25.09.2017 Справа № 469/550/17
2/469/427/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року

Березанський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючої судді Гапоненко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А.,

прокурора Бережної-Семененко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка цивільну справу за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області та ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Державне підприємство «Очаківське лісомисливське господарство», про визнання незаконним та скасування рішення (в частині), визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності, витребування земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

Прокурор 24 квітня 2017 року звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, у якому зазначав, що пунктами 1, 2 рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області №16 від 17 жовтня 2014 року затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_2 безоплатно у приватну власність земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва площею 0,0816 га (забудовані землі, землі, які використовуються для відпочинку та інші відкриті землі, із них землі кемпінгів будинків відпочинку або проведення відпусток). На підставі вказаного рішення реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції ОСОБА_2 25 жовтня 2014 року видано свідоцтво про право власності № 28608411 на земельну ділянку площею 0,0816 га з кадастровим номером :12:040:0071.

Надана відповідачу ОСОБА_2 земельна ділянка перебувала у державній власності та у користуванні ДП «Очаківське лісомисливське господарство», вилучена з користування якого на підставі скасованого господарським судом Миколаївської області рішення сільської ради №19 від 19 грудня 2012 року, тобто відносилась до земель лісогосподарського призначення, відведення яких у приватну власність заборонено.

Крім того, спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги Чорного моря, а тому, відповідно до ст.ст.85,88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 ЗК України, може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей, до яких не відноситься ведення індивідуальне дачне будівництво.

При цьому розміщення об"єктів індивідуального дачного будівництва в межах прибережної захисної смуги Чорного моря та в зоні рекреації забороняється існуючими будівельними нормами та містобудівною документацією.

Усупереч вимогам ч.3 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої в межах прибережної захисної смуги, не погоджено із структурним підрозділом обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Так як пункти 1, 2 рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області № 16 від 17 жовтня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для індивідуального дачного будівництва суперечать законодавству і порушують інтереси держави, прокурор на підставі ст.ст.16, 21 ЦК України, ст.152 ЗК України та ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" просив визнати їх недійсними у судовому порядку, визнати недійсним та скасувати видане на їх підставі свідоцтво про право власності та на підставі ч.3 ст.388 ЦК України витребувати спірну земельну ділянку у відповідача ОСОБА_2 на користь належного власника - держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області.

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання заявлених вимог.

Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи без самостійних вимог у судове засідання не з"явились та не повідомили причини своєї неявки, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та згоду з позовом.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що пунктом 1 рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району від 19 вересня 2012 року № 19 "Про вилучення земельної ділянки та переведення до земель запасу" вилучено у ДП "Очаківський ЛМГ" земельні ділянки загальною площею 17.2 га та переведено до земель запасу ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області в межах населеного пункту с.Коблеве.

Пунктами 1, 2 рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області №16 від 17 жовтня 2014 року затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва із земель, не наданих у власність та постійне користування, в межах території населеного пункту с.Коблеве ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області, та надано, серед інших осіб, відповідачу ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0816 га (забудовані землі, землі, які використовуються для відпочинку та інші відкриті землі, із них землі кемпінгів, будинків відпочинку або проведення відпусток) для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер :12:040:0071 (а.с.12).

На підставі вказаного рішення реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області 25 жовтня 2014 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 28608411 на вказану земельну ділянку на ім"я ОСОБА_2 (а.с.15).

Надана ОСОБА_2 земельна ділянка входила до складу земель лісового фонду Березанського лісництва, вилучених у ДП "Очаківське ЛМГ" рішенням ОСОБА_1 сільської ради Березанського району від 19 вересня 2012 року № 19, що підтверджено повідомленням ВО "Укрдержліспроект" та фрагментом накладки земельних ділянок та картографічної бази даних кв.35 Березанського лісництва ДП "Очаківське ЛМГ" (а.с.16-17).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16 листопада 2016 року у справі № 915/518/16, ухваленим за позовом керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області, Державного агентства лісових ресурсів України та Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства до ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області вимоги прокурора задоволено, визнано незаконним та скасовано п.1 рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району від 10 вересня 2012 року № 19 "Про вилучення земельної ділянки та переведення до земель запасу"; зазначене рішення суду залишено в силі ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29 березня 2017 року (а.с.18-21).

Таким чином, ДП "Очаківський ЛМГ" є постійним користувачем земельної ділянки, у складі якої знаходиться земельна ділянка, надана ОСОБА_2

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб; районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства , будівництва обєктів, повязаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті , індивідуального дачного будівництва.

У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності (п. "а" ч.2 ст.83 ЗК України).

Підпунктом "а" пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» передбачено, що у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук, державних галузевих академій наук.

До земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства (ч.1 ст.55 ЗК України, ч.1 ст.5 ЛК України)

Таким чином, спірна земельна ділянка входила до складу земельної ділянки лісогосподарського призначення, що знаходилась у користуванні державного підприємства "Очаківське ЛМГ", та на підставі п.п. "а" п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» перебувала у державній власності, повноваження щодо розпорядження якою належать Березанській районній державній адміністрації, а тому ОСОБА_1 сільською радою надано земельну ділянку у приватну власність відповідача ОСОБА_2 поза волею належного власника.

Підпунктом "ґ" частини 4 статті 84 ЗК України передбачено, що землі лісогосподарського призначення належать до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств (ч.2 ст.56 ЗК України).

Тому передача спірної земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 для індивідуального дачного будівництва суперечить діючому законодавству.

Відповідно до ст.17 Закону України Про основи містобудування основою для вирішення питань про вилучення (викуп), передачу (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб є містобудівна документація.

Абзацом 2 ст.48 Закону України Про охорону земель передбачено, що розміщення і будівництво обєктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих обєктів.

Невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.7 ст.118 ЗК України).

Містобудівною документацією, що діяла на момент прийняття спірного рішення, був Проект планування та забудови Березанського району Миколаївської області, затверджений постановою Державного комітету Української РСР у справах будівництва від 23.10.1985 року №112, відповідно до якого в межах зони рекреації, у якій розміщена спірна земельна ділянка, не передбачено індивідуальне дачне будівництво (а.с.24).

Аналогічна заборона щодо будівництва індивідуальних будинків встановлена п.10.17 ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, затверджених наказом Держкоммістобудування №44 від 17.04.1992 р.

Таким чином, індивідуальне дачне будівництво на виділеній ОСОБА_2 земельній ділянці суперечить містобудівній документації, будівельним нормам та правилам.

Надана відповідачу ОСОБА_2 у власність земельна ділянка розташована у прибережній смузі Чорного моря, відстань від урізу води Чорного моря до південної межі складає 1000-1052 м., до північної межі 1000-1049 м., що підтверджується інформаційною довідкою Держгеокадастру у Березанському районі Миколаївської (а.с.27) .

За положеннями ст.60 ЗК України та ст.88 ВК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Відповідно до ст.ст.85,88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 Земельного кодексу України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей.

Отже, надання земель прибережної захисної смуги уздовж моря у приватну власність для індивідуального дачного будівництва законодавством не передбачено.

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги погоджується з природоохоронним органом (ч.3 ст.186-1 ЗК України).

Як вбачається з повідомлення управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації (а.с.25), проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки ОСОБА_2 на розгляд не надходив, висновки про погодження (відмову) не надавалися.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки пункти рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області від 17 жовтня 2014 року № 16 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення індивідуального дачного будівництва суперечать зазначеним нормам законодавства, вони підлягають визнанню незаконними та скасуванню на підставі ч.10 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст.ст.16, 21 ЦК України, ст.152 ЗК України.

Згідно зі ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п.8-1 ч.1 ст.18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Враховуючи, що оскаржуване рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва видане з порушенням норм чинного законодавства, свідоцтво про право власності, видане ОСОБА_2 на підставі цього рішення реєстраційною службою Березанського РУЮ на спірну земельну ділянку, необхідно визнати недійсним та скасувати.

Згідно з ч.3 ст.388 Цивільного кодексу України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Про наявність правових підстав для витребування в добросовісного набувача в порядку ст.388 ЦК України спірної земельної ділянки, що належить до земель лісового фонду та яка на час прийняття незаконного рішення про її відчуження перебувала в державній власності і вибула з володіння власника держави поза його волею, зазначено в правовій позиції Верховного Суду України від 17.12.2014 року у справі №6-99цс14.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги прокурора щодо витребування у відповідача спірної земельної ділянки, яка вибула з володіння держави незаконно, та повернення земельної ділянки на користь держави в особі Березанської районної державної адміністрації підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати в рівних частках з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,212,214-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати незаконними та скасувати пункти 1, 2 рішення № 16 ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області від 17 жовтня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :12:040:0071 площею 0,0816 га для індивідуального дачного будівництва в межах населеного пункту с.Коблеве Березанського району Миколаївської області.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності № 28608411 на земельну ділянку з кадастровим номером :12:040:0071, видане 25 жовтня 2014 року реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області на ім"я ОСОБА_2.

Зобов"язати ОСОБА_2 повернути у власність держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області земельну ділянку кадастровий номер :12:040:0071 площею 0,0816 га , нормативною грошовою оцінкою 72644,81 грн., розташовану в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області та ОСОБА_2 на користь прокуратури Миколаївської області (р/р 0340, , Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) судовий збір в сумі по 2800 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в десятиденний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :