Справа №491/299/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого Желяскова О. О.

участю: секретаря - Рачкової І.В.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового терміну для подання заяви про прийняття спадщини.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 07 грудня 2006 року помер її батько ОСОБА_3. Він являвся власником житлового будинку по пров.Будівельний,6-а, згідно свідоцтва №44 на право власності на житловий будинок від 20 листопада 2003 року.Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначений житловий будинок. Заповіту ОСОБА_3 не залишив.

Позивач, як спадкоємиц за заповітом звернулася до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу належного прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_3, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, тому рекомендовано звернутись до суду (а.с.11).

Позивач вказує, що після смерті батька залишилась її мати (дружина спадкодавця) ОСОБА_2, тому вважала, що мати буде займатися переоформленням спадкового майна на своє імя. Враховуючи те, що позивач мешкає за межами Ананьївського району Одеської області, то вважала, що мати ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, тому сама і не зверталася до відповідних органів з приводу прийняття спадщини після смерті батька. В даний час відповідач не має змоги займатися переоформленням спадкового майна, так як хворіє та погано себе почуває. В свій час позивач не поцікавилася у відповідача з приводу питання щодо переоформлення спадкового майна після смерті ОСОБА_3, в звязку з чим житловий будинок на сьогоднішній день залишився не переоформленим. Оскільки інших спадкоємців немає, вона звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач в судовому засіданні, під час розгляду справи позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що помилково вважала, що мати ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, тому навіть на намагалася звернутися з відповідною заявою до нотаріальної контори. Дізнавшись про те, що мати не бажає переоформити спадкове майно, однак в змозі його переоформити, при цьому не заперечує, щоб вона успадкувала житловий будинок після смерті батька, разом дійшли висновку про те, що краще за все було б те, що вона займалась даним питанням та успадкувала спадкове майно після смерті батька, тому вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні, під час розгляду справи позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, пояснивши, з дня смерті чоловіка не зверталася до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 На даний час їй важко займатися вказаним питаннями, тому вважає правильним та кращим, аби дочка займалися вказаними питаннями.

Суд, взявши до уваги пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Ананьїв Одеської області та мешканка АДРЕСА_1, згідно копії паспорту (а.с.4-5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Ананьївським районним відділом РАГС Одеської області 29 грудня 1976 року, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Встановлено, що 22 листопада 1972 року Шимківським сільським РАГС Ананьївського району Одеської області зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за актовим записом №15, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, внаслідок чого її прізвище змінено на «Поліщук» (а.с.7).

Згідно копії паспорту відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с.Долинське Ананьївського району Одеської області та мешканка м.Ананьїв, пров.Будівельний, 6-А, Одеської області (а.с.8)

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок №44, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ананьївської міської ради Одеської області від 30 жовтня 2003 року №281, замість договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно, посвідченого Ананьївською державною нотаріальною конторою 18 грудня 1973 року, реєстровий номер 3052, житловий будинок по пров.Будівельний, 6-а, в м.Ананьїв Одеської області належить на праві власності ОСОБА_3, а також зареєстровано в реєстрову книгу №15 за реєстром №2268, стор.185, від 20 листопада 2003 року (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 07 грудня 2006 року (а.с.10).

Встановлено, що відсутні будь-які відомості щодо залишення заповіту ОСОБА_3 на своє майно, про що свідчить копія витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), №47255345, виданого 29 березня 2017 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області (а.с.12).

Також зясовано, що відсутні будь-які відомості щодо заведення спадкової справи на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер 07 грудня 2006 року, про що свідчить копія витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), №47255369 виданого 29 березня 2017 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області (а.с.13).

Статтею 1217 ЦК України, передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, строк для прийняття спадщини спадкоємцями після смерті ОСОБА_3, відповідно до статті 1270 ЦК України, почав відраховуватись з моменту його смерті і закінчився після проходження шести місяців з моменту його смерті.

Як розяснив пленум Верховного Суду України у п.24 потанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Відповідно до листа ВСС України від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Виходячи з предмету заявлених позовних вимог, позивачка просила визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини через поважність, на її думку, причини його пропуску, так як вважала що мати, а саме відповідачка по справі займалася переоформленням спадкового майна після смерті ОСОБА_3

Відповідно до положень ст.ст. 11, 15 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10, 60,61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, які б були пов'язані з об'єктивними непереборними істотними труднощами для своєчасного звернення до нотаріальної контори або до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини.

Доводи позивача, щодо необізнаності а також того, що вона помилково вважала, що мати відповідач по справі займалася переоформленням спадкового майна після смерті ОСОБА_3, на думку суду, не можуть вважатись належними та допустимими доказами поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, враховуючи, що у позивачки було достатньо часу, щоб звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, або до іншої уповноваженої особи за місцем свого проживання із заявою про прийняття спадщини, протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця, оскільки жодного доказу наявності у позивачки перешкод для прийняття спадщини у період з моменту смерті батька, в матеріалах справи відсутні. Перелічені доводи позивачки щодо поважності пропуску визначеного законодавством строку звернення до суду не можуть вважатись доказом неможливості прийняття позивачем спадщини у встановленому законом порядку та в передбачений законом строк.

За встановлених обставин, враховуючи, що відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини - відсутні.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", листом ВСС України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» ст.ст.1216, 1217, 1223, 1261, 1268, 1270, ч.3 ст1272 ЦК України, ст.ст.4, 10, 11, 31, 57- 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового терміну для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5

Рішення набуло законної сили "___"_________________________ року