АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Клочко І.В.
справа №754/5146/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

при секретарі: Волошину В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою стягувача ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року про задоволення скарги по справі за скаргою заявника ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маковей Елізи Анатоліївни від 27 червня 2017 року, зацікавлена особа: стягувач ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою, в якій просила визнати постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маковей Е.А. від 27.06.2017 року про відновлення виконавчого провадження № 51101694 щодо ОСОБА_2 неправомірною та скасувати її.

В мотивування вимог посилалася на те, що 27.06.2017 року державний виконавець Маковей Е.А. винесла постанову про відновлення виконавчого провадження, керуючись ст.41 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, після 22.05.2017 року стягувач ОСОБА_1 ніяких заяв про повторне відновлення виконавчого провадження не подавав, постанова про закінчення виконавчого провадження не скасовувалась. Крім того, оскаржувану постанову від 27.06.2017 року їй надіслано не було, про її існування стало відомо випадково лише 21.07.2017 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.11.2017 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Визнано постанову про відновлення виконавчого провадження від 27.06.2017 року у виконавчому провадження №51101694 винесену державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві - неправомірною.

Скасовано постанову про відновлення виконавчого провадження від 27.06.2017 року у виконавчому провадження №51101694 винесену державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, стягувач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову про відмову у задоволенні скарги.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Вказував на те, що отримавши ключ від квартири, після вселення стягувач, усно повідомив всіх трьох боржників про те, що він розраховується із власницею квартири, в якій він тимчасово орендував кімнату і 24.03.2017 року із особистими речами буде заселятися. Ніхто із відповідачів цьому не заперечував. Але у вказаний день і час відповідачі замок в вхідних дверях змінили і в квартиру його не впустили.

У зв'язку з чим ОСОБА_1 довелось викликати по телефону поліцію та звернутися з письмовими заявами до Деснянського УП ГУНП у м. Києві.

Всудовому засіданні апеляційного суду стягувач ОСОБА_1 та його представник доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Від Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшла заява про розгляд справ за відсутності їх представника, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, осіб, які з'явилися у судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суд виходив з того, що оскаржувана постанова про відновлення виконавчого провадження не містить жодного обґрунтування прийнятого рішення, а висновок Деснянського УП ГУНП в м. Києві по матеріалам перевірки від 11.04.2017 року не дає підстав для відновлення провадження, оскільки в ньому відсутні будь-які посилання на вчинення перешкод у проживанні стягувачу з боку заявника ОСОБА_2

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.07.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення, визначення порядку користування та зміну особового рахунку вселено ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1, в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

13.05.2016 року державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві МаковейЕ.А. винесено постанову ВП№51101694 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №754/5146/15-ц виданого 10.05.2016 року Деснянським районним судом м. Києва про вселення ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_2. Боржником за даним виконавчим листом зазначено - ОСОБА_9.

Відповідно до копії акту від 16.03.2017 року, рішення Деснянського районного суду м. Києва про вселення ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_2 - виконано, ОСОБА_1 - вселено, ключі від квартири та парадних дверей передані добровільно. Даний акт підписаний учасниками виконавчого провадження ОСОБА_1, ОСОБА_9, представником стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_10

16.03.2017 року державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві МаковейЕ.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з виконання рішення суду, згідно акту від 16.03.2017 року.

Як вбачається з письмових пояснень стягувача ОСОБА_1, він отримавши ключ від квартири, після вселення, усно повідомив всіх трьох боржників про те, що розраховується із власницею квартири, в якій він тимчасово орендував кімнату і 24.03.2017 року із особистими речами буде заселятися. Ніхто із відповідачів цьому не заперечував. Але у вказаний день і час відповідачі замок в вхідних дверях змінили і в квартиру його не впустили. У зв'язку з чим, останній викликав по телефону поліцію, а 27.03.2017 pоку звернувся з письмовими заявами до Деснянського УП ГУНП у м. Києві з приводу перешкоджання йому проживати у АДРЕСА_3.

27.03.2017 року ОСОБА_1 звертався до державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маковей Е.А. з приводу невиконання рішення суду.

24.05.2017 року стягувач ОСОБА_1 звернувся з заявою до прокурора в Деснянського районі м. Києві з приводу перешкоджання йому проживати у АДРЕСА_3.

Як вбачається з висновків по матеріалам перевірки від 11.04.2017 року, 27.05.2017 року та відповідей Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 13.04.2017 року, 29.05.2017 року на заяви стягувача ОСОБА_1 між ним та зареєстрованими особами в квартирі НОМЕР_1 наявні цивільно-правові відносини, які вирішуються в суді у приватному порядку.

22.05.2017 року стягувач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про відновлення виконавчого провадження ВП № 51101694 щодо боржника ОСОБА_2, оскільки остання перешкоджає йому проживати у АДРЕСА_3.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.6 ст.67 Закону України «Про виконавче провадження» у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Згідно з п.п.6,7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/59, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 02.04.2012 року №489/20802 в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року № 1302/29432 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити:

номер виконавчого провадження;

вступну частину із зазначенням:

назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;

найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;

назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене;

мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;

резолютивну частину із зазначенням:

прийнятого виконавцем рішення;

строку і порядку оскарження постанови.

До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Разом з тим, задовольняючи скаргу, суд першої інстанції посилався на те, що оскаржувана постанова про відновлення виконавчого провадження не містить жодного обґрунтування прийнятого рішення.

Проте, вказаний висновок є помилковим, оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам п.п.6,7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень та в ній зазначено відповідні мотиви, з посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову.

Доводи заявника про те, що ні ОСОБА_1, ні хтось інший не бачив, що безпосередньо ОСОБА_2 перешкоджає йому 24.03.2017 року увійти до квартири, а тому відсутні підстави для відновлення виконавчого провадження є безпідставними, оскільки згідно з ч.6 ст.67 Закону України «Про виконавче провадження» відновлення виконавчого провадження відбувається державним виконавцем за заявою стягувача. При цьому в компетенцію державного виконавця не входить перевірка доведеності вказаної заяви. Державний виконавець може відмовити у відновленні виконавчого провадження за заявою стягувача лише у випадку, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником.

Посилання боржника ОСОБА_2 та суду першої інстанції на те, що постанова державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві Маковей Е.А. від 16.03.2017 року про закінчення виконавчого провадження №51101694 не скасована та є законною, що підтверджується ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.05.2017 року не має правового значення для вирішення вказаної справи, оскільки не стосується предмету розгляду даної скарги.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, а тому передбачених законом підстав для визнання вказаної постанови неправомірною та її скасування не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року скасувати та постановити нову наступного змісту.

У задоволенні скарги заявника ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маковей Елізи Анатоліївни від 27 червня 2017 року, зацікавлена особа: стягувач ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді