Справа № 303/1358/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 вересня 2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Собослоя Г. Г., Готри Т. Ю.

з участю секретаря Шукаль О. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 квітня 2017 року по справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

В березня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» пред'явив позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19 травня 2012 року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними грошима відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.01.2017 року в нього утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 29 599, 56 грн. З них:

-1991, 86 грн. борг по кредиту;

-22 422, 01 грн. борг за процентам;

-3300 грн. пеня та комісія;

-500 грн. фіксована частини штрафу;

-1385, 69 грн. процентна складова штрафу.

Оскільки відповідач в добровільному порядку оплатити наявну заборгованість по кредиту не бажає, банк просив стягнути цю заборгованість у судовому порядку.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

На це рішення ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу. Зазначають, що не погоджуються з цим рішенням, оскільки воно є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідач своїх зобов'язань по кредиту не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в розмірі 29599,56 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку. Висновки місцевого суду про пропуск строку позовної давності не відповідають обставинам справи. Просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник ПАТ КБ «Приватбанк» Гриниха Т. Ю. скаргу підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засіданні не зявився, хоча був повідомлений про час та місце його проведення належним чином. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності. Однак, такі висновки місцевого суду є помилковими, зроблені без належного з'ясування обставин справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог (п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України).

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст. 634 ЦК України).

З матеріалів справи слідує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19 травня 2012 року ОСОБА_1 отримав кредит в ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними грошима відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.01.2017 року в нього утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 29 599, 56 грн. З них:

-1991, 86 грн. борг по кредиту;

-22 422, 01 грн. борг за процентам;

-3300 грн. пеня та комісія;

-500 грн. фіксована частини штрафу;

-1385, 69 грн. процентна складова штрафу.

Згідно умов та правил надання банківських послуг банк відкриває клієнту картрахунки, надає клієнту картки, їх вид та строк дії визначений в заяві, підписанням якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Клієнт або його довірена особа використовують платіжні картки в розмірі платіжного ліміту відповідного картрахунку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування коштів з картрахунків на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівкових грошових коштів у касах банків, фінансових установ, через банкомати, та здійснення інших операцій, передбачених угодами сторін та законодавством України.

Отже, відповідач отримав платіжну картку, яка є лише спеціальним засобом для отримання та перерахування коштів

Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, сторони домовилися, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо жодна із сторін не заявляє про його припинення він автоматично лонгується на такий же термін.

В даному випадку жодна з сторін про припинення дії кредитного договору не заявляла. Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» картка номер НОМЕР_1, відкрита 19.05.2012 року, діє до 02/2016 року.

Згідно правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14).

У справі встановлено, що картка номер НОМЕР_1 діє до 02/2016 року, банк звернувся до суду із позовом 09.03.2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

За таких обставин позов підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 19.05.2012 року в розмірі 29 599, 56 грн.

Враховуючи викладене, керуючись п.2 ч.1 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 309, статтею 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" - задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 квітня 2017 року - скасувати, ухваливши у справі нове рішення.

Позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" задовольнити. Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19.05.2012 року в розмірі 29 599, 56 грн. та судові витрати в розмірі 1600 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий:

Судді: