Справа № 2/760/1588/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді Кушнір С.І.

при секретарі - Гаєвській С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в липні 2016 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 є власником АДРЕСА_2.

02.05.2016 року сталося залиття квартири № 28, про що свідчить акт ДЕЖ № 901 від 05.05.2016 року, на обслуговуванні якого знаходиться даний будинок, яким було встановлено причину залиття - порив гнучкої підводки до біде в квартирі № 31, розташованій поверхом вище, що і призвело до намокання стелі і стін у приміщенні кімнати, коридору, кухні-столової та санвузлу.

Відповідно до висновку № 1775 експертного будівельно-технічного дослідження від 13.06.2016 року, складеного Київською незалежною судово-експертною установою, вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести в квартирі АДРЕСА_1 складає 27977 грн. За проведення експертного будівельно-технічного дослідження позивач сплатила 3500 гривень.

Позивач відчуває постійне нервове напруження, в зв»язку з необхідністю звернення до різного роду державних органів для встановлення факту затоплення своєї квартири, оформлення відповідної документації, проведення ремонтних робіт. Підвищена вологість в квартирі та зіпсовані речі створюють дискомфорт. Моральну шкоду оцінює в 20000 грн., яку просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача заперечували проти позовних вимог, зазначили, що на користь позивача підлягають стягненню прямі реальні витрати в сумі 11691 грн., необхідні для проведення відновлювального ремонту квартири позивача внаслідок залиття. Відомості, викладені в акті обстеження на предмет залиття від 05.05.2016 року не відповідають обставинам справи, вина відповідача у заподіянні шкоди не доведена. Позивач протягом двох років не проживає в квартирі, здає в оренду квартиру, негативний вплив на здоров»я та психологічний стан позивача, спричинені залиттям квартири не підтверджені належними доказами, відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14.03.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 зазначеної норми визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, позивач зобов'язаний надати суду докази у підтвердження завданої йому шкоди, а відповідач повинен довести, що дана шкода була завдана не з його вини.

Відповідно до акту, складеного комісією ЖЕД № 901 від 05.05.2016 року, залиття квартири АДРЕСА_1 виникло внаслідок пошкодження гнучкої підводки до біде у вище розташованій квартирі № 31 зазначеного будинку. В квартирі АДРЕСА_1 14 внаслідок залиття пошкоджено стелю та підлогу (паркет) в коридорі, кухні-столовій, стелю в санвузлі, стелю, стіни (шпалери), підлогу (паркет) в кімнаті, площею 10,7 кв.м.

Крім того, заперечуючи свою вину у залитті квартири позивача, відповідачем не було надано суду жодного доказу у підтвердження своїх тверджень та у простування акту, складеного ЖЕД 901, хоча відповідно до положень ч. 2 ст. 1166 ЦК України саме на ньому лежить такий обов'язок.Відповідач в судовому засіданні підтвердила, що 02.05.2016 року в її квартирі відбувся порив гнучкої підводки до біде.

Таким чином, встановлено, що залиття квартири позивача відбулося з вини відповідачки, яка в силу вище зазначеного закону має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновку № 1775 експертного будівельно-технічного дослідження від 13.06.2016 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська незалежна судово-експертна установа», вартість відновлювальних ремонтно- будівельних робіт (матеріальний збиток) у квартирі АДРЕСА_1 для усунення пошкоджень опорядження поверхні конструктивних елементів складає 27977 грн.

Відповідно до наданого позивачем рахунку № 01/06-12 від 01.06.2016 р., за проведення експертного будівельно-технічного дослідження сплачено 3500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У підтвердження своїх позовних вимог позивач надала висновок експертного будівельно-технічного дослідження від 13.06.2016 р., який був виконаний спеціалістом, який має свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, яке видане Міністерством юстиції України. При цьому, у висновку наявний опис виявлених у квартирі позивача пошкоджень у результаті залиття у кожному приміщенні, наявний перелік робіт та їх вартість по усуненню зазначених пошкоджень. Також виявлені при огляді квартири позивача спеціалістом пошкодження зафіксовані на фотокартках.

За таких обставин вважати вказаний висновок спеціаліста неналежним доказом у підтвердження розміру завданих позивачу збитків, суд не має.

Заперечуючи проти розміру вартості ремонтно-будівельних робіт, який визначений спеціалістом, відповідач не надав докази, які б спростували зазначений висновок, не спростував докази, надані позивачем, а також не заявляв клопотання про призначення судової експертизи для визначення вартості ремонтних робіт квартири позивача.

Статтею 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Позивачем суду надані докази здійснення оплати у сумі 3500грн. на користь ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» за проведення експертного дослідження, тому вказані збитки також підлягають відшкодуванню.

При цьому, відповідачем та його представником не було враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що в результаті залиття 02.05.2016 р. квартири АДРЕСА_1 з вини відповідача позивач отримала душевні страждання з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, вимушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Разом з тим, при визначені розміру моральної шкоди, з урахуванням принципу розумності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 1000 гривень.

З урахуванням часткового задоволення позову на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 551 грн.

Керуючись статтями 23, ч 1, 2 ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 27977 грн., витрати на проведення дослідження в сумі 3500 грн., моральну шкоду 1000 грн., а всього стягнути 32477 (тридцять дві тисячі чотириста сімдесят сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: С.І.Кушнір