У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Смоляр О.А. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Колоди Л.Д. про відшкодування завданої матеріальної, майнової шкоди нанесеної в справах № 711/950/17, №711 961/17 про відмову в судовому захисту,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся із вищевказаним позовом до Черкаського районного суду Черкаської області, мотивуючи його тим що, він звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність прокуратури Черкаської області, що полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Колода Л.Д. від 20.02.2017 року у задоволенні його скарги було відмовлено, оскільки в ній відсутні відомості про вчинення кримінальних правопорушень працівниками прокуратури області, а тому підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

Слідчий суддя Колода Л.Д. під час розгляду скарги не дослідила окрему ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області, яка не виконана прокуратурою, не витребувала та не дослідила ухвалу про відкриття кримінального провадження від 16.07.2013 року, у звязку з чим діями судді Колода Л.Д. йому була завдана майнова шкода в сумі 4876 грн. та матеріальна шкода в сумі 5687 грн.

Згідно із ч.1 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Таким чином, суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Проте у даній справі, між позивачем та судом (суддею) зазначені правовідносини не виникли, тому такі справи не можуть бути підсудні судам загальної юрисдикції.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: місцеві суди, апеляційні суди, Верховний Суд України . Для розгляду окремих категорій справ відповідно до цього Закону в системі судоустрою діють вищі спеціалізовані суд.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 за № 6-3139цс16, особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

Отже, чинне законодавство дає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

За таких обставин належним відповідачем у таких спорах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

Відповідно до ч 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 122 ЦПК України

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Колоди Л.Д. про відшкодування завданої матеріальної, майнової шкоди нанесеної в справах № 711/950/17, №711 961/17 про відмову в судовому захисту.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання її копії до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Суддя О. А. Смоляр