провадження № 2/294/410/17
справа № 294/510/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 року Чуднівський районний суд Житомирської області
у складі:
головуючого - судді Лесько М.О.,
при секретарі Решетар В.М.,
за участю:
позивача ОСОБА_1
та відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чуднові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення,
ВСТАНОВИВ:
07.02.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить зобов`язати відповідача усунути позивачеві та їх спільним дітям перешкоди у користуванні житлом квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення їх до спірного житлового приміщення.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана двокімнатна квартира була надана позивачу, відповідачу та їх дітям для проживання згідно з ордером №2 від 31.01.2005 року. Відповідач протягом тривалого часу понад рік проявляє агресію до позивача та до дітей, погрожує фізичною розправою та не допускає їх до квартири. Позивач неодноразово зверталась до правоохоронних органів із заявами про вчинення відповідачем вказаних протиправних дій.
Позивач та відповідач працюють у військовій частині НОМЕР_1 .
Внаслідок створення відповідачем перешкод у користуванні спільною квартирою позивач вимушена ночувати у сусідів, чим створює їм дискомфорт. Крім того, позивач має інвалідність ІІІ групи загального захворювання, тому потребує здорового сну, дотримання режиму харчування та відпочинку.
У судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити позов.
Відповідач у судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що спірне житло було надано йому як військовослужбовцю згідно з ордером на його ім`я, тому після розірвання шлюбу з позивачем вона не має права проживати у цій квартирі.
Суд, заслухавши пояснення та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, 31 січня 2005 року було видано ордер №2 на право зайняття двох кімнат площею 30,2 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_2 як наймачеві та членам його сім`ї дружині ОСОБА_1 , сину ОСОБА_3 , 1993 року народження, та дочці ОСОБА_4 , 1997 року народження (а.с. 6).

Місце проживання позивача ОСОБА_1 на даний час зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у спірній квартирі (а.с. 4-5, 7).
Позивач ОСОБА_1 працює у військовій частині НОМЕР_1 комплектувальником виробів та інструменту з 26.06.1998 року по теперішній час (а.с. 8).
Позивач має третю групу інвалідності за загальним захворюванням, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 та копією довідки до акта огляду МСЕК від 23.02.2016 року (а.с. 9, 10).
Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 13.02.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано за позовом ОСОБА_1 .

Відповідно до пунктів 3.16, 3.17, 3.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністра оборони України №737 від 30.11.2011 року (надалі по тексту Інструкція №737), підлягають виселенню зі службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення колишні члени сім`ї військовослужбовця, які проживають у ньому після розірвання шлюбу, у двомісячний строк з дня розірвання шлюбу. Підлягають виселенню зі службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення особи, які створюють умови, які унеможливлюють проживання інших осіб в одній квартирі або будинку. Виселення здійснюється в судовому порядку за позовом командування військової частини та КЕВ (КЕЧ) району, на обліку в яких перебуває службове жиле приміщення.
Відповідно до абзацу 5 пункту 3.15 Інструкції №737 у разі якщо при вибутті військовослужбовця до нового місця служби в службовій квартирі залишається проживати дружина (чоловік), яка (який) також є військовослужбовцем, у гарнізоні, де розташоване службове житло, дозволяється подавати на розгляд Комісії з контролю за розподілом житла документи на оформлення ордера на ім`я дружини (чоловіка), відповідно до вимог, передбачених у цій Інструкції.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 124 Житлового кодексу Української РСР робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до статті 125 Житлового кодексу Української РСР без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено: інвалідів війни та інших інвалідів з числа військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті СРСР чи при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, зв`язаного з перебуванням на фронті; учасників Великої Вітчизняної війни, які перебували у складі діючої армії; сім`ї військовослужбовців і партизанів, які загинули або пропали безвісти при захисті СРСР чи при виконанні інших обов`язків військової служби; сім`ї військовослужбовців; інвалідів з числа осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при виконанні службових обов`язків; осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років; осіб, що звільнені з посади, у зв`язку з якою їм було надано жиле приміщення, але не припинили трудових відносин з підприємством, установою, організацією, які надали це приміщення; осіб, звільнених у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням чисельності чи штату працівників; пенсіонерів по старості, персональних пенсіонерів; членів сім`ї померлого працівника, якому було надано службове жиле приміщення; інвалідів праці І і ІІ груп, інвалідів І і ІІ груп з числа військовослужбовців і прирівняних до них осіб та осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними.

На підставі наведеного вище суд приходить до наступних висновків:
- на даний час ні позивач, ні відповідач не виселені у встановленому законом порядку зі спірного службового жилого приміщення;
- і позивач і відповідач продовжують військову службу (роботу) у військовій частині НОМЕР_1 , мають непорушне конституційне право на житло, а отже повинні бути забезпечені службовим жилим приміщенням у населеному пункті за місцезнаходженням їх військової частини;
- на даний час командування військової частини та КЕВ (КЕЧ) району, на обліку в яких перебуває спірне службове жиле приміщення, не звертались до суду з позовом про виселення позивача на підставі пункту 3.18 Інструкції №737.
Отже, у період до виселення позивача зі спірного службового житла та до надання їй іншого житла з урахуванням факту розірвання їх шлюбу з відповідачем, позивач ОСОБА_1 має право вимагати усунення перешкод у користуванні житлом, яке було надане їй у встановленому законом порядку. Крім того, згідно вимог статті 125 Житлового кодексу УРСР позивача не може бути виселено зі спірної квартири без надання іншого жилого приміщення. Тому позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, та відповідача суд зобов`язує не чинити позивачу перешкод у користуванні квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог щодо зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні квартирою сину ОСОБА_5 та дочці ОСОБА_6 суд відмовляє, оскільки у судовому засіданні було встановлено і сторони визнали той факт, що їх спільним дітям відповідач не чинить перешкод у користуванні житлом.
Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог частини 3 статті 88 ЦПК України.

На підставі наведеного вище обґрунтування та керуючись статтею 47 Конституції України, статтями 124, 125 Житлового кодексу Української РСР, статтями 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 294, 367 ЦПК України, положеннями Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністра оборони України №737 від 30.11.2011 року, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень нуль копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О. Лесько