Справа № 405/6129/17
Провадження №2/405/1344/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

за участю учасника справи: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та дружину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача на її (позивача) користь аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також стягнути аліменти на її (позивача) утримання у розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1491 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 03 вересня 2015 року. Крім того, зазначила, що відповідач спільно з нею (позивачем) та їх донькою не проживає, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участі у вихованні та розвитку дитини не приймає, що ставить її (позивача) у вкрай скрутне матеріальне становище. Також зазначила, що відповідач ухиляється і від надання матеріальної допомоги на її (позивача) утримання, чим порушує її права, оскільки на даний час вона не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, коштів для її існування та утримання дитини недостатньо. При цьому, вказала, що відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату, у звязку з чим має змогу та зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини, а також на її (позивача) утримання. Крім того, зазначила, що аліменти відповідач нікому не сплачує, стягнень з відповідача за виконавчими документами не проводиться, інших малолітніх (неповнолітніх) дітей, непрацездатних батьків на утриманні відповідача не має.

Крім того, позивачем ОСОБА_2 була подана заява від 26 грудня 2017 року за вх. № 31632 про уточнення позовних вимог, в якій позивач просила стягнути з відповідача на її (позивача) користь аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також стягнути аліменти на її (позивача) утримання у розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання надала заяву за вх. № 31784 від 27.12.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зокрема, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі, визначеному позивачем, визнав, зазначивши, при цьому, що з позивачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак близько останніх півтора місяця проживають окремо за різними адресами, матеріальну допомогу на утримання дитини надає, а саме, купує одяг, надає кошти. Також зазначив, що він є працевлаштованим, працює охоронцем в АТБ «Маркет», отримує заробітну плату приблизно в розмірі 5000 грн. та інших доходів не має. Крім того, вказав, що аліментних зобовязань, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків на утриманні також не має. Заперечив проти позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивача, зазначивши, що ініціатором окремого проживання стала позивач, при цьому, він (відповідач) залишив їй будинок та в будинку все належне майно.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Зваживши доводи, викладені в позові, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, разом з тим, є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від шлюбу, який зареєстровано 12.06.2015 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, сторони мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 03 вересня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 1491. Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені: батько «ОСОБА_1» та мати «ОСОБА_2».

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обовязків щодо дитини, крім того, судом під час розгляду справи не встановлено наявності на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, а також інших обставин, визначених ч. 1 ст.182 СК України, які мають враховуватися судом при розгляді питання про стягнення аліментів та їх розмір, крім того, судом відзначається, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, працевлаштований, щомісячно отримує дохід, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі, визначеному позивачем, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в звязку з чим підлягають задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня предявлення позивачем позову, а саме: 25.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 28.08.2033 року.

Позивачем предявлено також вимоги до відповідача про стягнення з останнього на своє (позивача) утримання аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-ох річного віку, які підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З урахуванням зазначених вище обставин, що мають істотне значення для справи, виходячи з положень ч.ч. 2, 4 ст.84 України, за якими, позивач ОСОБА_2, здійснюючи догляд за малолітньою дитиною донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, яка проживає разом з нею (позивачем), що не заперечувалося відповідачем, має право на утримання від відповідача ОСОБА_1 - батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, до досягнення дитиною трьох років, при цьому, суд враховує, що зазначене право позивач має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, враховуючи також, що відповідач ОСОБА_1 є молодою, здоровою, працездатною особою, працевлаштований, працює в АТБ «Маркет» на посаді охоронця, має щомісячний дохід, розмір якого зі слів відповідача становить 5000 грн., не має стягнень за виконавчими документами, у зв`язку з чим може надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання, при цьому, суд також враховує, що зазначеним рішенням з відповідача також стягнуто аліменти на користь позивача на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 250 грн., що, на переконання суду, відповідатиме засадам розумності та справедливості.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.

При цьому, судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ст. 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у звязку з чим судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84, ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст.ст. ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та дружину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на її утримання у розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2017 року, і до досягнення дитиною донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, яким є апеляційний суд Кіровоградської області.

Дата складення повного судового рішення 02 січня 2018 року.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова