АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1911/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 55 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Комунального підприємства «Служба утримання будинків «Митниця», Черкаської міської ради про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації частини заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що він працював двірником в КП «СУБ «Митниця».

Відповідно до наказу від 10.11.2016 року позивач звільнився за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Цього ж дня ним був отриманий наказ про звільнення та трудову книжку. На день звільнення йому була нарахований, але не виплачений дохід за листопад 2016 року в сумі 2300, 02 грн.

У звязку з невиплатою здійснених нарахувань, позивач та інші колишні працівники підприємства зверталися з даним питанням до директора КП та до власника КП Черкаської міської ради, на що їм було повідомлено про наявність рішення Черкаської міської ради від 28.10.2016 року № 1412 «Про внесення змін до рішення виконкому Черкаської міської ради від 21.10.2007 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси», за яким КП «СУБ «Митниця» більше не обслуговує населення м. Черкаси, господарської діяльності не веде, а тому не має джерел виплати заборгованості по зарплаті.

Крім того, колишні працівники підприємства зверталися до міського голови та директора департаменту щодо невиплати заробітної плати, на що їм було надано відповідь, що департаментом розроблено проект рішення про надання КП «СУБ «Митниця» фінансової підтримки для виплати заборгованості по зарплаті, який винесено на розгляд депутатських комісій і в подальшому буде запропоновано на розгляд депутатському корпусу Черкаської міської ради.

Оскільки заборгованість по заробітній платі не виплачена, то ОСОБА_6, посилаючись на ст. 117 КЗпП України вказує, що відповідачі повинні виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Також до виплати підлягає компенсація втрати частини заробітної плати, в звязку з затримкою термінів її виплати, що передбачено нормами ст. 34 Закону України «Про оплату праці».

Позивач вважає, що такими діями відповідачів йому завдано моральної шкоди, оскільки неотримання заробітної плати призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і додаткових зусиль для організації свого життя, родина вимушена відмовлятися від задоволення життєво-важливих потреб. Тому зазначає, що відповідачі зобовязані відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 200 грн. за кожен повний місяць прострочення оплати, а всього на дату подання позову 1000 грн.

На підставі викладеного, з врахуванням уточнених позовних вимог та заяви про відмову від вимог про стягнення моральної шкоди, ОСОБА_6 просив суд стягнути солідарно з Черкаської міської ради та КП «Служба утримання будинків «Митниця» на свою користь суму нарахованого та невиплаченого доходу за листопад 2016 року в сумі 2 300, 02 грн.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день винесення рішення по справі, за період з 10.11.2016 року по 07.08.2017 року в сумі 36 634, 44 грн., компенсацію частини заробітної плати (інфляційні втрати) в сумі 155, 77 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради на користь ОСОБА_6 нараховану та невиплачену заробітну плату в розмірі 2 300, 02 грн. з відрахуванням обовязкових платежів, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 35 975, 10 грн.

В частині вимог ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди провадження закрито в звязку з відмовою позивача від вимог.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення по заробітній платі в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнуто з КП «СУБ «Митниця» на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин по справі та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду змінити в частині відмови у задоволенні позовних вимог до другого відповідача, а саме Черкаської міської ради та ухвалити в цій частині нове рішення про солідарне стягнення вищевказаних виплат з КП «СУБ «Митниця» та Черкаської міської ради.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати є обґрунтованими та підлягають до стягнення з відповідача КП «Служба утримання будинків «Митниця», оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства. Щодо вимог в частині стягнення на користь позивача з відповідачів в солідарному порядку компенсації частини заробітної плати (інфляційні втрати), то суд відмовляючи в цій частині керувався необґрунтованістю її розрахунку та недоведеністю підстав для її стягнення. При цьому суд прийшов до висновку, що вказані виплати необхідно стягувати саме з КП «Служба утримання будинків «Митниця», оскільки саме вказаний відповідач несе відповідальність за невиплату своєму колишньому працівникові заробітної плати, відповідних нарахувань та відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач працював в КП «СУБ «Митниця» на посаді двірника.

Наказом №321-к від 10.11.2016 року ОСОБА_6 був звільнений з роботи 10.11.2016 року по ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) (а.с. 13), що підтверджується також даними наявними в трудовій книжці позивача (а.с.16).

Відповідно до довідки №116 від 15.12.2016 року, виданої бухгалтером КП «СУБ «Митниця», сума нарахованого та не сплаченого доходу за листопад 2016 року складає 2 300, 02 грн. (а.с. 12).

Згідно розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_6, її середньоденний заробіток складає 162, 05 грн. (а.с. 11).

Так, судом першої інстанції встановлено, що КП «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради не ліквідоване, що підтверджується даними інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань МЮУ.

Пунктом 1.2 Статуту КП «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради власником та одноосібним засновником підприємства є територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради.

Вказаним Статутом визначено, що відповідно до способу утворення підприємство є унітарним (п. 1.4.); комерційним та діє з метою отримання прибутку (п. 1.5.).

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

ОСОБА_6 оскаржує рішення районного суду в частині відмови у стягненні вказаних виплат у солідарному порядку з КП «Служба утримання будинків «Митниця» та Черкаської міської ради та вважає, що фактично виконавчим комітетом Черкаської міської ради були прийняті рішення, які припинили господарську діяльність підприємства.

При цьому вказує, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1412 «Про внесення змін до рішення виконкому від 21.10.2007 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню міста Черкаси» КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради було виключено з числа виконавців житлово-комунальних послуг населенню міста Черкаси.

Зазначає, що на даний час підприємство існує формально, оскільки не має сфери діяльності, керівництва, трудового колективу, місцезнаходження та основних фондів.

Колегія суддів, не може погодитись з вказаним обґрунтуванням доводів апелянта, виходячи з наступного.

За положеннями п.1.8. Статуту підприємство має статус юридичної особи з моменту державної реєстрації, має самостійний баланс, а відповідно до п.1.6 Статуту підприємство здійснює свою діяльність на принципах господарського розрахунку, власного комерційного ризику, бюджетного фінансування цільових програм прийнятих Черкаською міською радою, з правом найму працівників.

За положеннями ст.96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом, особи, які створюють юридичну особу, несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями, що виникли до її державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 176 ЦК України держава, ОСОБА_8 Крим, територіальні громади не відповідають за зобовязаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Зважаючи на положення норм чинного законодавства в їх сукупності та при системному аналізі, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про стягнення саме з відповідача КП «СУБ «Митниця» нараховану та невиплачену заробітну плату на користь позивача є обґрунтованими, оскільки Черкаська міська рада є неналежним відповідачем у справі, так як Комунальне підприємство «СУБ «Митниця» є самостійною юридичною особою, воно не ліквідоване, має банківські рахунки та проводило самостійно господарську діяльність, позивач по справі знаходився у трудових відносинах безпосередньо з даним підприємством, де і отримував заробітну плату з 2010 року, а тому саме з вказаного підприємства підлягають стягненню заявлені позивачем виплати.

Черкаська міська рада не є роботодавцем, з яким позивач перебував у трудових відносинах, оскільки міською радою, в межах повноважень визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконувались владні функції, що характеризуються наданням різноманітних управлінських послуг вказаному підприємству та справлянням на нього владного впливу в рамках публічно-правових відносин.

Крім того, трудовим законодавством солідарна відповідальність у трудових спорах за вимогами, визначеними позивачем до відповідачів не передбачено.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржувалось.

Таким чином, встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, п. 1 ст. 308, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :