Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/183/17
Справа № 279/3713/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

у складі: головуючого судді Волкової Н.Я.

з секретарем Прокопчук І.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Антонюка В.О.

представника відповідача адвоката Ертуса С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бехівської сільської ради Коростенського району, ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування розпорядження про приватизацію та свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з позовом до відповідачів, в якому вказала, що її батьки працювали в Коростенській дистанції колії та на підставі протоколу №15 від 02.07.1966 року їм було надано квартиру АДРЕСА_1, а відповідачеві ОСОБА_5було виділено квартиру НОМЕР_1. Вона проживала разом з матір'ю, а в період з 31.08.1968 року по 23.06.1978 року навчалась у школі-інтернаті. В цей період мати та відповідач помінялись житловими приміщеннями. Її мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Коли ж вона вирішила приватизувати квартиру НОМЕР_1, то їй відмовили та повідомили, що за її матір'ю рахується квартира НОМЕР_2. Посилаючись на положення ст.98,99 ЖК України, ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.317,319,321 ЦК України просила про визнання недійсними та скасування розпорядження про приватизацію та свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом виселення.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з вище зазначених підстав.

Бехівська сільська рада позовні вимоги не визнала, подала заву про розгляд справи у відсутність представника.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та пояснив, що його довіритель вселилась в квартиру АДРЕСА_2 до свого чоловіка у 1971 році, де і проживає по даний час, квартиру приватизувала. Про будь-які обміни квартирами їй нічого не відомо. Вимоги позивача вважає безпідставними.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними докази та проаналізувавши їх в сукупності, судом встановлено наступне:

Між сторонами виник спір щодо визнання недійсним рішення про приватизацію та скасування свідоцтва про приватизацію житлового приміщення, виселення відповідача, який регулюється положеннями Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду».

Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено такі основні умови, виключно з дотриманням яких може відбутись приватизація: здійснення приватизації уповноваженими на це органами; згода всіх повнолітніх членів сім'ї; постійне проживання у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку; згода тимчасово відсутніх членів сім'ї, за якими зберігається право на житло.

Наслідком порушення вимог ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» може бути визнання приватизації недійсною.

Посилання позивача на положення ст.98,99 ЖК України та ст..317,319,321 ЦК України є безпідставними, оскільки позивач не являється ні наймачем, ні власником спірного приміщення.

Згідно ст.10,ч.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не представлено суду жодних доказів того, що її мати ОСОБА_6, до складу сім'ї якої входила позивач, отримувала квартиру АДРЕСА_1 чи проживала в ній, була в ній зареєстрована, тому її вимоги, якими оспорюються право відповідача на вказане житло та його приватизацію, є безпідставними, тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,15,60,209,212-218 ЦПК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду»,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а стороною, яка не була присутня в судовому засіданні, в якому було проголошено рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Суддя Волкова Н.Я.

копія згідно з оригіналом