441/1772/17 2/441/866/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Малахової Онуфер А.М.

з участю секретаря Сич А.М.

позивачки ОСОБА_1, третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Городку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визначення їй додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 20.03.2011р., мотивуючи тим, що є донькою спадкодавця, між тим до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк не зверталась, оскільки їй не було відомо про заповіт від 25.01.2005р. складений на її користь.

ОСОБА_1 в суді позов підтримала покликаючись на викладені у заяві мотиви, окрім цього пояснила, що ОСОБА_4 мала у власності земельну ділянку та житловий будинок на вул.Топольна, 22 в с. Добряни Городоцького району Львівської області у якому проживав та проживає і зареєстрований брат ОСОБА_2, про смерть 20.03.2011р. матері дізналась того ж дня, займалась її похоронами, однак про заповіт складений спадкодавцем на її користь вона не знала, тому не зверталась у нотаріальну кантору із заявою про прийняття спадщини, заповіт випадково знайшла восени 2017 року. Вважає, що пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері у звязку із необізнаністю про існування заповіту є поважною причиною для визначення їй судом додаткового строку. Просить позов задоволити.

Представник Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з'явився, 11.12.2017р. сільський голова подав заяву у якій просив про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, про задоволення вимог позивача не заперечив. (а.с.26).

Заслухавши позивачку, третіх осіб, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову у позові.

Так, відповідно до ч.2 ст. 1220, ч.3 ст. 1268, ч.1 ст. 1270, та ч.3 ст. 1272 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Із пояснень позивачки у суді, долучених до справи копій свідоцтв про народження убачається, що ОСОБА_4 мала троє дітей - ОСОБА_5, 24.02.1957р.н., ОСОБА_3, 15.04.1961р.н. та ОСОБА_2, 25.04.1969р.н. (а.с.3 - 9, 12).

За життя ОСОБА_4 набула право власності на житловий будинок, що на вул. Топольна,22 в с. Добряни Городоцького району Львівської області та на земельну ділянку пл. 1,2208 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 15, 21).

25.01.2005р., ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склала заповіт згідно якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом буде мати право заповіла своїй дочці ОСОБА_1, 1957р.н., означений заповіт посвідчений секретарем Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за №14 (а.с.16).

Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-СГ №235788, ОСОБА_4 померла 20.03.2011р. (а.с.13).

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Про смерть спадкодавця ОСОБА_4 та про наявність спадкового майна, позивачка знала, означена обставина нею не заперечується.

Отже, строк для подання заяви на прийняття спадщини для ОСОБА_1 збіг 21.09.2011р.

Позивачка до вказаного строку, із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звернулась, мотивуючи необізнаністю про існування заповіту.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Покликання ОСОБА_1 про необізнаністю щодо існування заповіту не можна вважати поважною причиною яка повязана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, як спадкоємця для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті 20.03.2001р. матері ОСОБА_4

Більше того, як убачається із тверджень ОСОБА_1 в суді, про смерть 20.03.2011р. спадкодавця вона знала в той же день, займалась похоронами матері, окрім цього знала про наявність спадкового майна.

Покликання позивачки на правову позицію Верховного суду України висловлену у справі №1320цс17 від 23.08.2017р., як підставу до задоволення її вимог, суд оцінює як необґрунтовані, оскільки як убачається із змісту постанови, заявник не був родичем спадкодавця за заповітом, про смерть спадкодавця як і про існування заповіту на його користь не знав, між тим нотаріус відкриваючи спадкову справу за заявою спадкоємців другої черги, всупереч Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, не перевірив за даними Спадкового реєстру наявність заповіту, а відповідно встановивши наявність заповіту, зобовязаний був вчинити дії щодо повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити його виклик, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Отже, оскільки позивачкою не подано жодних доказів, які б згідно чинного законодавства свідчили про поважність причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини, суд вважає вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані й такі, що задоволенню не підлягають.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд також звертає увагу і на ту обставину, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_2 проживав із спадкодавцем (а.с.20), заяви про відмову від спадщини у встановленей ст. 1270 ЦК України строк не подавав, а отже вважається таким, що прийняв спадщину (ч.3 ст.1268 ЦК України).

Між тим, ОСОБА_1 звертаючись до суду із позовом про визначення додатково строку для прийняття спадщини, відповідачем зазначила Добрянську сільську раду Городоцького району Львівської області, яка є неналежним відповідачем у справі, при цьому, клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем або залучення до участі у справі іншу особу як співвідповідача в порядку визначеному ст. 33 ЦПК України позивачка не заявляла.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

в позові ОСОБА_1 до Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в і д м о в и т и.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя А.М. Малахова Онуфер