Номер провадження: 22-ц/785/1810/17
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Громіка Р.Д.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника ПАТ АБ «Порто - Франко» - Мирзи К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Порто - Франко» на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Порто-Франко» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та договором банківського розрахунку,-

В С Т А Н О В И Л А:

10 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ПАТ АБ «Порто-Франко» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу №63514 від 21.10.2013 року у сумі, що еквівалентна 19 295 євро станом на дату ухвалення рішення, договором банківського вкладу №63515 від 15.01.2014 року у сумі, що еквівалентна 31 045,32 доларам США станом на дату ухвалення рішення, та договором банківського рахунку №62003 від 17.03.2008 року у сумі, що еквівалентна 53 685,93 євро станом на дату ухвалення рішення, мотивуючи свої позовні вимоги невиконанням відповідачами своїх зобов'язань за вказаними договорами щодо дострокового повернення вкладів у розмірі, строки і на умовах визначених цими договорами.

Справа розглянута за відсутності представника відповідача ПАТ АБ «Порто-Франко».

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2014 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Порто-Франко» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання апеляційної інстанції відповідач по справі не з'явився, але про розгляд справи він був сповіщений належним чином, документи підтверджуючі поважність причини неявки до суду ним надано не було. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України його неявка в суд не перешкоджає розглядові справи та у доступі до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, та пояснення на апеляцію представника ПАТ «АБ «Порто-Франко» - Мирзи К.О., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 березня 2008 року в ПАТ АБ «Порто-Франко» відкрито поточний рахунок на ім'я ОСОБА_4 НОМЕР_1.

21 жовтня 2013 року ПАТ АБ «Порто-Франко» відкрив ОСОБА_4 депозитний рахунок в іноземній валюті НОМЕР_2 на строк до 15 квітня 2015 року, відповідно до договору банківського вкладу («Довгостроковий морський») №63514.

15 січня 2014 року ПАТ АБ «Порто-Франко» відкрив ОСОБА_4 депозитний рахунок в іноземній валюті НОМЕР_3 на строк до 09 липня 2015 року, згідно договору банківського вкладу («Довгостроковий морський») №63515.

Згодом ОСОБА_4 звернувся до ПАТ АБ «Прото-Франко» із заявами:

- про розірвання договору банківського рахунку №62003 від 17.03.2008 року та повернення грошових коштів;

- про дострокове розірвання договору банківського вкладу №63514 від 21.10.2013 року;

- про дострокове розірвання договору банківського владу №63515 від 15.01.2014 року.

Відповідно до п. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

На підставі постанови правління Національного банку України від 26 вересня 2014 року №610 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Порто - Франко» до категорії несплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.09.2014 року прийнято рішення №103 про впровадження з 29.09.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Порто - Франко». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АБ «Порто - Франко» призначено ОСОБА_5.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), який є спеціальним, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

За договорами, строк яких настав, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 52 Закону фізичним особам - вкладникам перераховується 200 000 гривень.

Так, 16 грудня 2014 року вкладнику ОСОБА_4 виплачено гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суиу в межах 200 000 гривень, що згідно валюти вкалду позивача відповідало 12 187,94 євро за офіційним курсом Національного банку України до іноземних валют на день початку пороцедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону передбачено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

При цьому суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вимоги закону в повному обсязі, та безпідставно задовольнив позовні вимоги.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2014 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Не повне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, у відповідності до п. п. 1,3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Порто - Франко» задовольнити, рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Порто-Франко» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та договором банківського розрахунку відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак воно може бути оскаржене у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

П.М. Черевко