Справа № 145/1885/15-ц Провадження № 22-ц/772/2091/2017Головуючий в суді першої інстанції Мазурчак А.І.
Категорія 53Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Матківської М.В., Панасюка О.С.

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура», за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог, державного реєстратора реєстраційної служби Тиврівського районного управління юстиції, ОСОБА_3, про поновлення порушених трудових прав шляхом визнання незаконним усунення (відсторонення) від виконання обов'язків Голови правління Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура» та призначення на цю посаду тимчасово виконуючим обов'язки іншої особи, визнання незаконними рішень наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура», скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та зобов'язання внести запис до цього реєстру,

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура», подану представником цього товариства Василиком Віталієм Валентиновичем, апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2016 року, та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу цього суду від 18 квітня 2016 року у цій справі,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура» (далі - ПрАТ «Автоелектроапаратура») та з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

поновити порушені його трудові права шляхом визнання незаконним усунення (відсторонення) його від виконання обов'язків голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» та призначення на цю посаду тимчасово виконуючим обов'язки ОСОБА_3;

визнати незаконним рішення наглядової ради ПрАТ «Автоелектроапаратура», оформлене протоколом від 08 липня 2015 року про усунення (відсторонення) його від виконання повноважень голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» з 08 липня 2015 року та призначення ОСОБА_3 на посаду тимчасово виконуючого обов'язки голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» і доручення йому проведення всіх необхідних дій щодо цього в Єдиному державному реєстрі, інших установах;

визнати незаконним рішення наглядової ради ПрАТ «Автоелектроапаратура», оформлене протоколом від 21 грудня 2015 року про виключення його з числа осіб, які мають право підпису та призначення ОСОБА_3 на посаду виконуючого обв'язки голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» та включення останнього в коло осіб, які мають права підпису з 22 грудня 2015 року та доручення йому проведення всіх необхідних дій щодо цього в Єдиному державному реєстрі, інших установах;

скасувати у Єдиному державному реєстрі юридичних і фізичних осіб-підприємців запис про відсторонення ОСОБА_2 від виконання обов'язків голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» та запис керівником цього товариства ОСОБА_3 (виконуючий обов'язки голови правління на період відсторонення від обов'язків ОСОБА_2.);

державному реєстратору реєстраційної служби Тиврівського районного управління юстиції та/або державним реєстраторам, які виконують його повноваження, внести до Єдиного державного реєстру запис, що ОСОБА_2 є підписантом, керівником ПрАТ «Автоелектроапаратура».

Заявлені вимоги мотивував тим, що вказаним рішенням наглядової ради ПрАТ «Автоелектроапаратура» від 08 липня 2015 року його усунуто (відсторонено) від виконання повноважень голови правління ПрАТ «Автоелектроапратура» та призначено ОСОБА_3 тимчасово виконуючим обов'язки голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура». У протоколі засідання наглядової ради ПрАТ «Автоелектроапаратура» від 08 липня 2015 року вказано, що підставою для усунення його від повноважень голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» є неналежне виконання ним обов'язків голови правління, що призвело до грубого порушення законних прав акціонерів товариства.

ОСОБА_2 вважає, що це рішення наглядової ради ПрАТ «Автоелектроапаратура» є незаконним та таким, що порушує його трудові права, оскільки він належним чином виконував обов'язки голови правління товариства і ніяких законних прав акціонерів не порушував, будь-яких претензій до нього з приводу невиконання або неналежного виконання обов'язків відповідач не пред'являв.

Члени наглядової ради товариства ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не мали права на здійснення повноважень членів наглядової ради товариства щодо прийняття рішень про усунення позивача від виконання посадових обов'язків голови правління товариства, оскільки не укладали з ПрАТ «Автоелектроапаратура» відповідних договорів.

Позивача не повідомляли про проведення засідання наглядової ради товариства 21 грудня 2015 року, участі в засіданні він не приймав, пояснення не надавав. Жодних документів наглядової ради стосовно усунення його від виконання посадових обов'язків голови правління до товариства не надходило, а про оскаржуване рішення йому стало відомо при ознайомленні з матеріалами даної справи, після виконання Державним реєстратором реєстраційної служби Тиврівського районного управління юстиції ухвали суду від 18 грудня 2015 року про витребування документів на підставі яких 22 грудня 2015 року вчинено дії щодо внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про зміну керівництва та уповноважених осіб ПрАТ «Автоелектроапаратура»

У самих протоколах засідань наглядової ради товариства від 08 липня 2015 року та від 21 грудня 2015 року не зазначено, які саме права акціонерів позивачем порушено. Призначений тимчасово виконуючого обов'язки голови правління товариства ОСОБА_3 до ПрАТ «Автоелектроапаратура» до цього часу не звертався, справи щодо діяльності товариства не приймав.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2016 року позов задоволено, зокрема, визнано незаконними вказані рішення наглядової ради від 08 липня 29015 року та від 21 грудня 2015 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення з питань: поновити порушені його трудові права; визнати незаконним його усунення (відстрочення) від виконання обов'язків голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» та призначення ОСОБА_3 на посаду тимчасово виконуючого обов'язки Голови правління цього товариства; скасувати у Єдиному державному реєстрі юридичних і фізичних осіб-підприємців запис про відсторонення ОСОБА_2 від виконання обов'язків голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» та запис керівником цього товариства ОСОБА_3 (виконуючий обов'язки голови правління на період відсторонення від обов'язків ОСОБА_2.), допустити рішення до негайного виконання.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині скасування запису в Єдиному державному реєстрі та допущення рішення до негайного виконання відмовлено, провадження у справі в частині скасування запису в Єдиному державному реєстрі закрито.

18 квітня 2016 року Тиврівським районним судом Вінницької області ухвалено додаткове рішення, яким поновлено трудові права ОСОБА_2, визнавши незаконним його усунення (відсторонення) від виконання обов'язків голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» та призначення на цю посаду ОСОБА_3 тимчасово виконуючим обов'язки.

Ця цивільна справа надійшла до апеляційного суду на новий розгляд після скасування ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року, якою рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2016 року було залишено без змін, а ухвалу цього суду від 18 квітня 2016 року скасовано і справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ПрАТ «Автоелектроапаратура» та ОСОБА_3, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, в апеляційних скаргах просять оскаржуване рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити та провадження у справі закрити.

Не погодившись із постановленою ухвалою від 18 квітня 2016 року в частині відмови у задоволенні заяви про ухвалення додатково рішення про скасування запису в Єдиному державному реєстрі та закриття провадження у справі в цій частині, ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу в цій частині скасувати, а питання щодо ухвалення додаткового рішення в частині скасування запису в Єдиному державному реєстрі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційні скарги ПрАТ «Автоелектроапаратура» та ОСОБА_3 слід відхилити, а це рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Суд першої інстанції, дійшовши вірного висновку про розгляд цієї справи у порядку цивільного судочинства, відсутність підстав для висновку про порушення позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Так, судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2004 року рішенням установчих зборів засновників акціонерного товариства утворено ПрАТ «Автоелектроапаратура».

Рішенням загальних зборів акціонерів цього товариства затверджено нову редакцію Статуту ПрАТ «Автоелектроапаратура» (далі - Статут) від 25 жовтня 2010 року, яким приватне товариство керується в своїй діяльності (а.с.15-30 т.1). 08 листопада 2010 року проведено державну реєстраціє нової редакції Статуту.

Пунктами 7.24, 7.27 Статуту визначено, що правлінням є виконавчий орган товариства, яке здійснює керівництво його поточною діяльністю. Права та обов'язки членів правління товариства визначаються законодавством, Статутом та трудовим договором (контрактом), що укладається з кожним членом правління. Від імені товариства трудовий договір (контракт) підписує голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.

01 листопада 2013 року між ПрАТ «Автоелектроапаратура» в особі голови спостережної ради ОСОБА_8 та ОСОБА_2 укладено контракт про обрання ОСОБА_2 на посаду голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» на строк з 01 листопада 2013 року по 31 грудня 2018 року (т.1 а.с.11-14).

Цей контракт є трудовим договором. На підставі контракту між керівником та вищим органом товариства виникають трудові відносини, які з боку останнього реалізуються виконавчим органом товариства (Правлінням) (п. 1.2).

За умовами контракту, п. 1.1, п. 2.1.3, ОСОБА_2 зобов'язався безпосередньо і через сформований ним апарат здійснювати поточне управління (керівництво) товариством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективно використовувати, зберігати майно товариства та майно, що не увійшло до статутного фонду, а Вищий орган товариства зобов'язався створювати необхідні умови для роботи керівника (п.1.1.Контракту). Вищий орган товариства через свій виконавчий орган (правління) зобов'язався не обмежувати компетенцію та права керівника, які передбачені Статутом товариства та цим контрактом.

Рішенням наглядової ради ПрАТ «Автоелектроапаратура» в складі членів ради: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оформленим протоколом від 08 липня 2015 року, вирішено усунути (відсторонити) від виконання ОСОБА_2 повноважень голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» з 08 липня 2015 року, у зв'язку з невиконанням ним своїх повноважень, що призвело до грубого порушення законних прав акціонерів товариства, та призначено ОСОБА_3 на цю посаду тимчасово виконуючим обов'язки з дорученням йому проведення всіх необхідних дій щодо цього в Єдиному державному реєстрі, інших установах (а.с.10 т.1).

Рішенням наглядової ради ПрАТ «Автоелектроапаратура» у цьому ж складі, оформленим протоколом від 21 грудня 2015 року ОСОБА_2 повторно з аналогічних підстав, вирішено усунути (відсторонити) від виконання повноважень голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» з 21 грудня 2015 року та виключити його з числа осіб, які мають право підпису та призначити ОСОБА_3 на цю посаду виконуючим обов'язки, включивши його в коло осіб, які мають право підпису з 22 грудня 2015 року та доручити йому проведення всіх необхідних дій щодо цього в Єдингому державному реєстрі, інших установах (а.с.181 т.1).

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про те, що ОСОБА_2 відсторонений від обов'язків голови правління, особою, яка має право вчиняти юридичні дії від імені відповідача без довіреності, у тому числі підписувати договори, зазначено ОСОБА_9 (як виконуючого обов'язки голови правління на період відсторонення ОСОБА_2.). Цей запис вчинено на підставі протоколу наглядової ради від 22 грудня 2015 року ((а.с. 119-121,176-182 т.1 ).

Згідно з довідкою від 04 лютого 2016 року №06-23/29, наданої ПрАТ «Автоелектроапаратура» на запит суду, вказане рішення наглядової ради ПрАТ «Автоелектроапаратура», оформлене протоколом від 21 грудня 2015 року для відома та виконання до цього товариства не надходило, за журналом вхідної кореспонденції підприємства не реєструвалось (а.с.115 т.2).

Про те, що у листопаді 2015 року відбулось засідання наглядової ради товариства, про що складено протокол, ОСОБА_2 дізнався в листопаді 2015 року при ознайомлені з матеріалами цивільної справи 145/1570/15-ц, а зі змістом рішення від 21 грудня 2015 року ознайомився після його надходження 29 січня 2016 року до суду першої інстанції на виконання вимог ухвали цього суду Державний реєстратором Тиврівського районного управління юстиції (а.с.176 т.1).

Встановивши вказані обставини, суд, керуючись ст. ст.1-5, 21, 24, 46, 233, 241-1 КЗпП України, ст. ст. 17,18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року, ст. 51, ст. 53 Закону України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року, дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відсторонення позивача від виконання обов'язків за посадою відповідачем проведено з порушенням норм трудового законодавства, Закону України «Про акціонерні товариства», Статуту ПрАТ «Автоелектроапаратура» та умов укладеного між сторонами у справі контракту.

Положеннями ст. 46 КЗпП України передбачені обставини за яких працівника може бути відсторонено від роботи, разом із тим належних та допустимих доказів про неналежне виконання позивачем своїх повноважень, що призвело до грубого порушення законних прав акціонерів, відповідачем не надано, таких порушень не встановлено.

У суді першої інстанції відповідач навів підстави про порушення ОСОБА_2 своїх повноважень, зокрема, пославшись на відчуження цією особою майна товариства іншим особам, що призвело до порушення прав акціонерів, у зв'язку з чим його було відсторонено від посади.

Пунктом 2.2.8 укладеного з ОСОБА_2 контракту визначено, що вищий орган товариства (загальні збори) має право вимагати від позивача позачергово звітувати про його дії, якщо він не виконує належним чином свої обов'язки з управління товариством і розпорядження його майном: передав іншим особам, втратив або розтратив майно товариства внаслідок недбалості, невиконання або виконання неналежним чином своїх обов'язків.

Разом із тим, доказів, що позивачу пропонувалось надати такі пояснення, суду не надано.

Таке відсторонення позивача від виконання своїх обов'язків за займаною посадою на невизначений термін порушує його трудові права. У контракті не передбачено додаткових підстав для відсторонення ОСОБА_2 від роботи.

Окрім того, не доведено повноваження осіб, які прийняли оскарженні позивачем рішення, як членів наглядової ради ПрАТ «Автоелектроапаратура».

Відповідно до п. 7.1, 7.15, 7.16 Статуту товариства органами його управління є: загальні збори акціонерів, наглядова рада, правління, ревізор. Наглядова рада товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної Статутом та законодавством, контролює та регулює діяльність правління. Член Наглядової ради здійснює свої повноваження на підставі договору з товариством, яке від імені товариства підписує голова правління або інша особа, уповноважена на те загальними зборами.

Укладання з членом наглядової ради відповідного цивільно-правового договору, трудового договору або контракту та здійснення на його умовах своїх повноважень передбачено також положеннями ч. 3 ст. 51, с. 9. Ст. 53 Закону України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року N 514-VI.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України( ч. 3 ст.24 КЗпП України).

Окрім того, як вбачається з постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28 вересня 2015 року ( а.с. 70-77 т.1), залишену без змін постановою Вищого господарського суду України від 10 грудня 2015 року (а.с .78-80 т.1), суди визнали правомірним проведення 16 квітня 2015 року позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Авто електроапаратура» в ході яких, зокрема, було вирішено достроково припинити повноваження як членів наглядової ради товариства: ОСОБА_8, ОСОБА_10, Тікон Бізнес ЛТД, та головою наглядової ради обрано ОСОБА_5, а членами наглядової ради - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Однак, не було обрано осіб, уповноважених на укладення з ними договорів від імені товариства (а.с. 31-33 т. 1, а.с. 50-52 т. 2).

Таким чином, доказів про укладення відповідачем із вказаними особами договору, який від імені товариства підписує голова правління або інша особа, уповноважена на те загальними зборами, суду не надано.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводять до посилань на те, що виниклі правовідносини є корпоративними, тому суд не мав права взагалі розглядати цей спір в порядку цивільного судочинства та застосовувати при його вирішення норми трудового законодавства виходячи з такого.

У пункті 4 постанови № 13 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду корпоративних спорів» Верховний Суд України роз'яснив, що Спори, пов'язані з оскарженням членами виконавчих органів товариства, а також членами наглядової ради товариства, які уклали з товариствами трудові договори, рішень відповідних органів товариства про звільнення (усунення, відсторонення, відкликання) їх з посади, розглядаються в порядку цивільного судочинства як трудові спори. Судам необхідно звернути увагу на те, що у цьому разі позивач звертається до суду за захистом своїх трудових прав як найманого працівника, а не акціонера (учасника) господарського товариства.

Зі змісту позовної заяви (а.с. 1-3 т. 1) та заяви про уточнення вимог (а.с. 112-114 т. 2) вбачається , що звертаючись до суду із позовом позивач просив захистити його трудові права керівника товариства, а не порушені права учасника (акціонера) на управління товариством, що помилково зазначено у вказаній ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 травня 2017 року, висновок якого не відповідає фактичним обставинам справи, а тому апеляційний суд не може бути зв'язаний цим висновком касаційного суду.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не є акціонером ПрАТ «Автоелектроапаратура», захищає свої права за трудовим контрактом як найманий працівник, то спір не відноситься до компетенції господарських судів. Розгляд справи узгоджується із правилами визначення цивільної юрисдикції (ст. 15 ЦПК України), а тому в цій частині доводи апеляційної скарги відхиляються.

Самим же Статутом позивача передбачено, що права та обов'язки членів правління товариства визначаються законодавством, цим Статутом та трудовим договором (контрактом), що укладається з кожним членом правління. Укладений із позивачем контракт, як зокрема в ньому самому ж і вказано, є трудовим договором.

Посилання апелянта, про те, що наданий позивачем контракт є підробленим, тому він і просив у суді першої інстанції призначити експертизу щодо його достовірності, не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідно до положень ст. 143 ЦПК України експертиза у справі призначається для з'ясування обставин, що мають значення для справи. Цей контракт не є предметом позову, ніким не оспорюються, а підтверджує ту обставину, яка й так сторонами не заперечується, що позивач виконував обов'язки голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» на підставі контракту. Окрім того, укладання такого трудового договору (контракту) передбачено самим Статутом товариства, а також факт його укладення підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців, в якому керівником ПрАТ «Автоелектроапаратура» було зазначено ОСОБА_2

Пленум Верховного Суду України у п.19 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року N 12 роз'яснив, що порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення, якщо таке порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення позивачем строку звернення до суду із цим позовом, то вони також не знайшли свого підтвердження, оскільки законодавець пов'язує початок спливу цього строку з днем, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права. Відповідач не надав суду доказів того, коли ОСОБА_2 дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а тому й не можна не взяти до уваги посилання позивача на те, що йому у листопаді 2015 року при ознайомлені з матеріалами цивільної справи 145/1570/15-ц стало відомо про те, що 08 липня 2015 року відбулось засідання наглядової ради товариства, а зі змістом рішення від 21 грудня 2015 року він ознайомився після його надходження 29 січня 2016 року до суду першої інстанції на виконання вимог ухвали цього суду Державний реєстратором Тиврівського районного управління юстиції (а.с.176 т.1). Із цим позовом ОСОБА_2 звернувся 01 грудня 2015 року.

Всі інші доводи апеляційної скарги зводяться до іншої оцінки доказів ніж зроблена судом та до індивідуального тлумачення норм матеріального права, однак не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в її оскаржуваній частині у межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу позивача слід задовольнити, а цю ухвалу в оскаржуваній частині скасувати, вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за заявою ОСОБА_2 в частині скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців передати на новий розгляд до суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, зокрема, закриваючи провадження у справі на підставі ч. 1 п. 1 ст. 205 ЦПК України в частині скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб запису про відсторонення ОСОБА_2 від виконання обов'язків голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» та записи керівником цього товариства ОСОБА_3 (виконуючий обов'язки голови правління на період відсторонення від обов'язків ОСОБА_2.), суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відомості про юридичну особу вносяться державним реєстратором, скасування записів у реєстрі не входить до повноважень суду, а цим законом передбачена можливість оскарження до суду реєстраційної дії, відмови в державній реєстрації, бездіяльності державного реєстратора, що здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Із такими висновками суду погодитись не можна, оскільки, як вбачається зі змісту його позовної заяви, ОСОБА_2 захищає свої права за трудовим контрактом, дій чи бездіяльність державного реєстратора не оскаржує, вказана вимога є похідною від інших заявлених ним вимог і підлягає вирішенню, а тому з огляду на положення ст. 15 ЦПК України ця вимога не може розглядатись в іншому виді судочинства, ніж цивільне.

Враховуючи викладене, ухвала в оскаржуваній частині відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню, а вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за заявою ОСОБА_2 в частині скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців необхідно передати новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура», подану представником цього товариства Василиком Віталієм Валентиновичем, та апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області 18 квітня 2016 року скасувати у частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додатково рішення про скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб і закриття провадження у справі в цій частині. Вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за заявою ОСОБА_2 в частині скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : М.В. Матківська

О.С. Панасюк