АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7648/17 Справа № 207/572/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 квітня 2010 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 114 було зареєстровано шлюб між позивачем та ОСОБА_2 За час перебування у шлюбі, в сторін народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 лютого 2013 року вказаний шлюб було розірвано.

Оскільки після розірвання шлюбу донька проживає разом з позивачем, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, то ОСОБА_3 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 березня 2017 року.

Також, вказаним рішенням з відповідача в дохід держави було стягнуто судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., з чим ОСОБА_2 не погодився та звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині розподілу судових витрат, обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу тим, що він є інвалід 2 групи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України (в редакції чинній станом на березень 2017 року), якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно наявної в матеріалах справи копії пенсійного посвідчення № серія ААИ №766531 ОСОБА_2 від 02 липня 2014 року строком дії довічно є інвалідом 2 групи.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України (в редакції чинній станом на 15 грудня 2017 року), підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач є інвалідом 2 групи, які відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року в частині розподілу судових витрат та ухвалити в цій частині нове, яким компенсувати сплату судового збору в розмірі 640,00 грн. за подання ОСОБА_3 позовної заяви за рахунок держави.

Водночас, оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, то судові витрати в розмірі 704,00 грн. за оскарження ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає також за необхідне покласти на державу.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року в оскаржуваній частині скасувати.

Компенсувати за рахунок держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. за подання позовної заяви та в розмірі 704,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_5