Справа № 444/2196/17
Провадження № 2/444/1060/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.09.2016 року померла мати ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про смерть 1-СГ № 423582 (акт. запис 170) виданим Надичівською сільською радою. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належну їй земельну частку (пай) площею 1.92 га на підставі сертифікату серії ЛВ № 6-156773 на території Надичівської сільської ради.

Зазначає, що при житті мати склала заповіт, який 16.02.2016 року посвідчила в Надичівській сільській раді і яким позивачу заповіла земельну частку. Такий не змінено і не скасовано.

Вказує, що з приводу спадкування звернулась до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу № 432/2017, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину земельної частки і роз»яснино, що слід подати для оформлення спадщини сертифікат нового зразка, який встановлено постановою Кабінету Міністрів № 801 від 12.10.1995 року " Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку". І саме такі повинні видаватися райдержадміністрацією.

Крім цього вказує, що звернувшись до ОСОБА_2 райдержадміністрації з приводу обміну сертифікату на новий зразок, позивачу відмовлено та роз»яснено, що таке неможливо, оскільки відповідно до ст. 25 ЦК України в зв»'язку із смертю матері нею втрачено цивільну правоздатність, та щоб в судовому порядку визнати право на земельну частку.

У зв»язку з чим позивач звернувся з даним позовом та просить такий задоволити.

Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з»явились, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак їх представниками надіслано листи про розгляд справи у відсутності їх представників. Окрім цього вказали що з приводу даного позову не заперечують, а тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у їх відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії I-СГ № 423582, ОСОБА_3, померла 17.05.2016 року.

Відповідно до копії заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Надичівської сільської ради ОСОБА_4 від 16.02.2016 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження : земельна ділянка площею 1.92 га, розташована на території Надичівської сільської ради, сертифікат ЛВ № 6-156773 від 10.04.1997 року, заповіла своїй дочці ОСОБА_1.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки позивач проживала разом із своєю мамою, суд вважає, що вона прийняла спадщину після її смерті.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 6-156773 ОСОБА_3 на підставі рішення сесії Надичівської сільської ради передали у приватну власність земельну ділянку площею, 1.92 га. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Окрім цього з матеріалів справи, а саме, копії спадкової справи № 432/2017 вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулась в ОСОБА_2 ДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в якій вказала, що на день смерті матері залишилось наступне спадкове майно, а саме, земельна частка /пай/, що розташована на території Надичівської сільської ради Жовківського району та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно. Однак у видачі свідоцтва ОСОБА_2 ДНК позивачу відмовлено у зв»язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифіката на ім'я ОСОБА_3 нового зразка, а тому її позовні вимоги слід задоволити в судовому порядку.

Суд також враховує те, що відповідач ОСОБА_2 РДА не заперечує проти визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 2 ст. 247, ст.258-259, 264-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КА № 766557 виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області 28.02.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 17.05.2016 року, право на земельну частку (пай) площею 1,92 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області та право на яку ОСОБА_3 мала на підставі сертифікату серії ЛВ № 6-156773 від 10.04.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Зеліско Р. Й.