У х в а л а

21 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю без укладення шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на житлову квартиру та визнання права власності на Ѕ частину житлової квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 19 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01 січня 2007 року вона почала проживати разом із відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу і вести спільне господарство за адресою: АДРЕСА_2. За час проживання однією сім'єю з відповідачем, 21 травня 2007 року, за спільною згодою було укладено договір № 43-117/21-05 про участь у Фонді фінансування будівництва для придбання двокімнатної квартири, за умовами якого, вони спільно внесли грошовий внесок у загальному розмірі 197 650 грн.

Оскільки ОСОБА_4 не займалася справами по оформленню квартири, свідоцтво про право власності на квартиру із подальшою державною реєстрацією майна було видано на ім'я ОСОБА_5

Позивач вважає, що квартира АДРЕСА_1 є спільним з відповідачем майном і вона має право власності на Ѕ частини спірної квартири, оскільки її було придбано за час перебування у шлюбі та у фактичних відносинах з відповідачем.

На підставі вказаного позивач просила встановити факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу, визнати право спільної сумісної власності на житлову квартиру та визнати право власності на Ѕ частини квартири.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2016 року позов задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу по АДРЕСА_2 у період з 01 січня 2007 року до 14 липня 2007 року.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів дійшла висновку про призначення справи до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю без укладення шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на житлову квартиру та визнання права власності на Ѕ частину житлової квартири призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана Л.М. Мазур О.В. Попович