Справа № 484/1745/16-ц
Провадження № 2/484/22/17
Рішення

іменем України

10.04.2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Максютенко О.А.

секретаря судового засідання Завірюхи В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

В травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судових витрат в розмірі 1378 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.02.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком кредитний договір.

В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав належним чином. У звязку з цим, станом на 31.03.2016 року виникла заборгованість в сумі 11623,92 грн., яка складається з наступного: 599,45 грн. - заборгованість за кредитом; 7194,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. борг по пені та комісії, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 529,71 грн. штраф (процентна складова). За подання позову до суду позивачем було сплачено 1378 грн. судового збору, які просив стягнути на свою користь з відповідача.

В судове засідання представник позивача не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі.

Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність.

У попередніх судових засіданнях представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень вказував, що відповідач ніколи не отримувала ніяких кредитних коштів від ПАТ КБ «Приватбанк», не оформляла кредитної картки та не користувалася нею для оплати товарів і послуг чи зняття коштів. Крім того, в позові не зазначено ні номера картки, ні її типу та не надано доказів фіксування за допомогою відеозапису і фотографування здійснення користування карткою та погашення заборгованості за період з 01.03.2012 року по 23.06.2013 року саме відповідачем. Також просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного висновку.

На договори поширюються загальні положення щодо правочинів, встановлені главою 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, а саме з договорів та інших правочинів.

Стаття 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи,спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 4 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій

законом. Згідно ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 206 цього Кодексу вчиняються у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальникзобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»: банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір.

Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» до позову надано копію «Анкеты-заявления о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке» б/н від 29.02.2012 року, яка підписана ОСОБА_1, що підтверджує його ознайомлення і згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Також підтвердив своїм підписом факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку, а також його місцезнаходження (а.с. 7). На підставі цієї заяви відповідач отримала кредит в розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

За клопотання представника відповідача судом було призначено почеркознавчу експертизу проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлені наступні питання: чи саме відповідачем виконано підпис на «Анкета-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке» від 29.02.2012 року та чи виконано підпис від імені відповідача іншою особою з навмисним наслідуванням підпису відповідача?

Згідно відповіді від 28.09.2016 року №20.1.0.0.0/7-20160921/5220 (а.с. 76-102) позивач на вимогу суду надати оригінал договору про приєднання до умов та правил банківських послуг від 29.12.2012 року, укладеного з відповідачем, повідомив, що не має можливості надати оригінал документа, оскільки його було загублено в архівах банку.

Згідно повідомлення від 10 лютого 2017 року № 119/120/17-32 експерти Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі ч. 12 ст. 53 ЦПК України та п.п. 1.13, 4.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 27.07.2015 року №1350/5) (далі Інструкція) повідомили суд про неможливість надання висновку судової почеркознавчої експертизи в звязку з відсутністю можливості надання у розпорядження експертів оригіналу досліджуваного документа. Проведення експертизи за наявними матеріалами неможливе, тому що відповідно до п. 3,5 Інструкції та п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз (додаток до відомчої інструкці) для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Підставою позову, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, є договір кредитування, який був витребуваний ухвалами суду у позивача і не наданий жодною з сторін. Також не надано й доказів його підписання, виконання з боку сторін, зокрема, документів, які підтверджують передачу грошових коштів на умовах кредитування відповідачу.

В справі відсутні докази укладення угоди, передачі банком грошових коштів відповідачу.

За положеннями статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши про це докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Належних та допустимих доказів, які б спростовували дані обставини, позивачем та його представником не надано.

Враховуючи, вище викладене вважаю, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,30, 60, 88,212, 214, 218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

в позові Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1

Олександрівни про стягнення заборгованості в сумі 11623,92 грн., яка складається з: 599,45 грн. - заборгованість за кредитом; 7194,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. борг по пені та комісії, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 529,71 грн. штраф (процентна складова) - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, а якщо було подано, то після перегляду справи судом апеляційної інстанції, в разі якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом 10 днів після проголошення рішення всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

Суддя: