Справа № 491/329/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м.Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков Олег Олександрович розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Аіст-1», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з вказаною заявою та вказують, що між ТОВ «Аіст-1» та усіма позивачами по вказаній справі укладено у 2010 році 30 договорів оренди земельних ділянок на строк десять років, зареєстровані належним чином та є дійсними на дату подання позову. Вказані договори оренди були зареєстровані відповідно до законодавства, що було чинним на момент їх укладення усі договори зареєстровано у відділі Держкомзему в Ананьївському районі Одеської області та їм присвоєні відповідні реєстраційні номери, про що свідчить відмітка про реєстрацію на кожному договорі оренди із підписом посадової особи та печаткою Відділу Держкомзему у Ананьївському районі Одеської області.

Нещодавно при спробі внесення змін до чинних договорів оренди ТОВ «Аіст-1» та іншим позивачам стало відомо, що між фізичними особами власниками земельних ділянок та підприємством ТОВ «Хлібороб Півдня» нібито були укладені повторні договори оренди тих самих земельних ділянок, які раніше (шість років тому) вже були передані в оренду ТОВ «Аіст-1» та знаходяться в його оренді на даний час, обробляються і засіяні.

Оскільки спірні земельні ділянки з 2010 року і по сьогоднішній день перебувають у користуванні ТОВ «Аіст-1», тому вони не могли бути повторно передані позивачами фізичними особами в оренду ТОВ «Хлібороб Півдня». Крім того позивачі зазначають, що ніколи не укладали жодних договорів оренди з ТОВ «Хлібороб Півдня», жодних відносин з цим товариством не мають, тому договори укладені з ТОВ «Хлібороб Півдня» містять підписи, виконані не власниками земельних ділянок, отже є недійсними.

Вважають, що ТОВ «Хлібороб Півдня» на даний час має реальну змогу користуватись земельними ділянками, засіювати, проводити інші польові роботи, тощо, або передати їх в суборенду, що ускладнить захист та поновлення законних прав ТОВ «Аіст-1» та інших позивачів, в звязку з чим просять задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на розяснення Пленуму Верховного Суду України, що викладені у п. 4 його постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до положень якого розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після предявлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При розгляді даної заяви встановлено, що в заяві про вжиття заходів забезпечення позову міститься прохання ТОВ «Аіст-1» та інших позивачів щодо накладення арешту на земельні ділянки, які територіально знаходяться на території Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, а також прохання заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Хлібороб Півдня» користуватись, проводити посівні та польові роботи, обробляти чи передавати в суборенду земельні ділянки, заборонити усім державним реєстраторам та іншим посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії та вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно земельних ділянок, а також до вирішення спору заборонити ТОВ «Хлібороб Півдня» та третім особам перешкоджати ТОВ «Аіст-1» в реалізації прав орендаря…, однак заявниками не вказано в заяві осіб, щодо яких вони просять вжити заходи забезпечення позову (голова товариства, представники товариства та інші, прізвища державних реєстраторів), до заяви не додано її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, а саме заяву про забезпечення позову надано лише в одному примірнику без будь-яких додатків (документів), однак відповідно до ч.4 ст.151 ЦПК України, … до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову…Також заявники вказують, що ТОВ «Хлібороб Півдня» має можливість користуватись земельними ділянками, однак в той же час не вказано чи користується відповідач земельними ділянками, чи має користуватися та чи порушувалося право позивача на користування земельними ділянками взагалі, якщо так, то не зазначено з яких джерел надійшла дана інформація або якими особами порушувалось право позивача, про що не надано відповідний документ чи інші підтверджуючі матеріали. Заявниками вказані в заяві земельні ділянки, однак не зазначено, кому належать вказані земельні ділянки, відносно яких необхідно забезпечити позов. Відсутні підтверджуючі причини, у звязку з якими необхідно забезпечити позов, а також не наведено достатніх доказів що права позивача можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. Таким чином зі вказаного не надано доказів реальної загрози, що у разі невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може бути утруднено чи неможливо виконати рішення суду, оскільки стороною заявника відповідно до положень постанови №9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» не надано жодних доказів на підтвердження вимог, заявлених у заяві про забезпечення позову, а саме до заяви про забезпечення позову не надано жодного підтверджуючого документу щодо можливості порушення прав будь-кого з позивачів, а тому суд, враховуючи положення ч.1 ст.153 ЦПК України, встановив, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, в звязку з чим повертає її заявнику.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Аіст-1», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29 про забезпечення позову повернути заявникам.

Копію ухвали та заяви про забезпечення позову направити позивачам.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційного скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню після усунення недоліків викладених в ухвалі.

Суддя: О. О. Желясков

Ухвала набула законної сили ___________________________