233 № 233/4901/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
18 грудня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участю секретаря Вареніченко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстровано 20 вересня 2014 року, актовий запис № 480 від 20 вересня 2014 року складений міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.
У позовній заяві вказано, що подружжя від шлюбу неповнолітніх дітей не має, спільне проживання припинило з травня 2017 року через різні погляди на сімейне життя та обовязки, проживання відповідача в зоні проведення АТО, через що постійно між ними відбували сварки. Вважає, що сімю зберегти неможливо. Спору про поділ сумісного майна не має. Просив шлюб між ним та відповідачем розірвати.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце його проведення була повідомлена належним чином в порядку ст.ст. 128,129 ЦПК України.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 18.12.2017 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
Зясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 20 вересня 2014 року зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 480 від 20 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-НО № 362219, дошлюбне прізвище дружина не змінювала.
Від шлюбу сторони дітей не мають.
Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Разом з тим ч. ст. 110 СК України передбачена можливість предявлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що разом не проживає, зберігати сімю намірів не має, а отже спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам чоловіка ОСОБА_1
Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд згідно із ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, слід зазначити наступне.
Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.
Однак, враховуючи, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, та дослідивши обставини подружнього життя сторін, суд дійшов висновку, що строк на примирення не є необхідним.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сімї суперечить інтересам позивача ОСОБА_1Л, що має істотне значення.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 640,00 грн., що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110 - 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 6, 7,10-13, 259, 264-265, 273, 280-282 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 20 вересня 2014 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 480 від 20 вересня 2014 року, - розірвати.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 копійок.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1; відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2.
Суддя