У Х В А Л А

30 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Держави України в особі Національного банку України, Держави України в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Держави України в особі Державної казначейської служби України про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльності органів державної влади та осіб, які були призначені ними і прирівняні до їх представників, у тривалому судовому розгляді і процесі виконання судових рішень, і відшкодуванні за рахунок Держави матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року, провадження у справі в частині вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб закрито, на підставі статті 205 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилено, судові рішення першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушують питання про скасування судових рішень касаційної, апеляційної і першої інстанцій та передачу справи на розгляд до суду першої інстанції з передбачених пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилаються на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2011 року (6-36751св11), 7 грудня 2011 року (6-43416св11), 17 жовтня 2012 року (6-22948св12), 5 грудня 2012 року (6-41311св12), 28 травня 2014 року (6-7079св14), 24 грудня 2014 року (6-43036св11), 24 червня 2015 року (6-10343св15), 30 вересня 2015 року (6-16304св15) та постанови Вищого господарського суду України від 31 серпня, 15 листопада 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

У справі про перегляд якої подано заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодились й суди апеляційної та касаційної інстанцій, закриваючи провадження у справі в частині вирішення позовних вимог про визнання бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невжиття дій для виконання судового рішення незаконною, виходив з того, що фонд є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, тому спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилам адміністративного судочинства.

Постанови Вищого господарського суду України від 31 серпня, 15 листопада 2016 року прийняті у справах за позовом юридичних осіб до Держави України в особі Національного банку України про стягнення коштів; ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2011 року (6-36751св11) прийнята у справі за позовом про визнання дій Роменської виконавчої колонії незаконним; від 7 грудня 2011 року (6-43416св11) - про стягнення коштів на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок прийняттям Верховною Радою України неконституційних положень законів; від 17 жовтня 2012 року (6-22948св12) - про стягнення моральної шкоди, завданої в наслідок незаконного накладення арешту на майно; від 5 грудня 2012 року (6-41311св12) - про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями державного виконавця при виконанні рішення суду; від 28 травня 2014 року (6-7079св14) - про зобов'язання ліквідатора банку включити позивача до списку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу; від 24 грудня 2014 року (6-43036св11) та від 24 червня 2015 року (6-10343св15) - про застосування наслідків нікчемності правочину; від 30 вересня 2015 року (6-16304св15) - про відшкодування моральної шкоди та збитків заподіяних невиконанням рішення суду.

Отже, у справах наявні інші підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені інші фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Держави України в особі Національного банку України, Держави України в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Держави України в особі Державної казначейської служби України про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльності органів державної влади та осіб, які були призначені ними і прирівняні до їх представників, у тривалому судовому розгляді і процесі виконання судових рішень, і відшкодуванні за рахунок Держави матеріальної та моральної шкоди до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
В.М. Сімоненко