Провадження № 2/127/5842/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді - Гриневича В.С.,

при секретарі: Марценюк А.М.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу № 127/21774/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей.

Позов мотивований тим, що 18.03.1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який в подальшому бло розірвано.

За час перебування у шлюбі у сторін народились дві доньки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.06.2011 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_5 у розмірі 800 грн., щомісячно, до досягнення найстрашою дитиною повноліття.

Старша донька ОСОБА_5 після закінчення школи, враховуючи свої здібності і навички, вступила до Київського національного торговельно - економічного університету і навчається там на підставі договору №171Тд від 14.08.2017р. Відповідно до додатку 1.2 А до Договору, розмір плати за навчання, яку має сплачувати позивач, становить 11350 грн. за один курс.

Плата за навчання повинна вноситись помісячно, у зв'язку з чим позивач станом на 05.09.2017р. вже сплатила 2270 грн., що підтверджується наявними квитанціями і повинна протягом 2017 року і січня 2018 року сплатити ще 4540 грн. Таким чином, загальна сума витрат на навчання ОСОБА_5 за 2017 рік та січень 2018 року становить 6810 грн.

В свою чергу, ОСОБА_6 навчається у ЗОШ №20 в м. Вінниці. Помітивши її захоплення і певні здібності у спілкуванні на англійській мові, з метою подальшого розвитку, позивач віддала її на курси вивчення іноземних мов. Зокрема, позивачем 04.09.2017 року було укладено договір (Угода Дитяча Школа), предметом якого відповідно до пунктів 1,2 є навчання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, іноземної мови - англійська.

Пунктом 3.1 даної Угоди передбачено, що оплата за навчання вноситься помісячно до 5-го числа в розмірі 620 грн. Згідно з пунктом 5.1 Угода вступає в силу з моменту підписання її сторонами та діє до 01.07.2008 року.

Таким чином, строк дії даної Угоди становить 10 місяців, а тому загальна сума зазначених позивачем витрат і витрат, яких необхідно понести на підставі вказаної Угоди на навчання ОСОБА_6 іноземної мови, складає 6200 грн.

В силу викладених обставин позивач звернулася до суду з даним позовом у якому просила:

- стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 половину вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме - грошові кошти в сумі 3405 грн.

- стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 половину вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме - грошові кошти в сумі 3100 грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача половини вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме - грошові кошти в сумі 3405 грн. визнала, при цьому в іншій частині позовних вимог просила відмовити, про що подала відповідні заперечення, які містяться в матеріалах справи. Зокрема, заперечуючи щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину - ОСОБА_6, представник відповдіача зазначала, що укладення позивачем договору про проходження ОСОБА_6 курсів з вивчення англійської мови не викликано особливими обставинами, які потребують додаткових витрат.

Із вказаних заперечень також вбачається, що відповідач позовні вимоги щодо стягнення з нього витрат на доньку ОСОБА_6 в сумі 3100 грн. не визнає зазначивши про те, що долучені позивачем до матеріалів справи квитанції про оплату курсів з вивчення іноземної мови не є належними доказами підтверджуючими здійснення позивачем вказаних нею витрат згідно з угодою (дитяча школа) від 04.09.2017 року. Разом з тим, представником відповідача у вказаних запереченнях також зазначено, що відповідач не взмозі сплачувати вищевказані кошти у зв'язку із наявністю у останнього заборгованості перед ВАТ «Універсал Банк», яка стягується із його заробітньої плати, а також у звязку із перебуванням на утриманні відповідача його матері ОСОБА_7 (а.с. 49-51)

Заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 являються батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №101542 та свідоцтвом про народження серії 1-АМ №231303 відповідно. (а.с. 5,6)

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ №042128, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, розірвано, про що 10.09.2008 року в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1077. (а.с. 7)

Згідно з довідкою про склад сімї від 10.10.2017 року, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 10/291. (а.с. 34)

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн., щомісячно, з дня подачі заяви до суду, тобто з 04.05.2011 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (а.с. 4)

Разом з тим, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2017 року, змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.06.2011 року №2-2422/2011 та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення старшою дитиною повноліття. (а.с. 74-79)

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до частини другої статі 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після фактичного понесення разово, періодично або постійно. (ч. 3 ст. 185 СК України)

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу судів на те, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

В правовій позиції Верхового Суду України, висловленій 13 вересня 2017р. у справі № 6-1489цс17, зазначено, що виходячи з аналізу статті 185 СК України, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати,

тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Таким чином суд вважає, що заявлені позивачем до стягнення з відповідача витрати на дітей є додатковими (адже понесені понад витрат, що здійснюються у звичайному житті дітей), викликані особливими обставинами та доведені в судовому засіданні належними доказами з огляду на таке.

Як вбачається з договору №1771 Тд про навчання (підготовку) від 14.08.2017 року, укладеного між Київським національним торговельно економічним університетом в особі директора Вінницького торговельно економічного інституту ОСОБА_8 (виконавець) з однієї сторони та ОСОБА_1 (замовник) з іншої, виконавець бере на себе зобовязання за рахунок коштів замовника здійснити надання освітньої послуги ОСОБА_5. (а.с. 11-12)

При цьому, як вбачається із додатку 1.2 А до Договору від 14.08.2017 року, загальна вартість освітньої послуги становить 52665 грн. Замовник вносить плату у безготівковій формі помісячно, розмір якої за I курс (з 01.09.2017 року по 31.08.2018 року) становить 11350 грн., тобто 1135 грн. за кожен місяць. (а.с 13)

Згідно з квитанціями №3137, №0.0.841954496.1, №0.0.875570940.1, №0.0.898130210.1 ОСОБА_5 14.08.2017 року та ОСОБА_1 05.09.2017 року, 20.10.2017 року і 20.11.2017 року було сплачено по 1135 грн. на рахунок Вінницького торговельно економічного інституту КНТЕУ відповідно до кожної квитанції з призначенням платежу за навчання ОСОБА_5. (а.с. 14, 15, 36, 48)

Як зазаначено позивачем у позовній заяві, загальна сума витрат на навчання ОСОБА_5 у Вінницькому торговельно економічному інституті КНТЕУ за 2017 рік і січень 2018 року становить 6810 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача половину вартості вказаних додаткових витрат на дитину в сумі 3405 грн. (6810:2=3405)

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, відповідно до статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог в цій частині, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача половини вартості додаткових витрат на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме - грошових коштів в сумі 3405 грн. є обгрутованими та такими, що підлягають до задоволення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем також понесено додаткові витрати на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 1860 грн., а також планується здійснення витрат на суму 4340 грн., пов'язаних з вивченням дитиною англійської мови.

Відповідно до Угоди Дитяча Школа від 04.09.2017 року, укладеної між ОСОБА_9 (виконавець) з однієї сторони та ОСОБА_1, в особі дитини ОСОБА_6 (замовник) з іншої, виконавець зобовязується забезпечити кваліфіковане викладення іноземної мови, а замовник зобовязується вносити щомісячно до 5-го числа оплату за навчання в сумі 620 грн.

Згідно з квитанціями від 04.09.2017 року, 09.10.2017 року, 06.11.2017 року, ОСОБА_6 було сплачено 1860 грн. по 620 грн. відповідно до кожної квитанції ПП ОСОБА_9 (а.с. 17, 35, 47)

При цьому, як вбачається з листа ФОП ОСОБА_9, ОСОБА_6 насправді відвідує курси з вивчення англійської мови згідно Угоди від 04.09.2017р., укладеної між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_9 За період з 04.09.2017 року по 28.11.2017 року, ОСОБА_1 було сплачено за навчання 2480 грн., до кінця дії Угоди повинна бути сплачена сума в обсязі 3720 грн. (а.с. 70)

Відповідно до Угоди (дитяча школа) від 04.09.2017 року, оплата за навчання вноситься помісячно в сумі 620 грн. за місяць, при цьому строк дії даного договору становить 10 місяців, а тому загальна сума витрат на навчання ОСОБА_6 становить 6200 грн., у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача половину вартості вказанах витрат в сумі 3100 грн. (620*10=6200; 6200:2=3100)

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме - грошових коштів в сумі 3100 грн. також підлягає задоволенню.

Заперечення представника відповідача щодо того, що у відповідача наявна заборгованість за кредитом судом до уваги не приймається оскільки наявність чи відсутність такої заборгованості не може ставитися в залежність щодо обов'язку батьків приймати участь у додаткових витратах на дітей.

Крім того, згідно з довідкою №475 від 12.04.2017 року, виданою ПАТ «Українська залізниця» РФ «Південно західна залізниця» ВП Вінницька дистанція сигналізації та звязку, з ОСОБА_4 була утримана заборгованість в сумі 96908,19 грн. та перерахована на виконавчу службу ВМУЮ. (а.с. 56)

Однак, матеріали справи не містять доказів наявності чи відсутності у відповідача заборгованості за кредитним договором станом на час розгляду справи в суді.

Що стосується перебування на утриманні відповідача його матері, то такі посилання також судом до уваги не приймаються, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

При цьому, наявність в матеріалах справи копії пенсійного посвідчення №194625 матері відповідача не свідчить про перебування останньої на утриманні відповідача.

Заперечення представника відповідача в частині відсутності належних та допустимих доказів понесення додаткових витрат на ОСОБА_6 повністю спростовано матеріалами справи.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що витрати батьків пов'язані з вивченням дітьми іноземних мов охоплюються поняттям "додаткові витрати" в розумінні статті 185 СК України.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дити (ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як зазначено представником відповідача, ОСОБА_4 працює в ПАТ «Українська залізниця» РФ «Південно західна залізниця» ВП Вінницька дистанція сигналізації та звязку.

Вказана інформація також підтверджується довідкою №1574 від 14.11.2017 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 працює на посаді електромеханік СЦБ в ПАТ «Українська залізниця» РФ «Південно західна залізниця» ВП Вінницька дистанція сигналізації та звязку. Із вказаної довідки також вбачається, що дохід ОСОБА_4 за період з травня 2017 року по жовтень 2017 року становить 60509,77 грн., з яких видано останньому було 33174,46 грн. (а.с. 45)

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є фізично здоровою людиною, офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід, будь яких осіб на утриманні немає, а тому суд вважає, що матеріальне та сімейне становище відповідача дозволяє забезпечити останньому оплату половини додаткових витрат на його дітей.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, а також беручи до уваги часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача половину вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 3405,00 грн. та половину вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 3100,00 грн.

Згідно з частиною третьою статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення додаткових витрат на дітей, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 640,00 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 57, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 - ВольгемутАДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 половину вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 3405,00 грн. (три тисячі чотириста пять)

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 - ВольгемутАДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 половину вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 3100,00 грн. (три тисячі сто)

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 - ВольгемутАДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: