Справа № 210/4918/16-ц
провадження № 2/578/246/17
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2017 року смт Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Литвин А.В.

позивача ОСОБА_1

представників позивача адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснопілля в режимі відеоконференції з Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_1

до Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус ОСОБА_4

про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, та з урахуванням його уточнення просила визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 5,513 га, кадастровий номер :06:003:0036, та площею 0,427 га, кадастровий номер :06:002:0056 відповідно, розташованих на території Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по праву спадкування за Законом після померлого 08 листопада 2014 року чоловіка ОСОБА_5, який є спадкоємцем на зазначені земельні ділянки після померлої 14.09.2013 матері ОСОБА_6. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у редакції 2004 року /далі ЦК України/, який діяв на час відкриття спадщини, спадщину прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, де була заведена спадкова справа і на частину спадкового майна у вигляді квартири, будинку та машини отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом. Але вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, оскільки Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на означені земельні ділянки після померлої 14.09.2013 ОСОБА_6 були видані на імя померлого 08.11.2014 ОСОБА_5 уповноваженій особі лише 13.11.2014, тобто вже після його смерті. Постановою нотаріуса ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, немає. Викладені обставини вважає підставними для визнання за нею права власності на спадкове майно.

Позивач та представники позивача за дорученням адвокати ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити.

Відповідач та третя особа явку представника в судове засідання не забезпечили, відповідно до поданих заяв просили справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення позову /ас 22, 34/.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169,197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають.

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд встановив, що 14 вересня 2013 року у селі Мезенівка померла ОСОБА_6, місце реєстрації смерті ОСОБА_7 Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 21 від 15.09.2013, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК № 368123 /копія ас 10 тс 1/.

З матеріалів спадкової справи № 372/13 від 13.11.2014 /копія ас 72-109 тс 1/ суд встановив, що спадщину після смерті ОСОБА_6 отримав за заповітом ОСОБА_5, що в свою чергу помер 08 листопада 2014 року.

08 листопада 2014 року у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області помер ОСОБА_5, місце реєстрації смерті ОСОБА_8 відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 1234 від 11.11.2014, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КИ № 599846 /копія ас 9 тс 1/.

13.11.2014 державний нотаріус Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_9 видав на ім'я ОСОБА_5 Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 2600 та № 2598, на спадщину, що складається з земельних ділянок розміром 5,513 та 0,427 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Мезенівської сільської ради /копії ас 12-15 тс 1/.

Таким чином, суд встановив, що Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки розміром 5,513 та 0,427 гавидані на імя ОСОБА_5 після його смерті.

Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із спадкових правовідносин та права власності і врегульовані нормами ЦК України.

Згідно статті 1301 ЦК України, Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом.

Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду.

Згідно зі статтею 25 ЦК України, цивільна правоздатність це здатність мати цивільні права та обовязки. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає Свідоцтва про право на спадщину від 13.11.2014, видані на імя померлої особи ОСОБА_5, такими, що видані з порушенням чинного законодавства, а вимоги позивача у цій частині - обгрунтованими.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права на спадкове майно.

До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після померлого ОСОБА_5 відкрилась після 01.01.2004 року.

На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_5 згідно статті 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входять земельні ділянки площею 0,427 га кадастровий номер земельної ділянки: :06:002:0056, та площею 5,513 га кадастровий номер земельної ділянки :06:003:0036 відповідно, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, які були ним фактично успадковані після смерті 14 вересня 2013 року матері ОСОБА_6 на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки від 25.06.2003 серії СМ № 009828 та серії СМ № 193328, але юридично за життя не оформлені / копія ас 89-97 тс 1/.

Родинні відносини позивача та померлого 08.11.2014 ОСОБА_5 підтверджуються Свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 170555 від 09.07.2010 /копія ас 119 тс 1/.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, відповідно до статті 1269 ЦК України у редакції 2004 року /далі ЦК України/, який діяв на час відкриття спадщини, спадщину прийняла шляхом звернення до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини у визначений строк, де заведена спадкова справа № 22/2015 від 28.05.2015, і на частину спадкового майна у вигляді квартири, будинку та автомобіля отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом /копія спадкової справи ас 113-201 тс 1/.

Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 30 травня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,427 га та 5,513 га, розташованих на території Мезенівської сільської ради Краснопільського району та призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів /копія ас 11 тс 1/.

У відповідності до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, власник майна, згідно статті 392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За даними ОСОБА_9 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку/ номер витягу НВ-014 від 03.06.2014/ власником земельної ділянки площею 5,513 га, кадастровий номер :06:003:0036 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Сумська область, Краснопільський район, Мезенівська сільська рада, є ОСОБА_6, документ що посвідчує право: Державний акт на право приватної власності на землю серія СМ № 009828 від 25.06.2003 /копія ас 89-92 тс 1/.

За даними ОСОБА_9 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку/ номер витягу НВ-014 від 03.06.2014/ власником земельної ділянки площею 0,427 га, кадастровий номер :06:002:0056 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Сумська область, Краснопільський район, Мезенівська сільська рада, є ОСОБА_6, документ що посвідчує право: Державний акт на право приватної власності на землю серія СМ № 193328 від 25.06.2003 / копія ас 94-97 тс 1/.

У теперішній час право позивача на спадщину за законом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Мезенівська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має.

За даними Звіту з експертно-грошової оцінки земельних ділянок товарного сільськогосподарського призначення Держземагенства України Головного управління Держемагенства у Сумській області від 18.06.2014 оціночна вартість земельних ділянок становить 31322,85 грн відповідно /копія ас 93, 98/.

Право власності, яке належало ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право після його смерті перейшло в порядку спадкування до позивача ОСОБА_1, котра прийняла спадщину у належний спосіб, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказані земельні ділянки в нотаріальній конторі не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому її право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір неможливо.

Згідно з частиною третьою статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд дійшов висновку, що іншим (крім судового) шляхом захистити право позивача неможливо, тому вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 0,427 га, (кадастровий номер 060020056) та земельну ділянку площею 5,513 га (кадастровий номер 060030036), призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, по праву спадкування за законом після померлого 08.11.2014 ОСОБА_5

Керуючись статтями 3, 10- 11, 42,58-61, 79, 88, 158,169,174, 197,209, 212, 214 - 215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 13 листопада 2014 року державним нотаріусом Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване у спадковій справі за № 372/13, заведеній після померлої 14 вересня 2013 року ОСОБА_6, зареєстроване в реєстрі за № 2600 на спадкове майно у вигляді права на земельну ділянку, площею 0,427 га належного померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія СМ № 193328 виданого 25 червня 2003 року на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 14 травня 2003 року № 149, зареєстрованого 25 червня 2003 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 744, кадастровий номер :06:002:0056 та Державну реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 13.11.2014 проведену державним нотаріусом Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_9 про реєстрацію права власності, зареєстроване за № 7683775, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 2, що підтверджується Витягом з держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29464614 від 13.11.2014.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 13 листопада 2014 року державним нотаріусом Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у спадковій справі № 372/13, заведеній після померлої 14 вересня 2013 року ОСОБА_6, зареєстроване в реєстрі за № 2598 на спадкове майно у вигляді права на земельну ділянку, площею 5,513 в умовних кадастрових гектарах належного померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія СМ № 009828 виданого 25 червня 2003 року на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 14 травня 2003 року № 149, зареєстрованого 25 червня 2003 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 415, кадастровий номер :06:003:0036та Державну реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 13.11.2014 проведену державним нотаріусом Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_9 про реєстрацію права власності, зареєстроване за № 7683492, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 23, що підтверджується Витягом з держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29463477 від 13.11.2014.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,427 га, кадастровий номер :06:002:0056 та земельну ділянку площею 5,513 га (кадастровий номер :06:003:0036), призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, по праву спадкування за законом після померлого 08 листопада 2014 року ОСОБА_5, які були ним фактично успадковані за Свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 13 листопада 2014 року, але юридично не оформлені після смерті 14 вересня 2013 року матері ОСОБА_6 на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки від 25.06.2003 серії СМ № 009828 та СМ № 193328, виданих на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації № 149 від 14.05.2003.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І.Косар