Апеляційний суд Житомирської області

Справа №272/1107/17 Головуючий у 1-й інст. Брагін В. І.
Категорія 27 Доповідач Коломієць О. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі матеріали заяви Військової частини НОМЕР_1 про видачу судового наказу про стягнення суми боргу за спожиті комунальні послуги з ОСОБА_1

за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 08 листопада 2017 року

в с т а н о в и л а:
В жовтні 2017 року військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті комунальні послуги з ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2017 року заяву про видачу судового наказу залишено без руху у зв`язку з не додержанням вимог викладених у ст.ст. 98, 120 ЦПК України (№ 1618-ІV від 18.03.2004р.).

08 листопада 2017 року ухвалою судді того ж суду заяву Військової частини НОМЕР_1 про видачу судового наказу визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з даною ухвалою Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Заявник посилається на ті обставини, що суд першої інстанції обмежив та позбавив в праві звернутися до суду з вимогами про захист та відновлення порушеного права на отримання заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 98 ЦПК України (в ред. Закону 1618-ІV від 18.03.2004р.),суддя, встановивши, що заяву про видачу судового наказу подано без додержання вимог, викладених у цій статті, застосовує положення статті 121 ЦПК України (в ред. Закону 1618-ІV від 18.03.2004р.) тапостановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків. А якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вказані вимоги, то заява повертається заявнику.

Постановляючи ухвалу від 08.11.2017 р., суддя виходив з того, що заявником не були виправлені недоліки зазначені в ухвалі від 11.10.2017 р. про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник у жовтні 2017 року звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 за спожиті комунальні послуги. Заяву обґрунтував тим, що боржник разом з сім`єю з червня 2006 р. проживає в кімнатах АДРЕСА_1 . З моменту вселення і до 01.06.2017 р. боржник не сплачував за комунальні послуги, в зв`язку з чим станом на 01.06.2017 р. виник борг в сумі 39426,68 грн. В заяві також зазначено, що Військова частина НОМЕР_2 неодноразово зверталась до суду із позовами про стягнення боргу з ОСОБА_1 . Так, 14 листопада 2013 року Житомирським районним судом Житомирської області у справі №2-1957/12 задоволено позов в/ч НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та стягнуто з останніх на користь позивача 17379 грн. 46 коп. за спожиті послуги по опаленню та електропостачанню. 04 листопада 2015 року тим же судом поновлено в/ч НОМЕР_1 пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 17.02.2014 р. у справі 2-1957/12 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь в/ч НОМЕР_1 боргу за спожиті послуги по опаленню та електропостачання в сумі 17379,46 грн. та судового збору в сумі 335,40 грн.

Ухвалою судді від 11.10.2017 року заяву про видачу с удового наказу було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.ст. 98, 120 ЦПК України (в ред. Закону 1618-ІV від 18.03.2004р.),зокрема, суддя вважав, що заявником не зазначено, за який конкретно період виникла заборгованість у боржника в сумі 39426,68 грн., оскільки з боржника за рішенням суду від 14.11.2013 р. вже стягувалась заборгованість за надані послуги в сумі 17379,46 грн. за період з червня 2006 р. по 01.04.2013 р. Оскільки із заяви було незрозуміло чи відрахована вказана сума боргу від заявленої військовою частиною НОМЕР_1 в заяві про видачу судового наказу та за який період вона нарахована, суддя залишив без руху заяву в/ч НОМЕР_1 .

На виконання зазначеної ухвали, заявником 07.11.2017 р. була подана заява про видачу судового наказу, яка ідентична попередній заяві, поданій в жовтні 2017 р. Заявником не визначений період заборгованості, не уточнено чи вирахувана сума стягнутої раніше заборгованості. Зазначено, що виконавче провадження за рішенням суду 2-1957/12 від 14.11.2013 р. не відкрите, борг не відраховується та на даний час становить 39426,68 грн.

Повертаючи заяву військовій частині НОМЕР_1 , як таку, що не відповідає вимогам закону, зі змісту якої вбачається, що недоліки, вказані в ухвалі від 11.10.2017 р. не усунуті, суддя правильно зазначив, що видача судового наказу проводиться без судового засідання і виклику стягувача та боржника для дачі ними пояснень і відсутність вказаних вище доказів позбавляє суд можливості прийняття законного рішення у справі. Згідно зі ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами вимог, передбачених ст. 96 цього Кодексу.
Судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України).
Згідно ст.97 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
До неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів заяви військовою частиною НОМЕР_1 не надано належних доказів щодо конкретного періоду заборгованості та суми боргу, оскільки раніше за позовами заявника вже були ухвалені рішення про стягнення боргу з ОСОБА_1 за період з червня 2006 р.по квітень 2013 р. Крім того, стягнення з ОСОБА_1 судовим наказом суми заборгованості, яка присуджена рішенням Житомирського районного суду від 14.11.2013р. призведе до подвійного стягнення суми боргу, чим будуть порушені права боржника.

Також повертаючи заяву про видачу судового наказу, суддя обґрунтовано зазначив про порушення заявником строку, наданого судом для усунення недоліків.
Згідно положень ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали судді від 11.10.2017 р. військовою частиною отримано 28.10.2017 р. (а.с.3). Заява про усунення недоліків направлена заявником 03.11.2017 р., про що свідчить поштовий конверт з відповідним штемпелем (а.с.11). Із заявою про поновлення строку заявник не звертався.

Отже, під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що на час вирішення питання про повернення заяви про видачу судового наказу судом було дотримано вимог закону щодо судочинства, у суду першої інстанції були відсутні належні правові підстави для відкриття наказного провадження з огляду на відсутність документів, на підставі яких можна дійти обґрунтованого та законного висновку.
Ухвала винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 08 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2017 року.

Головуючий : Судді :