490/1798/17
н/п 2-н/490/463/2017
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

27 лютого 2017 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.Миколаєва Чулуп О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Суднобудівний завод ім.61 Комунара» про видачу судового наказу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Суднобудівний завод ім.61 Комунара» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що складає 62861,20грн..

В обґрунтування заяви стягувач вказав, що з 10.04.1987 року по 04.07.2016 року він працював в ДП «Суднобудівний завод ім.61 Комунара». Наказом №126-К від 30.06.2016 року, він був звільнений з займаної посади за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Проте на даний час боржник не здійснив розрахунок з стягувачам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Згідно з п.12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.20011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК) ( 1618-15 ), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР ( 108/95-ВР ) "Про оплату праці", Закон України від 19 жовтня 2000 року N2050-III ( 2050-14 ) "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою ст.233 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч.5 ст.100 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового.

Оскільки, стягувач заявив вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 62861,20грн., таке стягнення передбачено ст.117 КЗпП України.

Суд приходить до висновку, про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Посилання стягувача на п.12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.20011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", про можливість стягнення компенсації разом із вимогою про стягнення заробітньої плати є безпідставним, оскільки такі вимоги, про стягнення компенсації за порушення строків виплати заробітної плати, стягувач не заявлає.

Сума компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - це різні правові поняття, вони не є ідентичними.

Керуючись ст.ст. 96, 100, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Суднобудівний завод ім.61 Комунара».

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особами що не були присутні при проголошені ухвали впродовж пяти днів з моменту її отримання.

Суддя