 421 736,47 грн нібито був погашений ОСОБА_4, до якого перейшли права іпотекодержателя і за іпотечним договором. Але, будь-яких майнових вимог про дострокове повернення цього боргу від ОСОБА_4 до ОСОБА_1 не надходило, ніяких документів, які б дійсно підтверджували погашення боргу перед банком та перехід права на іпотеку ОСОБА_1 не надавалися.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 66531240 від 24.08.2016 року у вказаному реєстрі є наявний запис про іпотеку №5668221 від 14.09.2007 року, згідно з якого строк виконання основного зобов'язання боржником ТОВ«МАПК «ЮМА-Трейдінг» встановлений 14 листопада 2028 року, що безумовно свідчить про те, що строк основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою не змінювався.

Вивченням матеріалів виконавчого провадження № 35613188 та згідно відповіді Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 29.08.2016 року встановлено, що рішення суду або виконавчий напис нотаріуса на звернення стягнення цього конкретного предмету іпотеки в матеріалах виконавчого провадження відсутні, тобто відсутні виконавчі документи, на підставі яких звертається стягнення на іпотечне майно.

Нове виконавче провадження про стягнення предмету іпотеки, яким забезпечено виконання кредитного договору, тобто, іншого основного зобов'язання, ніж того, на примусове виконання якого відкрито виконавче провадження № 35613188, не відкривалося.

Тобто, навіть за умови поєднання ОСОБА_4 в одній особі як стягувача за договором позики від 16.12.2011 року по виконавчому провадженню № 35613188, так і нового кредитора та іпотекодержателя за кредитним договором № 805/27/13-2/7-058 від 14.09.2007 року звернення стягнення на іпотечне майно може відбуватися лише з дотримання норм Закону України «Про іпотеку», норми якого спеціальними по відношенню до норм Закону України «Про виконавче провадження».

На думку скаржника, є неправомірними дії старшого державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Головенко О.М. щодо передачі до ДП «СЕТАМ» на реалізацію шляхом проведення електронних торгів нерухомого майна - квартири №75, що розташована у АДРЕСА_1, яке є предметом іпотеки по іншому основному зобов'язанню, строк виконання якого не настав, та за відсутності виконавчих документів про звернення стягнення на цей предмет іпотеки, без фактичного арешту цього майна згідно вимог чинного законодавства, а також без визначення частки боржника у цьому майні, яке є об'єктом спільної сумісної власності, здійснені з порушенням вимог статей 6, 52, 54, 57 Закону України «Про виконавче провадження», статті 33 Закону України «Про іпотеку», статей 3, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», статей 60, 61 Сімейного кодексу України.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 22 травня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 - представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, вказує, що виконавче провадження № 35613188 було відкрито для примусового виконання рішення третейського суду, яке не забезпечувалось іпотекою. Вказаною іпотекою було забезпечено виконання іншого зобов'язання іншого боржника - юридичної особи, строк виконання якого ще не настав, а судового рішення, яке набрало законної сили про стягнення цього боргу достроково, не існує.

Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо можливості стягнення предмету іпотеки, яка є об'єктом спільної сумісної власності.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ОСОБА_4, як іпотекодержатель, одночасно є і стягувачем за виконавчим провадженням № 35613188, то державним виконавцем правомірно звернено стягнення на іпотечне майно у вигляді спірної квартири.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що в Московському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 35613188 щодо примусового виконання виконавчого листа № 6/2018/364/2012/03, виданого 30.11.2012 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики у розмірі 1 275 640,20 грн.

14.09.2007 року між Харківською філією АКБ «Укрсоцбанк» (зараз ПАТ «Укрсоцбанк») та ТОВ «МАПК «ЮМА-Трейдінг» був укладений кредитний договір №805/27/13-2/7-058.

В якості майнової поруки 14.09.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки № 805/13/18-5/7-924, за умовами якого ОСОБА_1 в іпотеку передав належне йому майно - трикімнатну квартиру №75, розташовану у будинку АДРЕСА_1

11.03.2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено договори про відступлення права вимоги, зокрема за іпотечним договором. ПАТ «Укрсоцбанк» здійснив передачу на користь ОСОБА_4 право вимоги на спірну квартиру.

Після укладання договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором ПАТ «Укрсоцбанк» повідомляв ОСОБА_1 про факт передачі ОСОБА_4 майнових прав за договором іпотеки.

16.03.2015 року ОСОБА_4 направив на адресу ОСОБА_1 окрему заяву з вимогою про повернення суми боргу за кредитним договором у сумі 439 657,08 грн у зв'язку з порушенням позичальником ТОВ «МАПК «ЮМА-Трейдінг» умов кредитного договору.

Відповідно до вимог частини 1, 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно із Порядком реалізації арештованого майна шляхом електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2710/5 від 22.12.2015 року, організатор електронних торгів - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Так, 16.08.2016 року Московським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області передано на реалізацію до ДП «СЕТАМ» нерухоме майно, а саме: 1/1 частина трикімнатної квартири № 75, яка розташована у АДРЕСА_1.

Початок проведення аукціону було призначено на 15.09.2016 року, проте, станом на сьогоднішній день електронні торги по лоту № 166144 зупинені, на підставі постанови про зупинення виконавчого провадження Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 08.09.2016 року, ВП № 35613188.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна шляхом електронних торгів, державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення десятиденного строку для подання заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки)майна у разі відсутності таких заперечень готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу, і направляє його начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі до Системи для проведення реалізації майна разом із такими документами (в електронній або паперовій формі).

У відповідності до пункту 4 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна шляхом електронних торгів, начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який не повинен перевищувати трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 3 розділу І цього Порядку реалізації арештованого майна шляхом електронних торгів) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

В сукупності аналізу вище наведених норм закону слід зазначити, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеній у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби.

Таким чином, ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що державний виконавець здійснював свої повноваження згідно чинного законодавства, не порушуючи права скаржника.

Щодо посилань апелянта про звернення державним виконавцем стягнення на предмет іпотеки без відповідного рішення суду слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно частини 7 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, положення Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без відповідного рішення суду або виконавчого напису нотаріуса в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у с праві № 6-54цс16, від 30 березня 2016 року у справі № 24-11цс15, від 28 вересня 2016 року у справі № 6-1680цс16.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що реалізація предмету іпотеки за відсутності судового рішення не є порушенням правил, які встановлюють процедуру реалізації арештованого майна.

Посилання апелянта на той факт, що квартира, передана на реалізацію до ДП «СЕТАМ», є спільною сумісною власністю подружжя, тому, звернення стягнення на нерухоме майно в цілому, без визначення частки майна боржника, неможливе, є безпідставними.

Відповідно до положень статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме - копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_7, спірна квартира є спільним майном подружжя ОСОБА_7 і передана в іпотеку за згодою ОСОБА_7 (а.с. 108).

Згідно статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку щодо залишення скарги ОСОБА_1 без задоволення.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до пункту 1 статті 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 22 травня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді І.О. Бровченко

П.В. Кісь