АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1588/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Шведун В.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівБородійчука В. Г., Василенко Л. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2006 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до Погребської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 звернувся до суду з даним позовом, яким просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на жилий будинок з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 мотивуючи про те, що вказане майно належало його дідові ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивач вступив в управління спадковим майном з моменту відкриття спадщини.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 08.08.2006 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як особи, які не брали участі у справі, однак питання про права та обов'язки яких вирішено судом, подали апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, порушено питання про зміну рішення суду та часткове задоволення позовних вимог у справі шляхом визнання за позивачем права власності на 1/3 частину спадкового майна. В обґрунтування вказано на те, що апелянти, як і позивач у справі, є онуками спадкодавця, отже спадкоємцями однієї з ним черги. Апелянти на момент відкриття спадщини проживали у спадковому майні, отже вступили в управління ним та прийняли спадщину, проте суд при вирішення справи вказаних обставин не врахував та не залучив до розгляду справи усіх спадкоємців чим порушив права апелянтів на спадщину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на відповідне спадкове майно, яке слід захистити в судовому порядку.

Однак погодитися з правильністю таких висновків суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9, якому належало домоволодіння по АДРЕСА_1 та який був дідом позивача та апелянтів.

Позивач, апелянти, а також їх мати ОСОБА_10 (невістка спадкодавця) на момент відкриття спадщини були мешканцями вказаного домогосподарства, що підтверджується довідкою сільської ради №477 від 08.06.2017 (а.с.40).

Після смерті спадкодавця на вказане домоволодіння відкрилася спадщина. Оскільки це мало місце за час дії норм ЦК УРСР (у 2002 році), саме положеннями вказаного кодексу мають врегульовувати правовідносини сторін у справі.

Колегія суддів враховує, що згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої цього кодексу (спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Так відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; ст. 525 ЦК УРСР - часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; ст. 529 ЦК УРСР - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому батьку чи матері; ст. 549 ЦК УРСР - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки при розгляді справи встановлено, що спадкодавець заповіту не лишав, спадкування має здійснюватися за законом. Із довідки сільської ради №477 від 08.06.2017 вбачається, що всі три онуки спадкодавця проживали у будинку, який становить спадщину, що дає підстави для висновку про прийняття ними спадщини після смерті спадкодавця у 2002 році.

Крім того, судом не встановлено усього кола осіб, які мали право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_9, зокрема, чи були у нього живі діти на момент відкриття спадщини, які згідно вимог ст. 529 ЦК УРСР входять до першої черги спадкоємців.

Факт прийняття спадщини відразу після смерті спадкодавця у 2002 році також свідчить про безпідставне застосування судом норм ст. 1268 ЦК України, яка на вказані правовідносини не поширює свою дію.

Також згідно ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач: ч.1 ст.33 ЦПК України - суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до положень ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено, зокрема, порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення; ст.309 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки у даній справі встановлено, що позовні вимоги стосуються спадкового майна, про права на яке заявили інші спадкоємці (апелянти), які не брали у часті у справі в якості відповідачів, а в апеляційного суду немає повноважень залучити апелянтів до участі у справі в якості співвідповідачів, оскільки згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, а цивільним процесуальним законодавством не передбачено можливості залучати співвідповідачів на стадії апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду у даній справі у повному обсязі (у зв'язку з порушенням норм процесуального права - ст. 33 ЦПК України) адже судом не було з'ясовано суб'єктний склад учасників спору та не було залучено усіх спадкоємців стосовно спадщини ОСОБА_9 у зв'язку з чим не було забезпечено дотримання прав усіх спадкоємців, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку з тим, що їх заявлено до неналежного відповідача (за наявності інших спадкоємців сільська рада не має прав на спадкове майно).

У даному випадку позивач має звернутися до суду із позовом, пред'явленим до усіх спадкоємців стосовно спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_9.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2006 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до Погребської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - скасувати.

Позов ОСОБА_8 до Погребської сільської ради у даній справі - залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :