Справа № 481/1498/17
Провадж.№ 2/481/583/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

26.12.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря Кузьміної Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив :

29.11.2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 25.10.2008 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області. В період шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, 02.04.2016 року.

Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з різницею характерів та відсутністю взаєморозуміння. Сторони мають різні погляди на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, посилаючись на викладені вище обставини просила шлюб розірвати.

Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, також надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку.

Сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 25.1.2008 року зареєстрували шлюб про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 108 від 25.10.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 043465 від 25.10.2008 року.

Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ФП № 242614 від 07.04.2016 року, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 117894 від 17.03.2010 року.

Письмові доводи позивачки, що видно з тексту позовної заяви, вказують на те, що з хоча сторони і проживають разом, однак не ведуть спільного господарства. Тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу базується на неможливості подальшого збереження сімї.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно дост.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В заяві позивачка виявила бажання залишити їй прізвище набуте у шлюбі «Пазюк», що є її правом.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в розмірі 640 гривень.

Керуючись ч.3 ст.105, 112, ч.2 ст.114 СК України,ст.ст. 12, 13, 76, 256, 265, 273, 313, 314, 319 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, Україна та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_6, Україна, - зареєстрований 25 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 108, (свідоцтво про шлюб серії 1- ФП № 043465).

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище набуте в шлюбі - " Пазюк " .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми під час його проголошення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя