АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/1774/17 22-ц/774/1877/К/17
Справа № 216/1774/17-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1877/К/17 суддя Биканов І.Р.
Категорія - 50 (ІІІ) суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар Гладиш К.І.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 07 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їх спільна дитина ОСОБА_4 навчається на 3 курсі політехнічного технікума на денній формі навчання, не має можливості працювати, потребує матеріальної допомоги батьків на період навчання. Відповідач, як батько, відмовляється її надавати. Вона, тимчасово не працює, у звязку із скороченням штатів, а не може утримувати сина.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 07 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто щомісячно з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 2500грн.до закінчення навчання 30 червня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, її представник та третя особа повнолітній ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, та не повно з'ясованих судом обставин, що мають значення для справи, ставить питання про зміну рішення суду та збільшення розміру стягнутих аліментів з 2500грн. до 5000грн., щомісячно. Зокрема вважає, що судом не врахований дохід відповідача,який є приватним підприємцем та його дохід становить 250000грн. на рік, що підтверджується податковими деклараціями. Крім того, відповідачем у 2016 році придбаний новий автомобіль майже за 390000грн., що свідчить про значні статки відповідача. Коштів у розмірі 2500грн. не достатньо на утримання двох осіб.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку відповідача та третьої особи в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 1996 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 30.05.2016 р. розірвано.( а.с.5).

Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.4).

Довідкою Українського політехнічного технікуму № 222 від 20.04.2017 р. підтверджується факт навчання ОСОБА_4 на третьому курсі гірничо-електромеханічному відділенні на денній форми навчання з 01.08.2014 р. по 30.06.2018 р. (а.с.12).

Відповідач ОСОБА_5 зареєстрований як фізична-особа підприємець з 23.09.2005 р.( а.с.16,17).

З податкової декларації єдиного податку фізичної-особи підприємця від 19.01.2017 р., видно, що відповідач займається торгівлею з лотків на ринку, сума доходу за 2015 рік складає 50 000 грн., за 2016 рік 250 000 грн. ( а.с.43). Відповідачеві належить на праві власності автомобіль «Сitroen Nemo», державний номер НОМЕР_1, що підтверджується довідкою Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 24.06.2017 р.( а.с.123).

Стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_4 на період навчання, й визначаючи їх розмір у твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що він у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку відповідач, надавати в добровільному порядку відмовляється, хоча таку можливість має.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, стосовно наявності у третьої особи потреби у матеріальній допомозі у звязку із навчанням, а також можливість відповідача надавати аліменти позивачу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно визначився із правовідносинами, які виникли між сторонами і відповідно до норм ст. 199 СК України дійшов вірного висновку про зобовязання батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги.

Цей висновок суду також узгоджується з розясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Визначаючи розмір аліментів, суд врахував вимоги ч.1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а також розяснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної постанови.

В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, згідно ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Однак, визначаючи розмір стягнутих аліментів у розмірі 2500 грн., щомісячно суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив матеріальне становище відповідача та інші обставини, що мають істотне значення для справи, а саме можливість надавати батьком аліментів у розмірі співмірному із матеріальним його забезпеченням.

Колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги позивача, що при визначенні розміру аліментів суд не взяв до уваги матеріальне її,як матері, з якою проживає дитина, що вона не працює у звязку із скороченням чисельності штату на виробництві, повнолітній ОСОБА_4 навчається на денній формі, у звязку із чим, не має можливості працевлаштуватися, стипендії не отримує ( а.с.18).

Відповідач ОСОБА_5 зареєстрований субєктом господарювання фізичною особою підприємцем з 2005 року, здійснює роздрібну торгівлю запасними частинами на автомобілі ( а.с.16,17).

Згідно податкової декларації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_5 за 2016 рік, його річний дохід з якого сплачено податок становить 250000грн.( а.с.43). Тобто щомісячний дохід становить 20833грн.

Колегія суддів вважає посилання відповідача про перебування на його утриманні матері пенсіонерки ОСОБА_6, вітчима ОСОБА_7, а також повнолітньої сестри ОСОБА_8,яка є інвалідом ІІ групи загального захворювання не доведеним. Відповідачем не надано доказів перебування зазначених вище осіб на його утриманні. Наявності у відповідача обовязку по їх утриманню, а також матеріального становища родичів відповідача та потреби у сторонній матеріальній допомозі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу про достатній статок відповідача, який за минулий рік 25.10.2016 року придбав транспортний засіб Citroen nemo, що свідчить про можливість надавати синові аліменти у більшому розмірі, ніж визначений судом першої інстанції 2500грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції допустив неповне з'ясування обставин справи, матеріальне становище платника аліментів, його щомісячний дохід, який становить близько 20833 грн., щомісячно, звільнення позивача, з якою проживає повнолітній, та відсутність в неї можливості надавати допомогу. Колегія суддів приходить до висновку, що розмір щомісячних аліментів на утримання повнолітнього сина у 5000 грн., буде становити менше ? розміру щомісячного доходу відповідача, що відповідає засадам розумності та виваженості є достатнім для забезпечення повнолітнього, який продовжує навчання та не призведе до надмірного матеріального тягаря для відповідача.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру стягнутих аліментів та збільшення їх з 2500 грн. до 5000 грн. на підставі п.п.1,3 ч.1 ст.376 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383,386 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 07 серпня 2017 року змінити в частині розміру стягнутих з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, збільшивши цей розмір з 2500 грн до 5000 грн., щомісячно до закінчення навчання останнім, тобто до 30 червня 2018 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 26 грудня 2017 року.

Головуючий:

Судді: