ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали суду від 18.12.2013 року по справі № 381/7174/13-ц, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року, заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просив суд скасувати ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2013 року по справі № 381/7174/13-ц про тимчасове обмеження прав боржника у праві виїзду за межі України відносно нього ОСОБА_1.

Вивчивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи № 381/7174/13-ц, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2013 року, подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1, було задоволено та тимчасово обмежено виїзд за межі України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повного виконання зобов'язань, покладених на нього згідно виконавчого листа № 2/1027/1429/12, виданого 31.07.2012 р. Фастівським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/в частини всіх видів заробітку, починаючи з 06.07.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Так, звертаючись до суду з даною заявою, заявник як на підтвердження своїх вимог надає лист № 15.28-22/2472 від 08.09.2017 року, виданий Фастівським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Київській області, з якого вбачається, що станом на 05.09.2017 рік, у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів за вищевказаним листом.

Між тим, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулюється порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено ст. 377-1 ЦПК України, у відповідності з якою, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Цивільний процесуальний кодекс України не регулює порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України».

Особа, яка вважає, що її права порушені в звязку з тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На це звертали увагу Верховний Суду України, узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (узагальнення від 01.02.2013), та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01.07.2015), зазначивши, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця. У разі врегулювання боргових зобовязань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Отже, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявнику за його заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали суду від 18.12.2013 року по справі № 381/7174/13-ц - відмовити.

Розяснити заявнику, що розгляд питання про зняття (скасування) обмеження щодо особи у праві виїзду за межі України належить до компетенції державного виконавця та/або на ухвалу суду, якою тимчасово обмежено у праві виїзду боржника за межі України може бути оскаржена в апеляційному порядку у відповідності до вимог ст. 293 ЦПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

СУДДЯ