У Х В А Л А

14.08.2017 Справа №607/9970/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі ? частини нежитлового приміщення, загальною площею 91,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Л. Українки, 10, передавши позивачу і визнавши за ним право приватної власності на його відокремлену частину, а саме коридор 99-7 площею 21,2 кв.м., приміщення умивальника 99-10 площею 1 кв.м., приміщення вбиральні 99-11 площею 1 кв.м., кладову 99-12 площею 1,7 кв.м., кабінет 99-13 площею 7,3 кв.м., кабінет 99-14 площею 12,4 кв.м., кабінет 99-15 площею 11,7 кв.м., коридор 99-16 площею 3,2 кв.м., коридор 99-16 площею 3,2 кв.м., кладову 99-27 площею 0,6 кв.м.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки:

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач, викладаючи обставини на обгрунтування позовних вимог, вказує, що 14 червня 2017 року звертався до відповідачів з пропозицією укласти договір про поділ спірного майна, яка була залишена відповідачами без розгляду. При цьому, позивач не вказує, в якій формі він звертався до відповідачів з такою пропозицією (усною чи письмовою), коли така пропозиція була ними отримана, в якій формі відповідачі відмовили в її задоволені. Жодних доказів на підтвердження зазначених обставин в позовній заяві не зазначено.

Крім цього, позивачем заявлено вимогу майнового характеру про визнання права власності на ? частину нежитлового приміщення, загальною площею 91,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Л. Українки, 10.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Позивачем у позовній заяві ціна позову визначена у розмірі 31223,5 гривень. Однак, вона є необгрунтованою, жодними доказами не підтверджена. Відомості про дійсну вартість спірного майна в позовній заяві відсутні.

Згідно з розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими в п. 16 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

З метою встановлення вартості спірного майна позивач вправі звернутися до суб'єктів оцінної діяльності.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позивачем фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (640 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (8000 гривень).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином позивачу ОСОБА_1 слід виправити зазначені недоліки позовної заяви, а саме:

1)визначити та вказати в позовній заяві ціну позову, виходячи з дійсної вартості спірного майна;

2)зазначити докази на підтвердження ціни позову;

3)доплатити недоплачений судовий в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 (640 гривень) та не більше 5 (8000 гривень) розмірів прожиткового мінімуму, визначеної, виходячи з дійсної вартості спірного майна, на розрахунковий рахунок:0002, код одержувача: 37977726; банк одержувача ГУДКC України в Тернопільській області; одержувач УК м. Тернопіль/м. Тернопіль/22030001, код бюджетної класифікації 22030001; МФО 838012, призначення платежу судовий збір, код 02886692, та надати суду оригінал квитанції про його сплату;

4)викласти обставини на обґрунтування позовних вимог;

5)зазначити докази на підтвердження цих обставин.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п'ять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності залишити без руху і надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків терміном пять днів із дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_4