АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-4388 Головуючий у1-й інстанції - Ларіонова Н.М.
Унікальний № 758/1739/17 Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 квітня 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 6 лютого 2017 року у справі за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіані Україна" нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 6 лютого 2017 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_4 про видачу судового наказу на стягнення з ТОВ "Кіані Україна" нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, з підстав, визначених п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.23-25).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника заявника ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, представника ТОВ "Кіані Україна", ліквідатора Коваленка В.Л., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви ОСОБА_4 про видачу судового наказу районний суд виходив з того, що в даному випадку існує спір щодо розміру заборгованості нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується з огляду на наступне.

За правилом п.1 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до роз'яснень п. п. 9, 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" наявність спору про право (п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження вимог заяви, поданої в порядку наказного провадження, ОСОБА_4 подав до суду копію розрахункового листка за серпень 2016 року, відповідно до змісту якого борг ТОВ "Кіані Україна" перед заявником складає 2 345 264 грн. 22 коп. (а.с.6).

Водночас, вищевказаний розрахунковий листок містить відмітку за підписом ОСОБА_4 про його незгоду із розміром заборгованості.

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_4, у січні 2017 року боржником було виплачено заявнику заробітну плату у розмірі 684 377 грн. 49 коп., що підтверджується випискою по банківському рахунку (а.с.16).

При цьому, як вірно встановлено районним судом, звертаючись у лютому 2017 року до суду із заявою про видачу судового наказу, ОСОБА_4 не додано документу на підтвердження заборгованості по заробітній платі станом на час звернення до суду.

Крім того, в ході апеляційного розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що в червні 2016 року ОСОБА_4 пред'явив позов в суд до ТОВ "Кіані Україна" про стягнення заробітної плати у розмірі 1 058 723 грн. 66 коп.

ТОВ "Кіані Україна" звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсною Додаткової угоди №1 від 1 березня 2013 року до Трудового договору, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ "Кіані Україна", якою встановлено розмір заробітної плати заявника на посаді заступника директора.

Оскільки з вищенаведеного не убачається безспірність вимог щодо розміру заборгованості по заробітній платі, висновок суду першої інстанції про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_4 з підстав, визначених п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, є законним та обґрунтованим.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4. відхилити

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 6 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома