233 № 233/803/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участю секретаря Вареніченко В.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.01.2014 року в загальному розмірі 20361,73 грн. та судових витрат у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначив, що 24.01.2014 р. між ним та відповідачем по справі було укладено кредитний договір шляхом підписання договору приєднання, який складається з Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) та, запропонованих ПАТ КБ «Приватбанк», Умов та правил, ОСОБА_3.

ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8643,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості за цим договором повинно здійснюватися в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 06.02.2017 р. утворилася заборгованість в сумі 20361 грн. 73 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 7267 грн. 92 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3688 грн. 22 коп., заборгованість за пенею та комісією - 8139 грн. 88 коп., а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в сумі 1265 грн. 71 коп.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, посилаючись на надмірне нарахування штрафів, комісії та пені, просила застосувати до нарахованої комісії строк позовної давності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та оцінивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 24.01.2014 р. ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_2 була підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт, за умовами якої з метою утворення сприятливих умов для виконання позичальником зобовязань по кредитному договору №SAMDN8476 від 06.11.2006 року домовились про наступне: щодо реструктуризації заборгованості: зменшено розмір кредитної заборгованості, розмір якої з дати підписання Генеральної угоди складає 9193,55 грн., датою остаточного погашення заборгованості є 31.01.2016 року. Позичальник в день підписання угоди зобовязується мати на будь-якому рахунку ОСОБА_3 550 грн. В разі порушення позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого договором та розділом 1 «Реструктуризація заборгованості» більш ніж на 1 день: строком повернення кредиту є 2-й день з моменту такого порушення, заборгованість по кредиту з наступного дня після дня повернення кредиту є простроченою, та в цей день позичальник має сплатити ОСОБА_3 штраф в розмірі 1265,71 грн.

Щодо приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, сторони домовились про таке: Банк надає Позичальнику терміновий кредит в сумі 8643,55 грн. на строк 24 місяця з 24-01-2014 р. по 31-01-2016 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 8643,55 грн. в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту в зазначені в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюватися в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 432,52 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентам, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31.01.2016р. При порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по зобовязанням строк яких не настав, Сторони домовились, що строк повернення кредиту є 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, є простроченою. Позичальник сплачує ОСОБА_3 штраф в розмірі 1265,71 грн.

Згідно п. 1.1.5.20 (1.1.5.32) Умов і Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених діючим договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний оплатити ОСОБА_3 штраф в розмір 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту.

Крім того Умовами і Правилами надання банківських послуг у п. 1.1.5.25 встановлено, що за несвоєчасну оплату послуг, передбачених діючим договором, Умовами і Правилами Клієнт сплачує по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, однак не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня за кожен день прострочення.

Позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що стороною відповідача не спростовано.

У відповідності до п.2.1.1.12.6 Умов і Правил надання банківських послуг позивач нараховує відсотки за користування кредитом та овердрафтом в розмірі, встановленому Тарифами ОСОБА_3 з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач кредитні зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 06.02.2017 р. позивачем нарахована заборгованість в розмірі 20361,73 грн., яка складається з:

- 7267,92 грн. заборгованість за кредитом,

- 3688,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом,

- 8139,88 грн. заборгованість за пенею та комісією,

а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1265,71 грн.

Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, виходить з того, що відповідач не спростував зазначений розрахунок в частині заборгованості за кредитом та за процентами за користування ним.

Позовні вимоги щодо наявності заборгованості за комісією суд вважає необґрунтованими за наступних підстав. В Умовах і Правилах надання банківських послуг, до яких приєдналась позивач, відсутнє визначення, склад та розмір комісії. Крім того, в своїх розрахунках Позивач не відокремлює суми заборгованості за пенею та комісією, а отже, у матеріалах відсутні докази щодо наявності заборгованості саме за комісією, в тому числі, оскільки вона не передбачена договором, долученим до матеріалів справи.

Посилання позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за пенею та штрафом є необґрунтованими, оскільки позивачем не враховані положення Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року та який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).

Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. ОСОБА_3 та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».

Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є м. Костянтинівка Донецької області.

Місто Костянтинівка Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

За наведених підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені та комісії, а також штрафів необґрунтованими. А отже суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити в звязку з їх необґрунтованістю без застосування строку позовної давності.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 має заборгованість за Кредитним договором станом на 06.02.2017 р. в розмір 10956,14 грн. та яка складається з наступного:

- 7267,92 грн. заборгованість за кредитом,

- 3688,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

В цій частині позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600,00 грн., який сплачений за мінімальною ставкою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 74, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.01.2014 року станом на 06 лютого 2017 року, яка включає: 7267 грн. 92 коп. - заборгованість за кредитом; 3688 грн. 22 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а всього 10 956 (десять тисяч девятсот пятдесят шість) гривень 14 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені 07 квітня березня 2017 року.

Суддя