Єдиний унікальний номер 725/5572/17
Номер провадження 4-с/725/37/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2017 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

при секретарі Сорокан М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_1 щодо повернення судового наказу №2н-291/12 без виконання, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року заявник звернувся до суду з вище вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилався на те, що Першотравневим районним судом м.Чернівці 06.08.2012 року було видано судовий наказ №2н-291/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в особі Чернівецької філії 4000,17 грн. заборгованості за природній газ та 107,30 грн. судового збору. Дублікат вказаного виконавчого листа, 25.09.2017 року було предявлено до виконання в ЧМВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, проте 27.11.2017 року було отримано повідомлення державного виконавця від 03.11.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документи не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», зокрема у ньому відсутні РНОКПП боржника або серія та номер його паспорта.

Вважає таке повідомлення неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не прийнято до уваги той факт, що такі дані щодо боржника у виконавчому документі зазначаються лише за умови, що вони відомі суду, в іншому випадку, Закон наділяє державного виконавця правом в процесі здійснення виконавчих дій витребовувати відповідні відомості про боржника. Проте таким правом державний виконавець не скористався та безпідставно повернув виконавчий документ стягувачу.

На підставі вище викладеного, просив визнати неправомірним рішення державного виконавця ЧМВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_1 щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання судового наказу виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці 06.08.2012 року №2н-291/12; визнати незаконним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03.11.2017 року.

В судове засідання представник заявника не зявився, у прохальній частині скарги, просив справу слухати без його участі.

Представник ЧМВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області в судове засідання не зявився, направив до суду відзив, в якому зазначав, що державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу відповідно до вимог чинного законодавства, а саме ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції. Просив в задоволенні скарги відмовити та розглянути справу його участі.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча повідомлялася про час та місце розгляду скарги, про причини своєї неявки суд не повідомила.

У відповідності до вимог п. 9 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, дана скарга може бути розглянута за відсутності учасників процесу.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 55,124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судом встановлено, що25.09.2017 року заявник звернувся до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області з заявою про примусове виконання дублікату судового наказу виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці 06.08.2012 року №2н-291/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в особі Чернівецької філії 4000,17 грн. заборгованості за природній газ та 107,30 грн. судового збору (а/с 5).

Разом з тим, 03.11.2017 року державним виконавцем ЧМВ ДВС Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, зі змісту якого вбачається, що виконавчий документ не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в ньому відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника або його серія та номер паспорту, а також дата народження боржника, що унеможливлює відкриття виконавчого провадження (а/с 7).

За змістом ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановленні Законом України «Про виконавче провадження», до якого неодноразово вносились зімни та доповнення.

Частина перша ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», яка була чинною на момент видачі судового наказу, містила вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції, у виконавчому документі зазначаються зокрема: дата народження боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Частиною першою ст. 18 чинної редакції Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до правової позиції викладеної Верховним судом України у постанові №6-62цс14 від 25.06.2014 року, Закон України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

За таких обставин, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не може бути підставою для повернення виконавчого листа стягувачу, оскільки державному виконавцю надано право звернутися до органів Державної податкової служби і, при необхідності, отримати реєстраційний номер облікової картки боржника, який присвоюється фізичним особам відповідно до вимог ПК України та згідно наказу Міністерства доходів і зборів №779 від 10.12.2013 року «Про затвердження Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків».

За таких обставин, повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання у звязку з невідповідністю виконавчого листа вимогам чинного Закону України «Про виконавче провадження» є необґрунтованим, а дії державного виконавця щодо прийняття такого повідомлення підлягають визнанню неправомірними, оскільки державний виконавець відповідно до норм чинного законодавства у ході здійснення виконавчого провадження не був позбавлений можливості з'ясувати реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника.

У відповідності до вимог ст.ст. 451, 453 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 55,124 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 260, 261,268, 273, 352, 353, 354, 355, 447-453 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірним рішення державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_1 щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання дублікату судового наказу виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці 06.08.2012 року було видано судовий наказ №2н-291/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в особі Чернівецької філії 4000,17 грн. заборгованості за природній газ та 107,30 грн. судового збору.

Визнати незаконним повідомлення від 03.11.2017 року про повернення виконавчого документа, а саме дублікату судового наказу виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці 06.08.2012 року №2н-291/12, стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її вручення безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області в порядку визначеному главою першою розділу пятого ЦПК України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна