Справа №278/1203/17
26 вересня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Дубовік О.М.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду з вищевказаною заявою.
Зазначила, що 10 грудня 2012 року було розірвано шлюб сторін, за час якого у них народилася дитина. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язки утримувати дитину, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У судове засідання сторони не з'явились.
Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 18).
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (13, 21-22, 24) за адресою місця реєстрації (а.с. 10).
З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін, зі згоди позивача суд, на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам частини 2 статті 158 та статті 224 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини
10 грудня 2012 року Богунським районним судом м. Житомира було ухвалено рішення про розірвання шлюбу сторін, який був зареєстрований 19 червня 2004 року (а.с. 6).
За час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Згідно з довідкою Виконавчого комітету Троянівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 16 травня 2017 року ОСОБА_3 перебуває на утриманні матері, батько з сім'єю не проживає (а.с. 7).
Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України).
Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України установлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України зі змінами та доповненнями).
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).
З огляду на наведене, зважаючи на те, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подання заяви до повноліття, буде розумним, достатнім і справедливим та відповідатиме інтересам дітей, і водночас таким, що не порушує права та інтереси відповідача та інших осіб.
Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У даному випадку позов предявлено 19 травня 2017 року.
Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 191 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 травня 2017 року до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовій збір у дохід держави в розмірі 640 грн.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів із дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів із дня його отримання.

Суддя О. М. Дубовік