Справа № 357/2521/17
У Х В А Л А

31 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в порядку ст.383 ЦПК України на бездіяльність державного виконавця Гаєвої М.І., яка відмовляється вчиняти дії щодо скасування арешту, накладеного на належний йому автомобіль « Шкода Фабія» постановою від 11 серпня 2011 року в порядку примусового виконання виконавчих листів, виданих Білоцерківським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь стягувачів : ТОВ « Масивтепломережа» в сумі 2 173,59 грн ; КП « Білоцерківтепломережа» в сумі 30 грн та 1712,34 грн ; КОКП ВКГ « Київоблводоканал» в сумі 30 грн та 2 218,29 грн; держави в сумі 260 грн. Боржник ОСОБА_1 погасив всі борги перед даними стягувачами, матеріали виконавчих проваджень здані в архів та знищені, підстави арешту майна боржника відсутні, але згідно довідки Білоцерківського РЕВ на автотранспортний засіб « Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_1, який належить скаржнику ОСОБА_1. рахується арешт, накладений постановою від 11.08.2011р., виданою МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ.

Скаржник направив до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав.

Білоцерківський МВ ДВС про день і час розгляду скарги був належним чином повідомлений, заяв чи заперечень від нього не надходило.

Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку , що скаргу необхідно задовольнити з

наступних підстав.

Судом встановлено, що за відомостями Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у Білоцерківському міському відділі ДВС на примусовому виконанні перебували виконавчі листи , видані Білоцерківським міськрайонним судом № 2-18244 від 23.12.2004, № 2-1066 від 30.01.2007 р., № 2-9599 від 19.05.2003 р., № 2-5079 від 09.08.2007 р., № 2-7651 від 09.08.2010 р. та постанова АІ 375834 від 01.10.2010 р., про стягнення з боржника ОСОБА_1 грошових сум на користь стягувачів : ТОВ « Масивтепломережа» в сумі 2 173,59 грн ; КП « Білоцерківтепломережа» в сумі 30 грн та 1712,34 грн ; КОКП ВКГ « Київоблводоканал» в сумі 30 грн та 2 218,29 грн; держави в сумі 260 грн.

Встановлено, що 24.02.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з його майна в зв»язку із повною відсутністю боргу перед КП « Білоцерківтепломережа», в зв»язку з яким арешт було накладено.

Листом № 3557 від 02.03.2017 р. за підписом державного виконавця Гаєвої М.І. Кафанову В.С. було відмовлено в знятті арешту з майна в зв»язку з відсутністю на виконанні виконавчих проваджень та їх знищенні за закінченням терміну зберігання в архіві / а.с.7/

Тим же листом скаржника повідомлено, що за даними Державних реєстрів щодо суб»єкта ОСОБА_1 відсутній арешт нерухомого та рухомого майна. Згідно довідки Білоцерківського РЕВ на автотранспортний засіб « Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві власності, накладено арешт згідно постанови від 11.08.2011р., виданої МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ.

На даний час ОСОБА_1 борги погасив, але позбавлений можливості розпорядитися належним йому автомобілем на власний розсуд.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За ст.384 ЦПК скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Про подання скарги суд повідомляє відповідний відділ державної виконавчої служби не пізніше наступного дня після прийняття її судом.

Згідно ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

По скарзі встановлено, що відповідь на звернення з вимогою скасувати арешт на майно ОСОБА_1 отримав 02.03.2017 р., а з даною скаргою звернувся до суду 10.03.2017 р., тобто, в межах встановленого законом десятиденного строку.

Згідно статті 39 Закону України « Про виконавче провадження»

1. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

8) визнання боржника банкрутом;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непредявлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у звязку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

2. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

3. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

4. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

5. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Статтею 40 Закону України « Про виконавче провадження» визначено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

1. У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

2. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

3. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 59 Закону України « Про виконавче провадження» врегульовано процедуру зняття арешту з майна

1. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

2. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

3. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги скаржника до державного виконавця про скасування арешту є обґрунтованими та мають бути задоволені, оскільки підстави, визначені законом для звернення стягнення на майно боржника та накладення арешту на майно боржника на теперішній час відсутні, виконавчі провадження закінчені та знищені , борги сплачено у повному обсязі, відсутність відкритого виконавчого провадження не є підставою для відмови у скасуванні арешту та обмеження власника у правах.

На основі викладеного та керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо не зняття арешту, накладеного відповідно до постанови від 11 серпня 2011 року про арешт майна боржника ОСОБА_1.

Зобов'язати державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 зняти арешт з автомобіля « Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, накладений відповідно до постанови від 11 серпня 2011 року .

Відповідно до ст.389 ЦПК України про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня отримання її копії .

Суддя ОСОБА_3