Справа № 136/1177/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Особи, які беруть участь у справі подали до суду мирову угоду від 11.10.2017 року, яку просили визнати, а провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зміст мирової угоди укладеної особами, які беруть участь у справі, суд встановив наступне.

За умовами мирової угоди, з метою врегулювання даного спору на основі взаємних поступок, особи, які беруть участь у справі дійшли згоди про таке:

1. ОСОБА_2 в повному визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за нею прав власності на житловий будинок з земельною ділянкою за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Ясенки, вул. Соборна (раніше "вул. 60-річчя Жовтня"), буд. 66.

2. ОСОБА_1 погоджується з тим, щоб за нею було визнано право власності на 100 % домоволодіння за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Ясенки, вул. Соборна, буд. 66.

3. ОСОБА_1 погоджується залишити за собою судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, а також подальші витрати по оформленню права власності на домоволодіння при здійсненні державної реєстрації цього права.

4. Треті особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, погоджуються на умови до яких дійшли позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 по вказаній цивільній справі.

В мировій угоді особи, які беруть участь у справі зазначили, що наслідки, передбачені ст. 175, 205, 206 ЦПК України, їм відомі та зрозумілі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 10.06.1979 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_2 (а.с. 3), який було розірвано 27.10.1992 року (а.с. 4).

06.02.1980 року за Договором купівлі-продажу (а.с. 5) ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 житловий будинок за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Ясенки, вул. 60-річчя Жовтня (перейменовано на "вул. Соборна"), 66.

Згідно записів погосподарських книг (а.с. 8 на звороті, 9), житловий будинок мав статус "господарство колгоспника", головою якого станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") був ОСОБА_2, а членами ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР).

За таких обставин суд дійшов висновку, що майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності.

15.04.1991 року колгоспний двір припинив своє існування, у звязку з чим кожний із членів двору ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками домоволодіння, яке належить їм по ? частки.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За таких обставин майно, яке є предметом спору, належить особам, які беруть участь у справі, на праві спільної часткової власності.

У частині 1 статті 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Перехід до позивача права власності на частки в домоволодінні, що належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не підтверджується допустимими доказами.

Згідно статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З зазначеного слідує, що умови мирової угоди суперечать закону та порушують права ОСОБА_3, ОСОБА_4, які є співвласниками домоволодіння на яке позивач заявила свої вимоги.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд (ч.5 ст. 175 ЦПК України).

За змістом вказаної статті процесуального закону, мирова угода це складена сторонами з урахуванням інтересів усіх заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, угода, яка визнається судом лише після встановлення законності й обґрунтованості її умов, а також з'ясування думки усіх заінтересованих осіб щодо можливості її визнання. Метою такої угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що у визнанні мирової угоди слід відмовити, оскільки остання суперечить закону та порушує права співвласників, крім цього її зміст стосується земельної ділянки на якій розташоване домоволодіння, яка не є предметом спору.

Керуючись ст. 11, 175, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у визнанні мирової угоди від 11.10.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Стадник