Справа № 732/126/17 Провадження № 22-ц/795/1582/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції - Лиманська М. В. Доповідач - Євстафіїв О. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:позивача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7 і її представника - адвоката Мошко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ будівлі,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати дане рішення і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить змінити це ж рішення в частині розподілу судових витрат і стягти з неї на користь ОСОБА_5 5199 грн 60 коп. на відшкодування витрат по оплаті експертизи і 2797 грн 40 коп. судового збору.

У січні 2017 р. ОСОБА_5 пред'явив позов до ОСОБА_7, в якому, після уточнення позовних вимог, просив поділити нежитлову будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, виділивши йому згідно з варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25.05.2017 № 1316/17-24, який виготовлено експертом Чернігівського відділення КНДІСЕ, такі приміщення: тамбур № І, площею 9,2 кв. м, приміщення № 5, площею 51,2 кв. м, коридор № 6, площею 18,6 кв. м, частину коридору № 7, площею 20,44 кв. м, приміщення № 9, площею 24,2 кв. м, приміщення № 10, площею 20,5 кв. м, приміщення №№ 11,12,13,14,16,17,18,19, загальною площею 119,5 кв. м, коридор № 15, площею 28,1 кв. м, а всього частину приміщення загальною площею 290,55 кв. м, вартістю 249165 грн 00 коп. грн., а решту приміщень цієї будівлі виділити відповідачеві; за відхилення у бік зменшення від ідеальної 1/2 частки позивача у власності у спірній будівлі зобов'язати відповідача сплатити йому компенсацію у розмірі 30549 грн 00 коп.; для забезпечення ізольованого користування виділеними сторонам приміщеннями зобов'язати їх провести ремонтно-будівельні роботи по улаштуванню перегородки в коридорі № 7 згідно з додатком № 1 до висновку експерта та облаштувати автономні системи електропостачання й опалення у виділених їм приміщеннях. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що кожній стороні належить 1/2 ідеальна частина вказаної будівлі, що цю будівлю може бути поділено між ними, але відповідач відмовляється від її добровільного поділу.

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено і відповідно до варіанту № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1316/17-24 від 25.05.2017, який виготовлено експертом Чернігівського відділення КНДІСЕ:

- ОСОБА_5 виділено частину спірної будівлі вартістю 310263 грн 00 коп., яка складається з приміщення № 1, площею 202,8 кв. м, приміщення № 2, площею 22,7 кв. м, приміщення № 3 і № 4, загальною площею 27,84 кв. м, приміщення № 8, площею 21,2 кв. м, частину коридору № 7, площею 16,46 кв. м, та визнано за ОСОБА_9 право власності на 1/2 частину вказаної нежитлової будівлі;

- виділено ОСОБА_7 частину спірної будівлі вартістю 249165 грн 00 коп., яка складається з тамбура І, площею 9,2 кв. м, приміщення № 5, площею 51,2 кв. м, коридору № 6, площею 18,6 кв. м, частини коридору № 7, площею 20,44 кв. м, приміщення № 9, площею 24,2 кв. м, приміщення № 10, площею 20,5 кв. м, приміщень №№ 11,12,13,14,16,17,18,19, загальною площею 119,5 кв. м, коридору № 15, площею 28,1 кв. м, та визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину цієї ж будівлі;

- стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 компенсацію надлишково отриманої у власність частки спірної будівлі у розмірі 30549 грн 00 коп.;

- зобов'язано ОСОБА_9 та ОСОБА_7 для перепланування й переобладнання спірної будівлі у два окремі ізольовані приміщення провести ремонтно-будівельні роботи по улаштуванню перегородки в коридорі № 7 згідно з додатком № 2 до висновку експерта, облаштувати автономні системи електропостачання та слабких струмів, газопостачання, опалення, водопостачання, водовідведення відповідно до розробленої і погодженої у встановленому законом порядку проектно-кошторисної документації;

- стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 11039 грн 20 коп. на відшкодування судових витрат і на користь держави 4954 грн 28 коп. судового збору.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 зводяться до такого:

- обираючи спосіб поділу спірної будівлі, місцевий суд послався на те, що відповідач має на утриманні двох спільних з позивачем малолітніх дітей, один з яких - інвалід з дитинства, а тому сплата нею позивачеві компенсації надлишково отриманої у власність частки спірної будівлі у сумі 30549 грн 00 коп. призведе до вкрай негативних наслідків для відповідача. Проте син сторін ОСОБА_10, який є інвалідом з дитинства, майже позбувся недуги, яка його інвалідизує, і йому призначено соціальну допомогу; за рішенням суду з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 на 2 дітей стягнуто аліменти й заборгованість по їх сплаті відсутня. Крім того, ОСОБА_5 надає дітям матеріальну допомогу, придбаваючи для них необхідні речі, постійно спілкується з ними та цікавиться їхніми потребами. До того ж, ОСОБА_7 є фізичною особою-підприємцем і до травня 2017 мала дохід від реалізації будматеріалів на місцевому ринку,

- судом І інстанції не враховано, що ОСОБА_5 має нову сім'ю, у зв'язку з чим на його утриманні перебувають малолітня дитина і дружина, що приватнопідприємницька діяльність ОСОБА_5 є єдиним джерелом доходів для всіх їх і для сплати аліментів на дітей на користь ОСОБА_7,

- всі витрати по утриманню спірної будівлі несе позивач,

- у виділеній судом ОСОБА_7 частині будівлі ОСОБА_5 займається підприємницькою діяльністю з виготовлення меблів, де знаходиться відповідне устаткування, а виділена ОСОБА_7 частина будівлі є порожньою і вона не має наміру здійснювати у ній підприємницьку діяльність. Тож суд І інстанції не врахував, що за такого варіанту поділу будівлі ОСОБА_5 необхідно буде припинити свою підприємницьку діяльність та повністю переобладнати виділену йому за рішенням суду частину будівлі, що призведе до здійснення ОСОБА_5 значних матеріальних витрат і що є майже неможливим,

- місцевим судом не враховано, що відповідач відмовилася від добровільного поділу спірної будівлі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 зводяться до того, що у зв'язку з частковим задоволенням позову суд І інстанції повинен був стягти з неї на користь ОСОБА_5 половину витрат на проведення експертизи по справі та половину від розміру судового збору, а не у повному обсязі.

У судовому засіданні ОСОБА_5 і його представник підтримали подану їхньою стороною апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 не визнали, а остання та її представник підтримали подану їхньою стороною апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 не визнали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що вони підлягають відхиленню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що у разі поділу спірної будівлі за запропонованим позивачем варіантом стягнення з відповідача на користь позивача компенсації надлишково отриманої у власність частки будівлі у сумі 30549 грн 00 коп. призведе до вкрай негативних наслідків для відповідача, так як з нею проживає двоє малолітніх дітей сторін, один з яких є інвалідом з дитинства, у зв'язку з чим поділ цієї будівлі слід здійснити за варіантом № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1316/17-24 від 25.05.2017, який виготовлено експертом Чернігівського відділення КНДІСЕ.

Суд не встановив підстав для задоволення апеляційних скарг.

Так, по справі встановлено наступне.

З 20.02.1993 по 19.12.2012 сторони перебували у шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується витягом з паспорта ОСОБА_5 і копіями свідоцтв про народження дітей сторін (арк. 4 -5, 82, 83).

ОСОБА_10 є інвалідом з дитинства, у зв'язку з чим відповідачеві на нього виплачується державна соціальна допомога, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Городнянської райдержадміністрації, копією індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда ОСОБА_10 № 751 від 05.05.2016 та копією медичного висновку Городнянської центральної районної лікарні № 750 від 05.05.2016 (арк. 81, 178-179, 180).

Згідно з копією договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 18.10.2006, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 придбали у рівних частинах нежитлову будівлю з тамбуром площею 581,1 кв. м, цільове призначення якої - для здійснення підприємницької діяльності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Совою В.Ф. та зареєстровано в реєстрі за № 3257 (арк. 7-8).

22.04.2014 ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_14, від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтв відповідного змісту (арк. 108, 109).

ОСОБА_5 згідно з копією довідки Управління статистики у Городнянському районі № 97 від 28.07.2005 є фізичною особою-підприємцем у сфері виробництва меблів, теслярських та столярних виробів, роздрібної торгівлі побутовими товарами, роздрібної торгівлі меблями (арк. 107).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 05.07.2017, ОСОБА_7 зареєстрована як фізична особа-підприємець у сфері роздрібної торгівлі меблями (арк. 85-91).

За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 1316/17-24 від 25.05.2017, який виготовлено експертом Чернігівського відділення КНДІСЕ, передбачено два варіанти поділу спірної будівлі (арк. 44-60). Відповідно до варіанту № 1:

першій стороні пропонується виділити тамбур І, площею 9,2 кв. м, приміщення № 5, площею 51,2 кв. м, коридор № 6, площею 18,6 кв. м, частину коридору № 7, площею 20,44 кв. м, приміщення № 9, площею 24,2 кв. м, приміщення № 10, площею 20,5 кв. м, приміщення №№ 11,12,13,14,16,17,18,19, загальною площею 119,5 кв. м, коридор № 15, площею 28,1 кв. м.,

другій стороні пропонується виділити приміщення № 1, площею 202,8 кв. м, приміщення № 2, площею 22,7 кв. м, приміщення № 3 і № 4, загальною площею 27,84 кв. м, приміщення № 8, площею 21,2 кв. м, частину коридору № 7, площею 16,46 кв. м.,

перша сторона має сплатити другій стороні компенсацію надлишково отриманої у власність частки спірної будівлі у розмірі 30549 грн 00 коп.,

для забезпечення ізольованого користування вищевказаними частинами приміщень необхідно улаштувати перегородку в коридорі № 7.

Варіант № 2 є дзеркально-протилежним варіанту № 1.

Із встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Обраний судом І інстанції варіант поділу спірної будівлі не суперечить ст.ст. 358 ч. 3, 364 ч. ч. 1-3 ЦК України.

Доводи ОСОБА_5 про те, що на сина сторін ОСОБА_10 - інваліда з дитинства призначено державну соціальну допомогу та що стан здоров'я останнього поліпшується, що він - ОСОБА_5 має нову сім'ю і на його утриманні перебувають малолітня дитина й дружина, що він надає матеріальну допомогу на дітей від першого шлюбу, що відповідач теж є фізичною особою-підприємцем, що його - позивача приватнопідприємницька діяльність є єдиним джерелом доходів для його сім'ї і для сплати аліментів на дітей на користь ОСОБА_7, що остання до травня 2017 р. мала дохід від підприємницької діяльності та відмовилася від добровільного поділу будівлі, на суть спірних правовідносин не впливають.

Посилання позивача на те, що обраний місцевим судом спосіб поділу спірної будівлі призведе до припинення його приватнопідприємницької діяльності та до необхідності здійснення ним значних матеріальних витрат на переобладнання будівлі, що відповідач не має наміру здійснювати у цій будівлі підприємницьку діяльність, не мають значення для справи, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що позивач не має дозволу від компетентних органів на заняття підприємницькою діяльністю з виробництва меблів, теслярських та столярних виробів у спірній будівлі.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 45 постанови № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» орієнтує суди нижчих ланок на те, що після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених ст. 88 ЦПК України.

Суд І інстанції позовні вимоги матеріального характеру ОСОБА_5 у грошовому виразі задовольнив повністю, обравши лише не той варіант поділу спірної будівлі, який він просив. Саме остання обставина спричинила часткове задоволення позову. Тож у зв'язку з повним задоволенням матеріальних вимог суд І інстанції в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України законно стягнув з ОСОБА_7 понесені ОСОБА_5 судові витрати на проведення експертизи у повному обсязі (платіжне доручення про їх сплату на арк. 35).

З позовної заяви ОСОБА_5 справлено судовий збір у сумі 640 грн 00 коп. (арк. 1). Судовою будівельно-технічною експертизою по справі визначено вартість спірної будівлі у сумі 559428 грн 00 коп. (арк. 53), а отже ціна позову становить: 559428 грн 00 коп. х ? = 279714 грн 00 коп. Тож відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» і ч. 3 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню недоплачений за подання позовної заяви судовий збір у такій сумі: 279714 грн 00 коп. (ціна позову) х 1% - 640 грн 00 коп. = 2157 грн 14 коп. Таким чином, місцевий суд в цілому правильно вирішив питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору, але при визначенні його розміру він припустився арифметичної помилки, яку ним може бути виправлено у порядку ст. 219 ЦПК України. Даного висновку апеляційний суд дійшов з урахуванням і того, що за змістом роз'яснень, викладених у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», скасування апеляційним судом рішення місцевого суду є крайнім заходом, тобто якщо помилки у судовому рішенні неможливо усунути.

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення перевірено у межах доводів апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч. 1 п. 1, 313-315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відхилити, а рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: