РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та призначення опіки

ВСТАНОВИВ:

17.08.2017 року Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернулось з позовом до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та призначення опіки.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що мати малолітньої - ОСОБА_3 за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.12.2015 року була позбавлена батьківських прав відносно дочки. Дитина на час розгляду справи була влаштована до державного закладу. За заявою батька - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції було видане повторне свідоцтво про народження, де в графі батько записаний ОСОБА_2, а прізвище дитини змінено з «ІНФОРМАЦІЯ_7» на «ІНФОРМАЦІЯ_7». 22.10.2015 року до позивача звернувся батько малолітньої дитини ОСОБА_2 з проханням розглянути питання про повернення йому на виховання та постійне місце проживання дочки ОСОБА_1. 30.10.2015 року дитина була передана батькові, проте через деякий час від бабусі та батька відповідача почали надходити повідомлення про часті залишення дитини від батьківського піклування. За повідомленням дільничного інспектора ОСОБА_2. став зловживати алкогольними напоями, звільнився з роботи. Після бесіди з позивачем ОСОБА_2 збирався лікуватися від алкогольної залежності, проте лікування не дало очікуваних результатів. Відповідач продовжував пиячити, до дочки не приходив, вихованням, навчанням, станом здоров'я дитини не цікавився, не утримував її. Неодноразово ОСОБА_2 запрошувався до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та попереджався про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків. ОСОБА_4- бабуся малолітньої ОСОБА_1 повністю забезпечує утримання, оздоровлення та повноцінний розвиток онуки. Між дитиною та бабусею склалися теплі, довірливі відносини. ОСОБА_4 перебуває на обліку Служби у справах дітей по Московському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради як кандидат у опікуни/піклувальники.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, через представника позивача надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову він не заперечує та просить розглянути справу у його відсутність.

Другий відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила.

Третя особа - ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За нормами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 СК України.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння.

Згідно вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 року є мати - ОСОБА_3 та батько - ОСОБА_2 (відповідачі по справі), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, актовий запис №1335 (а.с.6).

Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 17.12.2015 року мати малолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_3 була позбавлена батьківських прав відносно дочки. (а.с.12,13).

Згідно характеристик з комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №109 Харківської міської ради», який з 11.07.2016 року по 05.04.2017 року відвідувала ОСОБА_1, дівчинка була забезпечена всім необхідним одягом, взуттям, канцелярським приладдям, іграшками, регулярно відвідувала дитячий садок. Дитину виховували: бабуся - ОСОБА_4 та дідусь - ОСОБА_5, до дошкільного закладу приводили та забирали вчасно, квитанції за харчування у закладі сплачували у визначені терміни. Бабуся та дідусь відвідували усі батьківські збори, свята та розваги, цікавилися навчанням та розвитком дитини, з вихователем спілкувалися особисто та у телефонному режимі. За спостереженнями вихователя, дівчинка добре спілкувалася з родичами, завжди була рада їх приходу. Батько дитини ОСОБА_2 за час перебування дитини у дошкільному закладі не проявив себе у якості учасника навчально-виховного процесу. (а.с.19).

З довідки Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка №7» від 27.06.2017 року, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що дитина ОСОБА_1 знаходиться під наглядом поліклініки з 10.04.2017 року, дівчинку завжди супроводжує бабуся. Вдома при відвідуванні хворої дитини дільничним педіатром з дівчинкою знаходилася бабуся. Рекомендації педіатра відносно лікування дитини бабуся виконувала. Батько дитини до лікаря педіатра відносно здоров'я своєї дитини не звертався. (а.с.20).

Як вбачається з довідки Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області від 16.06.2017 року, ОСОБА_2 за місцем мешкання характеризується з негативного боку, веде аморальний спосіб життя, схильний до вживання наркотичних речовин та зловживання алкогольними напоями, спілкується із підозрілими особами та особами без постійного місця мешкання, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та є підсудним за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.(а.с.21).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов малолітньої ОСОБА_1, що міститься в матеріалах справи ОСОБА_4 створила сприятливі умови для виховання та розвитку дитини, яка проживає в трикімнатній квартирі з усіма зручностями та має окрему кімнату, де є спальне місце, шафи для одягу, іграшок, особистих речей. Чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_5 не заперечує проти бажання дружини стати опікуном дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.

Відповідно до роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості за нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, батько малолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та забезпеченню доньки, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_1 В своїй заяві, наданій до суду від 15.09.2017 року відповідач не заперечував проти позбавлення його батьківських прав.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Що стосується вимог позивача про встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначення ОСОБА_4 її опікуном, суд зазначає наступне.

Відповідно до подання Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 14.08.2017 року №468 служба вважає, що у разі позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, за доцільне встановити опіку над малолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначити ОСОБА_4 її опікуном. (а.с.38-39). Розглянувши подання та матеріали справи, суд не вбачає перешкод для призначення опікуном ОСОБА_4 над малолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.3 ст. 60 СК України суд встановлює опіку над фізичною особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу та піклування.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 СК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт звернення позивача до суду, підтверджує відсутність домовленості між сторонами по за судовим порядком питання щодо виплати відповідачу аліментів на утримання синів.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька.

При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст. 182 СК України.

Разом з тим ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, суд у відповідності зі ст. 182 та ст.183 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь опікуна ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1 у розмірі по 1/4 частині усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.08.2017 року, тобто з моменту звернення до суду.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, дослідивши усі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними.

З врахуванням зазначеного, вимог ст. 174 ЦПК України, суд задовольняє позов Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі по 640 грн., оскільки позивач при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів був звільнений від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88,169,174,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 60, 63, 141, 150, 164, 166, 169, 180, 181, 182, 183 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити опікуном ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, над малолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Харкова, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь опікуна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.08.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Харкова, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь опікуна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.08.2017 року.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь держави судовий збір у розмірі по 640,00 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :