Справа № 452/2136/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"04" вересня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Кунцік О.С.

з участю секретаря Янушевич І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірської районної державної адміністрації, Кульчицької сільської ради Самбірського району Львівської області, третя особа Управління Держгеокадастру у Самбірському районі про визнання права на середню земельну частку (пай),-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. В підтвердження позовних вимог зіслалася на обставини викладені в позовній заяві та просить постановити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 1,98 умовних кадастрових гектарів із залишків земель колективного господарства ім. Сагайдачного (пайового фонду) на території АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивака ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Відповідач представник Самбірської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, просить в позові відмовити за спливом строку позовної давності.

Представник Кульчицької сільської ради Самбірського району Львівської області в судовому засіданні позов визнав не заперечував проти його задоволення.

Третя особа Управління Держгеокадастру у Самбірському районі Львівської області в судове засідання не з'явився, хоч належно був повідомлений про час та місце слухання справи про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала та проживає в АДРЕСА_1.

З 14.03.1993 р. по 14.03.1996 р. працювала в КСГП ім. Сагайдачного в ланці, що підтверджується довідкою Кульчицької сільської ради №494 від 15.05.2017р.. а також копією трудової книжки серії НОМЕР_1.

Згідно зі ст. 6 ЗК України (редакції 18 грудня 1990 р.) до числа осіб, які працюють у сільському господарстві належать усі працівники колективних сільськогосподарських підприємств, підсобних сільських господарств, селянських (фермерських) господарств, інших сільськогосподарських підприємств, установ і організацій.

Тобто з урахуванням зазначеного закону, вона була працівником сільськогосподарських підприємств, а тому відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995р. №'720 95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має право на земельну частку (пай).

З приводу отримання земельної частки (паю) та включення ОСОБА_1 в списки вона звернулася до Самбірської районної державної адміністрації, Кульчицької сільської ради Самбірського району Львівської області, однак її клопотання залишено без задоволення.

15.05.2017р. ОСОБА_1 отримано відповідь Кульчицької сільської ради Самбірського району Львівської області, якою повідомлено, та зазначено, що комісія по розпаюванню земельних часток (паїв) не працює, а тому рекомендовано з приводу захисту своїх прав звернутися до суду.

Таку ж відповідь ОСОБА_1 отримала і від відповідача Самбірської райдержадміністрації.

Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_2, виданого Кульчицькою сільською радою на ім'я ОСОБА_3, вбачається, що вона має право на пайовий фонд майна коллективного сільськогосподарського підприємства фермерське господарство ОСОБА_4 в АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 2,7 Указу Президента України від 08.08.1995р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Даним указом також передбачено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку.

Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року регламентовано організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Ст. 1 згаданого вище закону право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку і рішення суду відповідно до ст. 2 є документом, що посвідчує таке право.

Стаття 5 ЗК України передбачає, що розпорядження земельними ділянками, які перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Кожен член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства в разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою та сьомою ст. 6 ЗК України. Відповідно до ч. 2 ст. 5 Земельного Кодексу України, суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські акціонерні товариства, в тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Відповідно до абзацу 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За таких обставин позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 1,98 умовних кадастрових гектарів із залишків земель колективного господарства ім. Сагайдачного (пайового фонду) на території АДРЕСА_1.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя