Провадження № 2/582/585/17
Справа № 582/1494/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2017 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді Жмурченка В.Д.

за участю секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в смт. Недригайлів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, про визнання права власності на землю в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку (Державний акт на право приватної власності на землю Серія І-СМ №025745), яка належала її батьку, ОСОБА_2, який помер 18 жовтня 2003 року, яка розташована на території с. Хоружівка Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити (а.с.32).

Представник відповідача по справі, Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову (а.с.30-31).

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017, № 2147-VIII) за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно з ст. 206 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017, № 2147-VIII) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

При перевірці документів необхідних для оформлення спадщини за заповітом виявилося, що Державний акт на право приватної власності на землю Серія І-СМ №025745 виданий на ім'я ОСОБА_2, втрачений, про що в газеті "Голос Посулля" опубліковано оголошення про його втрату (а.с.22).

Оскільки на даний час зазначений Державний акт на право приватної власності на землю втрачений, а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо у зв'язку з смертю його власника, позивач не може отримати у нотаріуса Свідоцтва про право на спадщину на дану землю за законом.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У звязку з неможливістю отримати позивачем правовстановлюючий документ на вищезазначену землю, яку ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька, ОСОБА_2, суд вважає за необхідне задовольнити її позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права власності на дану землю.

Керуючись ст.ст. 12, 76-80, 206, 247, 259, 263 -265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017, № 2147-VIII), ст.ст. 25, 1218, 392, ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, про визнання права власності на землю в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку (Державний акт на право приватної власності на землю Серія І-СМ №025745), яка належала її батьку, ОСОБА_2, який помер 18 жовтня 2003 року, яка розташована на території с. Хоружівка Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-дений строк з дня проголошення рішення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_3