АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/4951/2017 Доповідач - Шахова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Поліщук Н.В., Поливач Л.Д.

при секретарі - Горак Ю.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачі та стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою її представником ОСОБА_4, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.01.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір №149/00-13 про банківський вклад (депозит) на вимогу «Вільні гроші» в іноземній валюті, за умовами якого вона внесла, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 12 959,73 доларів США, з відсотковою ставкою - 3,75 % річних.06.01.2015р. між сторонами укладено договір-заяву №326933/791/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в іноземній валюті на суму 37 000,00 доларів США, строком до 06.02.2015, з відсотковою ставкою 10% річних.20.01.2015р. між сторонами укладено договір-заяву №326933/6311/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в іноземній валюті на суму 16 320,95 доларів США, строком до 20.02.2015, з відсотковою ставкою 10% річних.06.02.2015р. між сторонами укладено договір №326933/13331/07-15 про банківський вклад (депозит) «Блискуча сімка» в іноземній валюті на суму 15 000,00 доларів США, під змінний процент в залежності від терміну вкладу.27.07.2015р. між сторонами укладено договір №326933/21981/07-15 про банківський вклад (депозит) «Блискуча сімка» в іноземній валюті на суму 39 615,27 доларів США, під змінний процент в залежності від терміну вкладу.20.08.2015р. між сторонами укладено договір-заяву №326933/25881/9-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 9 місяць в іноземній валюті на суму 8 000,00 доларів США та цього ж дня було укладено договір №326933/21901/07-15 про банківський вклад (депозит) «Блискуча сімка» в іноземній валюті на суму 7 000,00 доларів США, під змінний процент в залежності від терміну вкладу. Після закінчення строку договорів, відповідач кошти по депозитним вкладам їй не повернув і продовжує користуватись її коштами. Її усні та письмові звернення залишаються поза увагою. Вважає дії відповідача такими, що порушують положення договорів, норми чинного законодавства та її права щодо одержання вкладу. Просила суд стягнути з відповідача, на її користь заборгованість, яка складається з: коштів вкладу у сумі - 53 229,50 доларів США; 3% річних у розмірі 1 604,56 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування своїх доводів, вказує зокрема, що судом першої інстанції не враховано, що пунктом 1 ч.6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.01.2013р. між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір №149/00-13 про банківський вклад (депозит) на вимогу «Вільні гроші» в іноземній валюті, за умовами якого клієнт розміщує в банку грошові кошти в доларах США, а банк нараховує і виплачує проценти за користування зазначеними коштами у порядку та розмірі, які встановлені цим договором. У зв'язку з чим, позивач внесла, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 12 959,73 доларів США, з відсотковою ставкою - 3,75 % річних, на строк з 09.01.2013р. до фактичної дати отримання коштів у повній сумі вкладу, розміщеного у банку.

06.01.2015р. між сторонами укладено договір-заяву №326933/791/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в іноземній валюті, відповідно до умов якого вкладник вніс, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті у сумі 37 000,00 доларів США, строком з 06.01.2015 по 06.02.2015р., з відсотковою ставкою 10,00% річних.

20.01.2015р. між сторонами укладено договір-заяву №326933/6311/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в іноземній валюті на суму 16 320,95 доларів США, строком з 20.01.2015 до 20.02.2015, з відсотковою ставкою 10% річних.

06.02.2015р. між сторонами укладено договір №326933/13331/07-15 про банківський вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США, відповідно до умов якого клієнт вніс, а Банк прийняв грошові кошти в сумі 15 000,00 доларів США, строком з 06.02.2015 по 07.05.2015 р., під змінний процент в залежності від терміну вкладу.

27.07.2015р. між сторонами укладено договір №326933/21981/07-15 про банківський вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США на суму 39 615,27 доларів США, строком з 27.07.2015 по 25.10.2015 р., під змінний процент в залежності від терміну вкладу.

20.08.2015р. між сторонами укладено договір-заяву №326933/25881/9-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 9 місяць в іноземній валюті, відповідно до умов якого вкладник вніс, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті у сумі 8 000,00 доларів США, строком з 20.08.2015 по 20.05.2016р., з відсотковою ставкою 7,00% річних.

20.08.2015 між позивачем та відповідачем було укладено договір №326933/21901/07-15 про банківський вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США, відповідно до умов якого клієнт вніс, а банк прийняв грошові кошти у сумі 7 000,00 доларів США, строком з 20.08.2015 по 18.11.2015р., під змінний процент в залежності від терміну вкладу.

17.03.2015 року позивач зверталася до відповідача із заявами про повернення грошових коштів за договорами-заявами (а.с. 13, 16, 19, 23), однак відповідач кошти за вище вказаними договорами не повернув.

У зв'язку з вище викладеним, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за договорами-заявами, яка складається з основної суми заборгованості -53 229,50 доларів США; 3% річних у розмірі 1 604,56 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що на час вирішення справи в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» діяла тимчасова адміністрація, що унеможливлює задоволення вимог вкладника на підставі ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»», згідно з яким з 17 вересня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з 18вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та призначення уповноваженої особи на ліквідацію банку.

Пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ (в редакції Закону від 4 липня 2014 року № 1586-VІІ, який набрав законної сили 11 липня 2014 року і був чинним на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Згідно з ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 вищевказаного Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Наведене свідчить про те, що з дня введення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не мав права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично був позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі ОСОБА_3, яка виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними їй коштами.

Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Рішення суду першої інстанції жодним чином не обмежує права власності позивача на грошові кошти, вкладені ним за договорами банківського вкладу до банку, оскільки за процедурою, встановленою Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладнику гарантовано отримання виплати в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України (п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону). Решта суми отримується вкладником в ході здійснення ліквідаційної процедури.

Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення їх вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону.

Відсутність рішення суду про стягнення коштів не обмежує прав власника, як кредитора банку, що ліквідується.

Доводи апеляційної скарги проте, що судом першої інстанції не враховано, що пунктом 1 ч.6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників є безпідставними з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

ОСОБА_3 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб була виплачена гарантована сума у розмірі 200 000 грн.

При цьому, посилання на те, що ОСОБА_3 зверталася до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із вимогами про видачу грошових коштів та повернення депозиту ще до запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішенням порушує право власності позивача на вклади колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд відмовив у позові в цій частині не у зв'язку з відсутністю у позивача права на отримання вкладу та відсотків нарахованих на цей вклад, а у зв`язку з тим, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлений спеціальний порядок повернення цих коштів та цей Закон є спеціальною нормою права, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності задоволення позову, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Підстав до скасування рішення суду, передбачених статтею 309 ЦПК України, при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану її представником ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді