Єдиний унікальний номер № 225/3473/16-ц
Провадження № 2/225/57/2017
Головуючий у справі: ОСОБА_1

Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

іменем України

28 квітня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

з участю

секретаря Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Фінансова порада», відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, приватного нотаріусу Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів та результатів прилюдних торгів , -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року до суду звернувся позивач з позовом до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Фінансова порада», відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, приватного нотаріусу Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів та результатів прилюдних торгів із скасуванням відповідних документів.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «УніКредит Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № MRTG-32, відповідно до якого остання отримала споживчий кредит. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідач ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме майно трикімнатну квартиру, загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м., що знаходиться в м.Донецьку за адресою: вул. Полководницька (вулиця Полководчеська)АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 06.08.2008 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстром № 5904, право власності у КП БТІ м. Донецька не зареєстровано.

В липні 2013 року під час примусового виконання виконавчого документа про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, на підставі наданих відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку документів за участю приватного підприємства «Нива В.Ш.» було проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме належної відповідачу ОСОБА_2 трикімнатної квартири в м. Донецьку. За результатами прилюдних торгів переможцем визначено ТОВ «Юридична компанія «Фінансова Порада». В серпні 2013 року на підставі Акту про проведення прилюдних торгів від 16.08.2013 року нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 видано свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна - спірної квартири, що раніше належала ОСОБА_2 Тобто, фактично, на прилюдних торгах було реалізоване майно, на яке право власності у відповідача ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не зареєстровано. Так, при проведенні реалізації майна ОСОБА_2 на прилюдних торгах в рамках процедури виконавчого провадження були порушені вимоги п. 6 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо необхідності реєстрації права власності чи інше речове право на таке майно при вчиненні будь- яких правочинів щодо нерухомого майна. Виходячи з цього, результати прилюдних торгів оформлені з порушеннями Закону України «Про виконавче провадження» та законодавства України про нотаріат. При цьому, при організації прилюдних торгів, торгівельною організацією приватним підприємством «Нива В.Ш.» було порушено порядок проведення публічних торгів шляхом не надання в установленому законом порядку оголошення про ведення прилюдних торгів, а саме інформації про нерухоме майно, що реалізується; дату, час та місце проведення прилюдних торгів, тощо.

Вважає, що дані прилюдні торги взагалі були проведені з порушенням вимог діючого законодавства України, тому просять визнати недійсними прилюдні торги та результатів їх проведення.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує.

Належно повідомлений відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у її відсутності суду не надавала, тому суд розглядав справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Фінансова порада» в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, при чому позовні вимоги не визнає, оскільки вважає їх необґрунтованими і недоведеними в суді.

Представник відповідача Ленінського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (надалі відділ ДВС) в судове засідання не зявився, надавши суду письмові пояснення.

В своїх поясненнях державний виконавець зазначив, що у відділі ДВС знаходилось виконавче провадження № 22619327 з виконання виконавчого листа № 2-2309/10 від 09.06.2010 року, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредит Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 180 914 грн. 43 коп. та судових витрат в сумі 910 грн. На підставі виконавчого документа, 13.10.2010 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочато проведення виконавчих дій. В липні 2011 року виконавцем складено акт опису й арешту майна, а саме спірної трикімнатної квартири, яка знаходиться в м. Донецьку за адресою: АДРЕСА_2. В цьому ж місяці державний виконавець своєю постановою призначив експерта для оцінки цього нерухомого майна. В період часу з листопада 2011 року по січень 2012 року державним виконавцем проводились інші виконавчі дії. В вересні 2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що іпотечне майно, а саме спірна квартира, яка належить ОСОБА_2 було реалізоване на прилюдних торгах, стягувачу перераховано 164 836 грн. 72 коп. Під час проведення виконавчих дій, іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, у відповідача ОСОБА_2 не виявлено. Проведення виконавчих дій щодо реалізації арештованого майна ОСОБА_2 здійснено в межах, порядку і спосіб, встановлених діючим законодавством України. Виходячи з цього, просив повністю відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Належно повідомлений відповідач приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у її відсутності суду не надавала, тому суд розглядав справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні заявлених позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно правовими актами.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із змісту позовної заяви вбачається, що не оспорюється сторонами по справі, між ПАТ «УніКредит Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № MRTG-32, відповідно до якого остання отримала споживчий кредит. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідач ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме майно трикімнатну квартиру, загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м., що знаходиться в м.Донецьку за адресою: вул. Полководницька (вулиця Полководчеська)АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 06.08.2008 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстром № 5904, право власності у КП БТІ м. Донецька не зареєстровано (а.с. 3-10).

Згідно інформації Ленінського районного відділу державної виконавчої служби м.Донецька Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 05.05.2017 року (а.с. 237-238) на виконанні в відділі ДВС знаходилось виконавче провадження № 22619327 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2309/10 від 09.06.2010 року, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредит Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 1 180 914 грн. 43 коп., та судових витрат у сумі 910 грн.

13 жовтня 2010 року державним виконавцем відділу ДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочато проведення виконавчих дій, спрямованих на своєчасне та повне виконання зазначеного вище виконавчого документа.

Так, 11 липня 2011 року державним виконавцем відділу ДВС складено акт опису й арешту майна серії АА № 549518, відповідно до якого було описано й арештовано майно боржника ОСОБА_2, тобто відповідача по справі, а саме трикімнатну квартиру загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м., що знаходиться в м.Донецьку за адресою: АДРЕСА_2.

В період часу з липня 2011 року по січень 2012 року державним виконавцем проводились інші виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання виконавчого документа, де боржником є відповідач по справі ОСОБА_2

02 вересня 2013 року державним виконавцем відділу ДВС на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» із змінами і доповненнями, в редакції, яка діяла на час проведення виконавчих дій, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у звязку з тим, що іпотечне майно, а саме трикімнатна квартира загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, належна відповідачу ОСОБА_2 було реалізовано на прилюдних торгах, стягувачу в рахунок погашення заборгованості перераховано 164 836 грн. 72 коп. Під час проведення виконавчих дій, іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, у боржника, відповідача по справі ОСОБА_2, не виявлено.

Між сторонами у справі виник спір з приводу законності проведених прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири загальною площею 59,9 кв.м., у тому числі житловою 35,9 кв.м., за адресою АДРЕСА_4.

У звязку з цим суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Загальний порядок реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606 XIV із змінами та доповненнями (надалі Закон від 21.04.1999 року), Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в редакції, які діяли на момент проведення оспорюваних прилюдних торгів.

Тимчасовим положенням було визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (пункт 2.2 Тимчасового положення), та передбачено певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки до проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розділ 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); по-третє, правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Відповідно до пункту 3.5 Тимчасового положення cпеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за № 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна.

Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації.

Зміст інформаційного повідомлення визначений пунктом 3.6 Тимчасового положення.

Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення (пункт 3.3 Тимчасового положення).

За змістом пункту 3.11 Тимчасового положення (у редакції, чинній на час проведення оспорюваних прилюдних торгів) спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Отже, розглядаючи питання про дотримання під час проведення торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення, суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами необхідних відомостей.

Загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Разом з тим сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Виходячи з положень зазначеної правової норми сам по собі факт недотримання вимог щодо порядку та строків опублікування оголошення про проведення прилюдних торгів та його змісту, передбачених пунктами 3.5, 3.6 Тимчасового положення, що не вплинуло на результат торгів, не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними.

Окрім наявності зазначених порушень при проведенні прилюдних торгів, розглядаючи спір, суди повинні встановити, чи були порушені права й законні інтереси особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі № 734/580/15-ц.

Як вбачається з повідомлення про торги № 507263 лотом, виставленим на прилюдні торги є трикімнатна квартира, загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м., яка знаходиться в м.Донецьку за адресою: Полководницька (вул. Полководчеська)АДРЕСА_1, яка є в іпотеці, за початковою ціною 214 572 грн. Проведення прилюдних торгів призначено на 18.07.2013 року о 10 год. 00 хв. Даний факт підтверджено інформацією із системи реалізації конфіскованого та арештованого майна (а.с. 73-75). Даних про опублікування проведення прилюдних торгів в друкованих засобах масової інформації судом не отримано.

Відповідно до протоколу № 0513304-1 про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, яке належить ОСОБА_2 від 18.07.2013 року (а.с. 11) у прилюдних торгах взяли участь три учасники.

Згідно акту про проведення прилюдних торгів від 16.08.2013 року, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку та відповідно до протоколу № 0513304-2 від 09.08.2013 року, що є невідємним додатком до протоколу № 0513304-1 від 18.07.2013 року (а.с. 12) переможцем прилюдних торгів стало ТОВ «Юридична компанія «Фінансова порада», яке запропонувало за майно 215 000 (двісті п'ятнадцять тисяч) грн.

Акт про проведення прилюдних торгів є підставою для видачі відповідним органам свідоцтва про право власності.

Отже, відповідно до ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акту про проведені прилюдні торги по реалізації предмета іпотеки, затвердженого відділом ДВС, нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 посвідчила, що відповідачу ТОВ «Юридична компанія «Фінансова порада» на праві власності належить трикімнатна квартира загальною площею 59,9 кв.м., у тому числі житловою 35,9 кв.м., за адресою АДРЕСА_4, що раніше належала відповідачу ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 06.08.2008 року, без реєстрації права власності в КП БТІ м.Донецька.

Відповідно до цього, приватний нотаріус ОСОБА_3 видала свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, що зареєстровано в реєстрі за № 2081 (а.с. 14).

Даючи оцінку встановленим обставинам, суд вважає, що недотримання деяких вимог щодо порядку та строків опублікування оголошення про проведення прилюдних торгів та його змісту, передбачених пунктами 3.5, 3.6 Тимчасового положення не вплинуло на результат торгів. При цьому суд вважає, що при проведенні прилюдних торгів не були порушені права й законні інтереси позивача, оскільки судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що кошти, отримані від продажу спірної квартири на прилюдних торгах, були направлені позивачу на погашення заборгованості за кредитним договором за виконавчим документом, який знаходився на примусовому виконанні в Ленінському районному відділі державної виконавчої служби м. Донецька Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Стосовно доводів позивача про видачу приватним нотаріусом свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з порушенням норм діючого законодавства, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 3.1.-3.2. глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом на підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. В акті про проведені прилюдні торги має бути зазначено: ким, коли і де проводилися прилюдні торги; коротка характеристика реалізованого майна; прізвище, імя, по батькові (назва юридичної особи), адреса кожного покупця; сума, внесена переможцем торгів за придбане майно; прізвище, імя, по батькові (назва юридичної особи) боржника, його адреса; дані про правовстановлюючі документи, що підтверджували право власності боржника на майно: назва правостановлюючого документа, ким виданий, посвідчений (для нотаріусів указувати прізвище, імя, по батькові, нотаріальний округ), дата видачі, посвідчення, номер за реєстром, орган реєстрації, дата і номер реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі акту про проведені прилюдні торги по реалізації предмета іпотеки, в якому правовстановлюючим документом був зазначений договір купівлі-продажу 5904, 06.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом без державної реєстрації в БТІ, нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 посвідчила за ТОВ «Юридична компанія «Фінансова порада» право власності на трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_4.

При цьому, аналізуючи доводи позивача в цій частині, суд враховує, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 06.08.2008 року був укладений договір іпотеки, предметом якого є спірне нерухоме майно, зареєстрований в установленому порядку.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності.

Згідно ч.6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Отже позивач, укладаючи з відповідачем ОСОБА_2 договір іпотеки, первинно визнав за нею, як за іпотекодавцем право власності на це майно, тим самим визнав за собою право у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки задовольнити нею вимоги за рахунок предмета іпотеки на умовах, визначених Законом України «Про іпотеку». На той час єдиним правовстановлюючим документом, який підтверджував право власності відповідача ОСОБА_2 на спірне нерухоме майно був договір купівлі продажу, 5904, 06.08.2008 року посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5, що також беззаперечно було прийнято банком.

За таких підстав, суд вважає, що у нотаріуса були правові підстави для видачі свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів. Тому, суд відхиляє доводи позивача і в цій частині.

Щодо тверджень позивача з приводу порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині підготовки документів до проведення прилюдних торгів, суд зазначає, що порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом, тому вони не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд вважає, заявлені вимоги недоведеними, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Фінансова порада», відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, приватного нотаріусу Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів та результатів прилюдних торгів із скасуванням відповідних документів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: