Справа № 136/1914/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку житлового будиноку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 18.11.2006 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Лермонтова, 14 (далі житловий будинок, домоволодіння). Позивач, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 спадщину прийняли, проте не в змозі її оформити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно. В травні 2008 року помер ОСОБА_4, який за життя так і не оформив на своє ім'я спадкове майно отримане після смерті ОСОБА_3 Після його смерті спадщину за законом прийняла позивач та ОСОБА_2 Оскільки позивач не може оформити в нотаріуса майно отримане у спадок після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4Ф, це стало підставою для її звернення до суду з позовом, яким вона просить визнати за нею право власності на 1/2 частку домоволодіння в порядку спадкування за законом.

До суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач подала до суду заяву про визнання позову, справу просила розглянути у її відсутність.

Оскільки учасники справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 18.11.2006 року померла ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила.

До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Лермонтова, 14.

З матеріалів Спадкової справи № 16/07 слідує, що після смерті ОСОБА_3 спадщину за законом прийняла позивач, ОСОБА_1 (дочка) та ОСОБА_4 (чоловік). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

27.05.2008 року помер ОСОБА_4, який за життя так і не оформив на своє ім'я спадкове майно отримане після смерті ОСОБА_3 З матеріалів Спадкової справи № 652/2008 слідує, що після смерті ОСОБА_4 спадщину за законом прийняла позивач та ОСОБА_2 Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Позивач не в змозі оформити в порядку спадкування на своє імя 1/2 частку домоволодіння отриману у спадок після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавів на зазначене спадкове майно.

Позивач не в змозі оформити в порядку спадкування на своє імя 1/3 частку домоволодіння, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З Технічного паспорту (а.с. 6-10) слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями були збудовані в 1974-1989 роках.

На час будівництва домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі Інструкція від 31.01.1966 року), затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.

Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Домоволодіння за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Лермонтова, 14 за даними КП "ВООБТІ" зареєстровано за ОСОБА_3. Таким чином, ОСОБА_3 набула статусу власника житлового будинку у відповідності до законодавства, яке діяло на час набуття нею права власності. У зв'язку з цим, після смерті ОСОБА_3 її спадкоємці успадкували по 1/3 частки домоволодіння кожний. Оскільки ОСОБА_4 помер так і не оформивши на своє ім'я спадкове майно набуте після смерті ОСОБА_3, зокрема 1/3 частки домоволодіння, до позивача та ОСОБА_2 як його спадкоємів за законом перейшло право на оформлення отриманої ним спадщини на своє ім'я. Таким чином позивач успадкувала після смерті ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в загальному 1/2 частки домоволодіння.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Оскільки належність домоволодіння спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після померлої 18.11.2006 року ОСОБА_3 та померлого 27.05.2008 року ОСОБА_4 право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, м. Липовець, вул. Лермонтова, 14.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник