АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2330/17 Номер провадження 22-ц/786/2615/17Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Лимар О.М.,

за участі: позивача ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2017 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7

про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Заборонено відчуження :

-земельної ділянки площею 0.1525 кадастровий помер 601:001:1539. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: вул. Вишнева 9, с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області;

-житлового будинку загальною площею 85,5. кв.м та господарських будівль (погріб «а», літня кухня «В.б», сарай Б1. сарай «б1». вбиральня «б2». гараж «В», сарай «Д». погріб вхідний «С». колодязь 1. хвіртка 7. огорожа 8-10.14,15; вигріб 11,12, ворота з хвірткою 13), які розташовані за адресою: вул. Вишнева 9, с. Супрунівка, Полтавського району Полтавської області.

Ухвалу оскаржила відповідач ОСОБА_4, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.Вказує, що судом не було встановлено в чому саме полягає загроза невиконання можливого рішення суду.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, житловий будинок № 9 по вул. Комсомольській в с. Супрунівка Полтавської області і земельна ділянка площею 0, 1525 га, розташована за вказаною адресою, перебувають у спільній частковій власності (по ? частині) ОСОБА_4 і ОСОБА_7, на підставі договорів дарування № 1873 і № 1874 від 06 липня 2017 року, що посвідчені приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_8 (а.с. 5).

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття вказаних заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду.

Згідно з п. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом про визнання недійсними договорів дарування, на підставі яких відповідачі набули право власності на спірне майно.

Житловий будинок і земельна ділянка на момент постановлення оскаржуваної ухвали про забезпечення позову перебувають у власності відповідачів по справі, що не перешкоджає їм розпорядитись цим майном на власний розсуд, однак в подальшому у разі його відчуження це може утруднити виконання рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що застосовані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами. Забезпечення позову, у вигляді заборони відчуження спірного майна, є обґрунтованим, оскільки невжиття вказаного виду забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_9

/підпис/ ОСОБА_10

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1