Справа № 523/5127/17
Провадження №2-о/523/220/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник просить постановити рішення, яким визнати факт того, що свідоцтво про право власності на житло від 22 березня 1993 року, видане ОСОБА_2 належить ОСОБА_3.

Суд вважає, що заява не відповідає вимогам ст. ст. 119-120, 256, 258 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до абзацу першого ч. 4 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно зі ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У порушення абзацу першого ч. 4 ст. 235 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, взагалі не вказується конкретної (конкретних) заінтересованої особи (осіб) і її (їх) адреси місцезнаходження.

Також у порушення ст. 258 ЦПК України, в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, не зазначено, з якою метою заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, причини неможливості одержання документів, що підтверджують факт, про встановлення якого просить заявник; докази, що підтверджують факт і до заяви не додаються докази, що підтверджують причини неможливості одержання документів, що підтверджують факт, про встановлення якого просить заявник.

Крім того, в порушення ч. 1 ст. 120 ЦПК України, заява про встановлення факту, що має юридичне значення та додатки до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, подані в одному примірнику без їх копій, відповідно до кількості заінтересованих осіб, що в свою чергу, позбавляє суд можливості виконати вимоги ст. 127 ЦПК України та направити заінтересованій особі чи заінтересованим особам, копію самої заяви та копії додатків до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, після відкриття провадження у справі.

За таких обставин, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який складає пять днів з дня отримання ухвали та розяснити, що в іншому випадку заява буде визнана неподаною та повернута.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя