Справа № 505/3487/16-ц
Провадження № 2/505/235/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 міська рада звернулась 28.09.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що у лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_3

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.07.2016 року вищезазначену заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Під час судового розгляду вищезазначеної справи буди встановлені певні обставини (преюдиційні факти).

10.02.2015 року ОСОБА_3 (надалі по тексту ОСОБА_3, спадкодавець), який постійно проживав за адресою: Україна, АДРЕСА_1, помер.

26.12.2006 року у ОСОБА_3 виникло право власності на домоволодіння № 43 по вулиці Лісовій у селі Малий Фонтан, Котовського району, Одеська область.

Час відкриття спадщини - 10.02.2015 року.

Місце відкриття спадщини - АДРЕСА_2.

Майно, що становить спадщину - будинок №43 по вулиці Лісовій у селі Малий Фонтан, Котовського району, Одеська область, належить спадкодавцю на праві власності.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 06.05.2016 р. номер 58676487 право власності на будинок № 43 по вулиці Лісовій у селі Малий Фонтан, Котовського району, Одеської області зареєстровано за ОСОБА_3

Отже, територіальна громада міста Одеси є універсальним правонаступником відумерлого майна, у даному випадку будинку № 43 по вулиці Лісовій у селі Малий Фонтан, Котовського району, Одеської області яке залишилось після смерті ОСОБА_3, при цьому на ОСОБА_1 міську раду законодавством покладено обовязок визнання у судовому порядку цієї спадщини відумерлою за наявності умов і підстав, зазначених у ст. 1277 Цивільного кодексу України незалежно від того чи відчужено (незаконно) це майно чи ні.

У звязку з цимпросили постановити рішення суду яким визнати спадщину після смерті ОСОБА_3, що складається з будинку № 43 по вулиці Лісовій у селі Малий Фонтан, Котовського району, Одеської області, що належала йому на праві власності відумерлою; передати будинок № 43 по вулиці Лісовій у селі Малий Фонтан, Котовського району, Одеської області у власність територіальної громади м. Одеси в особі ОСОБА_1 міської ради.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась. Сповіщалась за адресою: с. Мирославка Бердичівського району Житомирської області. Виклик до суду повернувся із зазначенням «За зазначеною адресою не проживає». Також сповіщалась за адресою: вул.

Затонського, 23, кв. 82, м. Одеса, останнє відоме місце проживання відповідача згідно матеріалів спадкової справи. Виклик до суд повернувся із зазначенням «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє.

У звязку з закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи, справу розглянуто у відсутності відповідача за наявними у справі письмовими доказами.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Як вбачається із матеріалів справи, 10 лютого 2015 року у віці 77 року в м. Одеса помер ОСОБА_3 (актовий запис №1693), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №406542 від 11.02.2015 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на житловий будинок № 43 по вулиці Лісовій у селі Малий Фонтан, Котовського району, Одеська область, належить спадкодавцю на праві приватної спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу серії ВЕІ №471071 від 07.12.2006 року, р.№4439.

Згідно спадкової справи №35/2015 заведеної після смерті ОСОБА_3, померлого 10 лютого 2015 року, вбачається наступне.

09 липня 2015 року до приватного нотаріуса ОСОБА_1 міської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_2 По тексту заяви ОСОБА_2 вказує, що більше 5 років проживала і доглядала за ОСОБА_3, який є членом її сімї і який проживав за її адресою АДРЕСА_3.

Листом приватного нотаріуса ОСОБА_1 міської нотаріальної контори №163/02-14 від 13.07.2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, у звязку з тим, що подана заява про прийняття спадщини була неналежним чином оформлена, та не були подані необхідні документи.

ОСОБА_2 зверталась до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_3 з 2005 року по день смерті 10 лютого 2015 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 липня 2016 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю було залишено без розгляду, у звязку з встановленням спору про право.

Відповідно до ч.1 ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч.2,3 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 278 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Таким чином підставами визнання спадщини відумерлою є: фізична відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом; позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування; відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом; неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом.

Таким чином, на підставі матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що спадкоємець за законом ОСОБА_2 заявила про намір прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3, про що надала відповідну заяву до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк, також зверталась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_3 з метою оформлення спадщини, а тому дана спадщина не може вважатися відумерлою.

Доказів позбавлення ОСОБА_2 права на спадкування або усунення від права на спадкування, її відмови від прийняття спадщини чи неприйняття спадщини, суду не надано.

При таких обставинах, у задоволенні позову ОСОБА_1 міської ради слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 278 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я