Справа № 372/2405/16-ц
№2-271/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Падалці А.В.,

за участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кредитну заборгованість у розмірі 363364 грн. 19 коп., та понесені судові витрати у розмірі 5450 грн. 46 коп. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 23.10.2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (нині ПАТ «Укрсоцбанк») в особі начальника Обухівського відділення КОФ АКБ «Укрсоцбанку» ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № 384/112/07-А, згідно з п.п. 1.1 якого, ОСОБА_2 було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 102609 грн., зі сплатою 14,05 % річних з кінцевим терміном повернення 22.10.2014 року. Відповідно до п. 1.2. договору кредиту, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки FORD, модель C-MAX, рік випуску 2007, чорного кольору, згідно з договором купівлі-продажу № 123/ф від 15.10.2007 року, укладеним з ТОВ «ОЛ Сервіс». 31.07.2009 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до договору кредиту № 384/112/07-А від 22.10.2007 року, відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди про викладення п.п. 1.1 договору в новій редакції: «кредитор надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 112941 грн. 08 коп., зі сплатою 21% річних починаючи з 01.11.2008 року та з кінцевим терміном повернення 21.10.2016 року». Крім того було змінено графік погашення кредиту та надано додатково 10332 грн. 08 коп. на поточні потреби. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 23.12.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 04/П-71, згідно умов якого ОСОБА_3 зобовязалася перед позивачем солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 умов, щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених договором про надання кредиту № 384/112/07-А від 22.10.2007 року. Зобовязання позивача, передбачені у договорі про надання кредиту № 384/112/07-А від 22.10.2007 року та додатковій угоді № 1 від 31.07.009 року на купівлю автотранспортних засобів, а саме п. 2.1., були виконані належним чином та в повному обсязі. Станом на 17.06.2016 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 складає 363364 грн. 19 коп., з них: сума заборгованості за кредитом 95833 грн. 08 коп., сума заборгованості за відсотками 142164 грн. 84 коп., сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 39977 грн. 76 коп., сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 61619 грн. 25 коп., розмір інфляційних витрат за кредитом 9250 грн. 98 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 14518 грн. 28 коп. В порушення умов договору кредиту, ОСОБА_2 протягом тривалого часу не здійснює погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача в судове засідання не зявився, направив на адресу суду клопотання, в якому просив проводити судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, та подав заяву про застосування строків позовної давності, та просив визнати поруку припиненою на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що 23.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі начальника Обухівського відділення Київської обласної філії кредитора ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № 384/112/07-А, відповідно до умов якого, позивач надав ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 102609 грн., зі сплатою 14,05% річних, та порядком погашення суми основної заборгованості до 10-го числа кожного місяця, з кінцевим терміном повернення останньої його частини в сумі 1183 грн. не пізніше 22.10.2014 року, а також обовязком дострокового повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або договорів, що забезпечують (забезпечуватимуть) виконання позичальником його обовязків за цим договором, та/або чинного законодавства України.

Відповідно до п. 1.2. договору кредиту, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки FORD, модель C-MAX, рік випуску 2007, чорного кольору, згідно з договором купівлі-продажу № 123/ф від 15.10.2007 року, укладеним з ТОВ «ОЛ Сервіс».

31.07.2009 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до договору кредиту № 384/112/07-А від 22.10.2007 року, відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди про викладення п.п. 1.1 договору кредиту в новій редакції: «кредитор надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 112941 грн. 08 коп., зі сплатою 21% річних починаючи з 01.11.2008 року та з кінцевим терміном повернення 21.10.2016 року». Також було змінено графік погашення кредиту та надано додатково 10332 грн. 08 коп. на поточні потреби.

23.12.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 04/П-71, згідно умов якого ОСОБА_3 зобовязалася перед позивачем солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 умов, щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених договором про надання кредиту № 384/112/07-А від 22.10.2007 року.

23.12.2008 року позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 04/П-71 від 23.12.2008 року, відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди про викладення п.п. 2.1.1.1 договору поруки в новій редакції: «повернення кредиту в сумі 112941 грн. 08 коп., з порядком погашення суми основної заборгованості за кредитом, що визначений договором кредиту та кінцевим терміном повернення всієї суми кредиту до 21.10.2016 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором кредиту».

Позивач свої зобовязання, передбачені договором про надання кредиту № 384/112/07-А від 22.10.2007 року та додаткової угоди № 1 від 31.07.009 року на купівлю автотранспортних засобів, а саме п. 2.1., були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 1 від 24.10.2007 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.06.2016 року, у ОСОБА_2 перед банком сума заборгованості становить 363364 грн. 19 коп., з яких сума заборгованості за кредитом 95833 грн. 08 коп., сума заборгованості за відсотками 142164 грн. 84 коп., сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 39977 грн. 76 коп., сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 61619 грн. 25 коп., розмір інфляційних витрат за кредитом 9250 грн. 98 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 14518 грн. 28 коп.

За положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зст.ст.526, 530, 610,ч.1ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530,631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як вбачається з матеріалів даної справи ПАТ «Укрсоцбанк» встановив строк погашення кредиту не пізніше 22.10.2014 року. Встановлено строки виконання зобов'язань із щомісячним погашенням платежів - щомісяця до 10 числа.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту, позичальником було здійснено останній платіж 21.11.2008 року. У зв'язку із чим, у ОСОБА_2 утворилась заборгованість за кредитним договором. Умовами договору погашення кредитної заборгованості визначено місяцями. Тобто, поряд з установленням дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань, що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч.3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Щодо позовної вимоги до відповідача ОСОБА_3, як до поручителя, слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. А також, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. (Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1265цс16).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звернувся до поручителя з вимогою у шестимісячний строк від 21.11.2008 року, тобто після порушення боржником строку виконання зобов'язання (чергового платежу). Позивач звернувся до суду з даним позовом лише 07.09.2016 року. Таким чином, порука є такою, що припинилась.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги банку до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню, у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,10, 15, 60, 88, 169, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 254,261,559,610-612 Цивільного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :