У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому Розі, про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, який обґрунтував тим, що більше 13 років працював на шахті «Родина» Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат») гірничим майстром дільниці № 28. 19 листопада 2015 року під час роботи з ним стався нещасний випадок, в результаті чого позивач отримав виробничу травму. За наслідками розслідування нещасного випадку 24 листопада 2015 року складено акт форми Н-5 та акт форми Н-1. Нещасний випадок призвів до стійкої втрати працездатності у розмірі 65 % та встановлення другої групи інвалідності. Зазначає, що у зв'язку з отриманою виробничою травмою йому завдано моральну шкоду, яка пов'язана зі зміною життя, внаслідок чого він став замкнутою, нетовариською людиною, йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї родини. У зв'язку із вищевикладеним змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та відшкодуванням моральної шкоди у розмірі 290 тис. грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської областівід 21 вересня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 30 тис. грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2016 року змінено в частині розміру моральної шкоди. Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 35 тис. грн.

У касаційній скарзі ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно з ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з доведеності позивачем позовних вимог та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки нещасний випадок стався з позивачем під час виконання ним трудових обов'язків і пов'язаний з виробництвом, тому наявні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру моральної шкоди, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що характер отриманої позивачем травми внаслідок нещасного випадку, пов'язані з цим фізичні і моральні страждання позивача, інтенсивність і довготривалість цих страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках і наслідків, що наступили, зокрема втрата значного відсотка працездатності, встановлення ОСОБА_2 другої групи інвалідності завдали позивачу моральної шкоди. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості апеляційний суд правомірно визначив розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню.

Доводи ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» у касаційній скарзі стосовно того, що позивачем порушено вимоги законодавства про охорону праці та, що не має підстав для відшкодування моральної шкоди були предметом дослідження судами попередніх інстанцій, які правомірно дійшли висновку, що наявність у діях позивача порушень вимог інструкцій з охорони праці не впливає на його право на відшкодування завданої йому моральної шкоди у зв'язку отриманим трудовим каліцтвом, яке виникло внаслідок роботи позивача у шкідливих умовах праці та під час виконання робіт в інтересах власника.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та не викликають необхідністі перевіряти матеріали справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Криворізький залізорудний комбінат» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому Розі, про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я, за касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак