Єдиний унікальний номер 741/216/17
Провадження № 2/741/211/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 24 березня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Носівської об'єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, зазначили, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Членами даного колгоспного двору були вони (позивачі), ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Після ліквідації колгоспних дворів вони в установленому порядку не отримали свідоцтва та не зареєстрували право власності на зазначений житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_5., спадщину після смерті якого в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР прийняв син ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_6., спадщину після смерті якого прийняла дружина ОСОБА_1 З метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку вони (позивачі) зверталися до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Носівської РДА, але в реєстрації права власності їм було відмовлено. Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У судове засідання позивачі не з'явилися, подали до суду клопотання, в якому зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області також не з'явився, перший заступник міського голови подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада не заперечує проти задоволення позову, просив справу розглянути без участі їх представника.

Суд розглядає справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується копією довідки Володьководівицької сільської ради № 1805 від 26 жовтня 2016 року (а.с. 16).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

У судовому засіданні встановлено, що 19 липня 1997 року ОСОБА_4. одружилася з ОСОБА_7., після одруження змінила прізвище на ОСОБА_4. 4 жовтня 2008 року ОСОБА_3. зареєструвала шлюб з ОСОБА_8., після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про одруження (а.с. 12) та про шлюб (а.с. 11).

За таких обставин ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало по 1/6 частині житлового будинку АДРЕСА_1, як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5., який проживав в с. Коробчине Носівського району Чернігівської області, за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23 березня 2017 року (а.с. 60-61), а тому спадкоємство після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

З повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 1076/01-17 від 6 березня 2017 року (а.с. 37) та повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори № 362/01-16 від 23 березня 2017 року (а.с. 39) вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася.

У судовому засіданні встановлено, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв ОСОБА_6., як спадкоємець першої черги за законом, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7) та довідки Володьководівицької сільської ради № 1836 від 31 жовтня 2016 року (а.с. 14).

Таким чином, ОСОБА_6. успадкував після смерті ОСОБА_5 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_2, за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23 березня 2017 року (а.с. 44-58), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_6. перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1

Таким чином, в силу ст. 1261 ЦК України ОСОБА_1 має право на спадкування після смерті ОСОБА_6

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6. на день смерті проживав та був зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_1 разом із дружиною - ОСОБА_1, що підтверджується копією довідки Володьководівицької сільської ради № 1806 від 26 жовтня 2016 року (а.с. 15).

З копії спадкової справи № 349/2015 до майна померлого ОСОБА_6 (а.с. 40-42) вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає.

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_6 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вищезазначеного житлового будинку, яка належала померлому ОСОБА_6., в зв'язку із відсутністю на будинок чинного правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дій № 2383/02-31 від 22 листопада 2016 року (а.с. 18).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до відділу державної реєстрації Носівської РДА з метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку, але їм було відмовлено в зв'язку з тим, що відділ не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням (а.с. 17).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 19-21).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 120, 123, 529, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 100 кв. м, житловою площею 45,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 100 кв. м, житловою площею 45,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 100 кв. м, житловою площею 45,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_3, право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 100 кв. м, житловою площею 45,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_4, право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 100 кв. м, житловою площею 45,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв