Справа № 382/1151/16-ц Головуючий у І інстанції Бурзель Ю. В.
Провадження № 22-ц/780/1826/17 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 51 12.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,.
за участі секретаря Дрозда Р.І.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:
у липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

З 05 червня 2013 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 07 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, а фактично шлюбні стосунки між ними припинено з грудня 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні.

Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, жодної допомоги по утриманню дитини не надає, життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною, приймати участь у її вихованні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає доступу дитині до культурних та інших духовних цінностей.
У зв`язку із зазначеним, позивач просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 липня 2016 року. Допущено негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина, не дав належної оцінки доказам, які на її думку безсумнівно свідчать про неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків щодо виховання дитини та свідоме нехтування своїми обов`язками.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2013 року, який рішенням Яготинського районного суду Київської області від 07 квітня 2015 року розірвано.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні.
ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 27).
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Яготинської районної державної адміністрації від 19 січня 2017 року за № 56 визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 (а.с. 62-63).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, допитавши свідків, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення вимог ОСОБА_4 в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п. 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п. п. 15, 18 вказаної вище постанови Пленуму, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей).

Враховуючи викладене, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, та обґрунтовано не взяв до уваги висновок органу опіки та піклування Яготинської районної державної адміністрації від 19 січня 2017 року за № 56 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки він не містить даних про свідоме нехтування відповідачем батьківськими обов`язками.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, висновок органу опіки та піклування складений за відсутності пояснень відповідача, який жодного разу не викликався на засідання органу опіки для надання особистих пояснень.

Доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення, апеляційна скарга не містить, а фактично зводиться до переоцінки доказів, щодо яких суд першої інстанції зробив свої висновки.

Надання органом опіки та піклування висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , 2014 року народження, не є достатньою підставою для позбавлення судом відповідача батьківських прав.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним в матеріалах справи доказам, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина відповідають вимогами чинного законодавства та виходячи із доводів апеляційної скарги, підстав для перегляду рішення Яготинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року в цій частині немає.
За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Д.О. Таргоній
судді: С.А. Голуб