З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/930/17
Провадження №2/377/395/17
26 грудня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі - Щуковській А.М.,
за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
23 листопада 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить усунути перешкоди у здійсненні нею прав власника жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1, по розпорядженню та користуванню належним їй на праві особистої приватної власності нерухомим майном, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач є єдиним власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яку вона придбала у приватну власність на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом 08 листопада 2017 року. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов'язана була знятися з реєстрації до 20 листопада 2017 року, проте до цього часу вона не знялася з реєстрації, що створює позивачу перешкоди у користуванні своєю приватною власністю у повному обсязі та реалізації прав на неї.
У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від представника позивача за довіреністю надійшла до суду заява, в якій вона просила проводити розгляд справи за її відсутності та задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи за правилами ст.128-130 ЦПК України була повідомлена двічі, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не надала. Тому за згодою представника позивача суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області 08 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за номером № 1654, позивач ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 в приватну власність жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до п. 12 вказаного договору сторони домовились про те, що продавець вирішить питання щодо зняття з реєстраційного обліку осіб за адресою квартири, що є предметом даного договору, не пізніше 20 листопада 2017 року.
Згідно довідки управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 20.11.2017 року ОСОБА_2, відповідач у справі, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Позивачем ОСОБА_1 21 листопада 2017 року були укладені договори з КП «УЖКГ» за № 180 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; з КП «ЖКЦ» за № 6168 про надання послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкової території, з КП «Славутич-водоканал» за № 245 з централізованого водопостачання та водовідведення.
Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач, як власник жилого приміщення, після набуття його у власність не вступала ні в які договірні відносини з відповідачем, і, відповідно, не надавала їй ніякого права на подальше користування чи проживання у належному їй на праві власності жилому приміщенні.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися власністю на свій розсуд.
Як зазначено у ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ст. 346 ЦК України право власності припиняється в результаті відчуження власником майна.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи те, що відповідач не вступала з новим власником, позивачем у справі, в договірні відносини щодо встановлення порядку користування спірним жилим приміщенням, а остання не надавала їй такого права, крім того, умовами договору купівлі-продажу квартири передбачено вимогу зняття відповідача з реєстрації за адресою спірного жилого приміщення, суд вважає, що є достатні підстави для визнання її особою, що втратила право користування цим жилим приміщенням.
За таких обставин суд вважає, що необхідно усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_4 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування нею.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, особою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 гривень.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н. Ф. Теремецька