Справа № 405/2620/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

з участю адвоката : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживача та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь сплачені ним кошти за ПВХ конструкції (металеві вироби) та їх установку в сумі 15 935,00 грн., неустойку за кожен день прострочки, починаючи з 01.12.2016 року у розмірі 0,1 % від вартості договору, що передбачено договором, а саме 2693,86 грн., розірвати договір підряду № 208, який був укладений між ним та відповідачем 23.10.2016 року.

Позов обґрунтовує тим, що 23.10.2016 року між ним і представником заводу «Корпосистем» ФОП ОСОБА_3 був укладений договір підряду № 208, згідно із яким останній зобов'язався за його замовленням, на свій ризик, організувати роботи з виготовлення і передачу у власність ПВХ конструкції (металеві вироби) та встановити їх на території домоволодіння замовника, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності із п.2.2. договору, він передав ОСОБА_4 завдаток у розмірі 10 000 гривень, а в згідно п.4.2. даного договору, зобов'язався виконати роботу протягом 30 робочих днів.

Відповідно до Акту прийому-передачі від 30.11.2016 року відповідач передав йому у власність ПВХ конструкції (металеві вироби), а він, в свою чергу, передав відповідачеві залишок боргу за вироби у розмірі 5 935,00 гривень.

Відповідач свої зобов'язання у встановлений строк не виконав, а саме до теперішнього часу ПВХ конструкції (металеві вироби) так і не установив, вимогу повернути суму отриману за установку ПВХ конструкцій ігнорує, гроші не повернув, ігнорує вимогу про виконання зобов»язань в повному обсязі.

Він звертався як до відповідача, так і до інспекції з питань захисту прав споживачів і за результатами перевірки отримав відповідь.

Посилаючись на вимоги статей 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» просить задовольнити позов.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, що в ньому викладені.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не сповістив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25.10.2016 року між замовником ОСОБА_2 та виконавцем ОСОБА_3, який є представником заводу Копосистем, було укладено договір № 208. Предметом даного договору є те, що замовник доручає, а виконавець зобов»язується організувати роботи з виготовлення і передачу у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця (пункт 1.1 договору). Замовник зобов»язався оплатити та прийняти готові вироби і роботу згідно з умовами договору, якість виробів, що поставляються за договором повинна відповідати технічним умовам виконавця, нормам якості для даного виду виробу (пункти 1.2, 1.3 договору). Відповідно до п. 3.1 договору замовник зобов»язався оплатити вартість виробів, що встановить 15 935 грн.

За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.9 вищезазначеного договору зобов»язання виконавця за цим договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акта прийому-передачі виробів.

30.11.2016 року по договору від 25.10.2016 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підписано акт прийому-передачі виробів. Замовник претензій по кількості, якості комплектності, розмірам виробів не має. Після підписання цього акта обов»язки виконавця вважаються виконаними в повному обсязі, а претензії замовника по кількості, якості, комплектності, розмірам виробів не приймаються.

Нормами статей 627, 628 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для розірвання договору, так як він виконаний відповідно до умов, що в ньому визначені.

Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача щодо обов»язку відповідача встановлення та монтажу металевих конструкцій враховуючи наступне.

Відповідно до угоди про завдаток на купівлю (установку) метало пластикових вікон або ролетних систем від 25.10.2016 року на суму 100 грн., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передбачено, що сторони уклали цю угоду про завдаток на придбання, виготовлення та встановлення метало пластикових виробів або ролетних систем. Але в подальшому, обов»язки виконавця визначав договір № 208 від 25.10.2016 року і пунктом 3.11 передбачено, що після підписання цього договору всі попередні домовленості та угоди втрачають свою силу.

Пунктом 7.1 договору № 208 від 25.10.2016 року визначено, що у разі виникнення необхідності влаштування цементної стяжки, зварювання, демонтажу або інших видів робіт, не передбачених цим договором, замовник зобов»язується виконати такі роботи власними силами або силами підрядних організацій. В цьому випадку строк виконання договору відкладається до моменту таких видів робіт.

Враховуючи викладене, норми статей 526, 612, 627, 628, 629 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідно до умов договору зобов»язання по установленню ПВХ конструкцій (металевих виробів) не входили до обов»язків відповідача, умови укладеного договору 25.10.2016 року відповідачем виконані, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Вказане підтверджується і розглядом звернення Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області на ім»я позивача від 27.04.2017 року за № 06.1/1400.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда І. М. Шевченко