Справа №: 486/440/17 Провадження № 2-з/486/8/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Поліщука Віктора Степановича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів.

В С Т А Н О В И В:

12.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів.

В цей же день ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль НОМЕР_1, який зареєстрований на відповідача ОСОБА_2; 23/100 частки домоволодіння вартістю 57811 грн., що розташоване по вул. Вялова 15 м. Бережани Тернопільської області. яке належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВВА №183749 від 27.11.2003 року; ? частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві часткової власності та на все майно, на яке можливо накласти арешт, що знаходиться у зазначеній квартирі.

Позивач мотивує свою заяву тим, що у відповідач у добровільному порядку не відшкодовує завдану дорожньо-транспортною пригодою шкоду та ухиляється від виконання цивільно-правових обовязків, тому за таких обставин, не невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим подальше виконання рішення суду, внаслідок чого його права будуть порушені, тому просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст.153 ЦПК України, про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд забезпечує позов якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається зі змісту заяви, позивач просить накласти арешт на все майно відповідача, проте позивачем не надано та не зазначено доказів того, яким чином невжиття заходів забезпечення позову зможе в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, заява не містить посилання на визначення вартості всього майна, на яке позивач пропонує накласти арешт, що унеможливлює вирішення питання співмірності, а відтак заява задоволенню не підлягає.

Слід також роз'яснити, що ухвала про відмову в забезпеченні позову не підлягає оскарженню, про що зазначено у Постанові Пленуму Верховного суду України № 9 (від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Керуючись ст. ст.151-153, 208-210 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_3