Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/701/17
Провадження по справі № 2/514/325/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Тончевої Н.М.,

при секретарі - Образенко Т.М.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, де третіми особами є відділ Держгеокадастру у Тарутинському районі Одеської області, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_2 за дорученням адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області, в якому просить визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 1.2272 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області кадастровий номер НОМЕР_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 13 жовтня 2003 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації №296/А від 06 серпня 2004 року належали дві земельні ділянки розташовані на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме :

земельна ділянка площею 0.63 га кадастровий номер НОМЕР_3;

земельна ділянка площею 1.20 га кадастровий номер НОМЕР_5.

03 лютого 2003 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_5, державним нотаріусом Тарутинської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №250, яким заповідала все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що вона за законом матиме право ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла.

Після смерті ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_2 звернулась до Тарутинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Однак, 19 квітня 2017 року ОСОБА_5, державний нотаріус Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій відмовила позивачці в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07 лютого 2017 року за ОСОБА_4 зареєстровано земельну ділянку площею 1.2272 га кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не земельна ділянка площею 1.20 га кадастровий номер НОМЕР_6, яка зазначена у наданому Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4.

Дійсно, під час виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 в ньому помилково була зазначена земельна ділянка площею 1.20 га кадастровий номер НОМЕР_6 замість земельної ділянки площею 1.2272 га кадастровий номер НОМЕР_2.

Зазначена помилка унеможливлює реалізувати позивачкою ОСОБА_2 свого права на зазначене спадкове майно.

У зв'язку з викладеним виникла необхідність звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивачка в судове засідання не з'явилась. На розгляд суду надійшла заява від позивачки з проханням розглянути справу в її відсутність, на позовних вимогах наполягає (а.с.91).

Представник відповідача - виконавчого комітету Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області - сільський голова в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, з позовними вимогами згоден (а.с.52).

Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Тарутинському районі Одеської області до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про свідчать розписки з його підписом, який засвідчує отримання ним судової повістки (а.с.46, 64,77), причини неявки суду не повідомив.

Третя особа по справі ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про свідчить зворотнє поштове повідомлення з його підписом, який засвідчує отримання ним судової повістки (а.с.90), причини неявки суду не повідомив.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 13 жовтня 2003 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації №296/А від 06 серпня 2004 року належали дві земельні ділянки розташовані на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13), а саме :

земельна ділянка площею 0.63 га кадастровий номер НОМЕР_3;

земельна ділянка площею 1.20 га кадастровий номер НОМЕР_5.

03 лютого 2003 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_5, державним нотаріусом Тарутинської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №250, яким заповідала все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що вона за законом матиме право ОСОБА_2 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7, виданим 18 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_2 звернулась до Тарутинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

19 квітня 2017 року ОСОБА_5, державний нотаріус Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій відмовила позивачці в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07 лютого 2017 року за ОСОБА_4 зареєстровано земельну ділянку площею 1.2272 га кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не земельна ділянка площею 1.20 га кадастровий номер НОМЕР_6, яка зазначена у наданому Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 (а.с.14).

Однак, з листа відділу Держгеокадастру у Тарутинському районі Одеської області Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №19-1525-0.11-3729/2-16 від 26 грудня 2016 року (а.с.17) вбачається, що за ОСОБА_4 зареєстровані земельні ділянки на території Петрівської першої сільської ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва :

кадастровий номер -НОМЕР_8, площею 0.6281 га;

кадастровий номер -НОМЕР_2, площею 1.2272 га.

Тож, аналізуючи вищезазначене судом встановлено, що дійсно померлій ОСОБА_4 за життя належала земельна ділянка на території Петрівської першої сільської ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер -НОМЕР_2, площею 1.2272 га, що також не заперечувалось відповідачем.

Крім того, з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49067255 (а.с.51) вбачається, що після смерті ОСОБА_4 з заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулась дочка померлої ОСОБА_2, яка отримала 28 липня 2017 року свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ст.1275 ЦК України у випадку прийняття спадщини слід враховувати, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Так, не можна прийняти лише якусь частину майна, що входить до складу спадщини, а від іншої частини відмовитися взагалі чи прийняти її під якоюсь умовою. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Так, враховуючи, що після смерті ОСОБА_4, частина спадщини яка їй належала успадкована спадкоємцем ОСОБА_2, ніхто більше з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, не звертався, прийняття спадщини за умовою чи застереженням не допускається, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на зазначене спадкове майно за заповітом.

Також, згідно зі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку , встановленому законом , вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З квітанції №16 від 08 червня 2017 року вбачається, що позивачкою ОСОБА_2 за подання позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень ( а.с.1).

Тож, враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 320 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1268, 1275 ЦК України, ст.ст. 12,13,81,89,142,264,265,268,272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, де третіми особами є відділ Держгеокадастру у Тарутинському районі Одеської області, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканкою села Петрівськ -І Тарутинського району Одеської області/ право власності на земельну ділянку площею 1.2272 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

Повернути ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканці села Петрівськ -І Тарутинського району Одеської області/ з державного бюджету судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тарутинський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Тончева