Провадження № 2-о/161/375/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в колегіальному складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Бортнюк А.В.,

з участю: заявника лікаря-психіатра Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцьк ОСОБА_3,

прокурора Назарук Ю.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за заявою лікаря-психіатра Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник лікар-психіатр Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_5.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, поступив на лікування до ВОПЛ №1 м. Луцька 14 грудня 2017 року в звязку із різким погіршенням психічного стану, що проявляється в агресивно-конфліктній поведінці по відношенню до сусідів, опікуна, погроз на адресу оточуючих фізичною розправою. Встановлений діагноз - «Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, змішаний дефект».

За даними медичної карти амбулаторного хворого № 20775, медичної картки стаціонарного хворого №3555 ОСОБА_5 є інвалідом 1 групи за психічним захворюванням з дитинства хворіє на протязі багатьох років. У віці 3 років переніс важку черепно-мозкову травму. Перебуває на обліку в психіатричній лікарні м. Луцька, остання госпіталізація з 14 листопада 2014 року по 13 грудня 2017 року.

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 14 грудня 2017 року ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад « Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїчний синдром, змішаний дефект», який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку у звязку з неодноразовим вчиненням в минулому та реальними даними в даний час вчинити дії, що становлять безпосередньо небезпеку для життя і здоровя оточуючих. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару.

Просить суд госпіталізувати недієздатного ОСОБА_5 до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька терміном 6 місяців.

В судовому засіданні заявник - представник Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька лікар-психіатр ОСОБА_3 заяву підтримав з підстав викладених в заяві, просив її задовольнити.

Прокурор проти задоволення такої заяви не заперечувала.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити.

Особа, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, ОСОБА_4 в судовому засіданні був відсутній в звязку із станом здоровя.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доставлений на лікування до ВОПЛ №1 м. Луцька 14 грудня 2017 року мамою-опікуном у звязку із різким погіршенням психічного стану, що проявляється в агресивно-конфліктній поведінці по відношенню до сусідів, опікуна, погрози на адресу оточуючих фізичною розправою.

За даними медичної карти амбулаторного хворого № 20775, медичної картки стаціонарного хворого №3555 відомо, що ОСОБА_5 є інвалідом 1 групи за психічним захворюванням з дитинства, хворіє на протязі багатьох років. У віці 3 років переніс важку черепно-мозкову травму. Перебуває на обліку в психіатричній лікарні м. Луцька, остання госпіталізація з 14 листопада 2014 року по 13 грудня 2017 року. В картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоції та поведінки негативізм, некерованість, імпульсивність, злобність, агресивність до оточуючих.

Як вбачається з висновку лікарсько-консультативної комісії від 14 грудня 2017 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець м. Луцьк, проспект Відродження. 5/70, страждає на тяжкий психічний розлад « Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїчний синдром, змішаний дефект», який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку у звязку з неодноразовим вчиненням в минулому та реальними даними в даний час вчинити дії, що становлять безпосередньо небезпеку для життя і здоровя оточуючих. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару (а.с. 5).

Рішенням Луцької міської ради від 23.02.2001 року ОСОБА_4 призначено опікуном недієздатного ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8).

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

В справі «ОСОБА_3 проти України (заява № 12317/06) рішення від 05.06.2014, у п. 73 Європейський суд встановив, що згідно з практикою Суду особа не може бути примусово госпіталізована як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох нижче наведених мінімальних умов:

по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою;

по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні;

по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 1-1/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-111 з наступними змінами у взаємозвязку з положеннями частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням-психіатра без судового контролю. Зроблено висновок, що особа яка визнана у встановленому порядку недієздатною може бути госпіталізована до психіатричного закладу тільки за рішенням суду.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку ОСОБА_5, а тому заяву слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 77, 81, 89, 263, 264, 265, 339 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, у примусовому порядку у Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 м. Луцька на термін не більше шести місяців.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначенимй строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2