Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

336-5114-17

2-336-2542-17

м. Запоріжжя 2 жовтня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з своїм вищезгаданим позовом.

В позові вказує, що сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається та проживає разом з позивачем.

При цьому дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, і на весь час навчання сина, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років.

У судовому засіданні позивач наполіг на позові за вищевказаними обставинами, а відповідач позов визнав частково, вказуючи на завеликий розмір аліментів, про який просить позивач та враховуючи наявну у відповідача заборгованість з попередніх аліментних зобов'язань.

Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно з ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК Українизазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 є повнолітньою дитиною відповідача та позивача, мешкає від відповідача окремо, не працює, проте навчається у КНВЗ «Запорізький медичний коледж», є студентом 2 курсу, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, довідкою з місця навчання.

При цьому дитина сторін мешкає однією сім'єю із позивачем та знаходиться на його утриманні.

Вказані обставини визнавалися сторонами у судовому засіданні, що їх у сторін спору не виникло.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача є обґрунтованими та законними.

При цьому посилання відповідача наявну заборгованість з попередніх аліментних зобов'язань не впливають на висновок суду, оскільки вказана заборгованість не має відношення до предмету судового розгляду у цій справі.

При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров'я працездатних сторін, їх дитини (усі не є інвалідами, доказів перебування когось на лікарському обліку чи наявності захворювань суду надано не було), а тому вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, зважаючи на рівний обов'язок батьків щодо їх участі у утриманні дитини, на достатність, на думку суду, вказаного розміру та й на те, що розмір стягуваних аліментів не буде становити чи перевищувати й половини заробітку (доходу) відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181-184, 198-200 СК України, ст.ст. 3, 10, 57-60, 84, 88, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 12.09.2017 року, та до закінчення навчанняОСОБА_3, але не більш ніж до досягнення ним двадцятитрирічного віку.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь державного бюджету Шевченківського району м. Запоріжжя судовий збір у розмірі 640 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В. Зарютін