РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"28" вересня 2017 р. 145/921/17 2/145/589/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

позивача ОСОБА_1,

представника органу опіки і піклування Тиврівської РДА Сікори О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт Тиврів справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що у них з відповідачем по справі від шлюбу є спільний неповнолітній син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. 15 лютого 2016 року рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області шлюб між ними розірваний.

Після розірвання шлюбу їхній син залишився проживати разом зі нею та знаходиться на повному її утриманні. Батько хоча і обіцяв надавати допомогу на утримання сина, добровільно надавати таку допомогу після розірвання шлюбу відмовляється, не бажає спілкуватися з нею.

Відповідач після розірвання шлюбу постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, взагалі не цікавиться його долею, життям, не відвідує його вдома, в дитячому садочку. Жодної участі відповідач у вихованні сина не бере та не має бажання з ним бачитись. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Грошові кошти на життєво важливі потреби дитини відповідач не надавав та не надає по даний час.

Відповідач не дарує подарунків, не вітає сина на день народження, дитина не усвідомлює його своїм батьком.

Вона проживає із сином в АДРЕСА_1. Вони мають хороші житлово-побутові умови, вона повністю утримує дитину, займається його вихованням, допомогу у вихованні сина їй надають її батьки та теперішній її чоловік. Нею створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, життя та навчання. У сина є окреме місце для заняття та ігор, спальне місце. В помешканні є усе необхідне для всебічного розвитку дитини.

Протягом останніх років, незважаючи на її неодноразові звернення до відповідача щодо прийняття ним участі у вихованні своєї дитини, відповідач не виконував та не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до сина та не бажає їх виконувати, не вживає заходів щодо забезпечення своїй дитині достатнього життєвого рівня, повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку та захисту його законних прав і інтересів, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не цікавиться життям і навчанням своєї дитини, а також не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.

Відповідач не має постійного місця роботи та доходів, тому вважає за необхідне просити суд стягувати аліменти з відповідача у сумі 700 грн, що буде складати 50 % прожиткового мінімуму дитини.

Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку із ухиленням відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Стягувати з ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісяця на її користь на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1., з моменту надходження позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених у заяві.

Представник органу опіки і піклування Тиврівської РДА Сікора О.Г. вважає за доцільне позбавити позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5, 2012 р.н.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча про дату і час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених ЦПК, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до повідомлення адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Вінницькій області від 26.06.2017 р. ОСОБА_4 значиться зареєстрованим АДРЕСА_2.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини.

Відповідно до п.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1426 грн. на місяць (Закон України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21 грудня 2016 року №1801-VIII).

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ППВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення батьків від виховання дитини за умови свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач ОСОБА_4 є батьками неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.59).

15 лютого 2016 року рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області шлюб між сторонами розірвано.

Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, взагалі не цікавиться його долею, життям, не відвідує його вдома, в дитячому садочку, з дитиною не спілкується, вихованням не займається, участі в навчально-виховному процесі не бере, що стверджується довідкою Сутисківської селищної ради №2056 від 07.06.2017 р., довідкою Сутисківського ДНЗ "Пролісок" №36 від 07.06.2017 р. (а.с.7), а також показаннями свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_8

Відповідно до висновку Тиврівської РДА орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, а тому вимоги позивачки про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Відповідач не має постійного місця роботи та доходів, тому суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти аліменти на утримання сина ОСОБА_5, 2012 р.н., у сумі 700 грн, що складає менше 50% прожиткового мінімуму дитини такого віку.

Суд відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати за вимогою про позбавлення батьківських прав у сумі 640 грн., а також відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір за вимогою про стягнення аліментів у сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст.150, 157, 164, 166, 180, 181 СК України, Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав",

вирішив:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісяця, починаючи з 20.06.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в прибуток держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині виплати аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто Тиврівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в апеляційному порядку.

Суддя Ратушняк І. О.