РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/12736/16-ц

Провадження № 2/643/1186/17

25.09.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.

за участю секретаря Стальмакової В.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду Московського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить суд: змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.04.2015 по справі № 643/17088/14-ц на тверду грошову суму у розмірі 1000,00 грн., щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позову зазначив, що 07.02.2004 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюбу, який 22.05.2012 розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова. У шлюбі у сторін по справі 25.06.2004 народився син ОСОБА_5. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.04.2016 по справі № 643/17088/14-ц позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження м. Харків, і.п.н. НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до його повноліття, починаючи з 04 листопада 2014 року. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.07.2015 рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів та визначаючи спосіб та розмір стягнення аліментів, суд виходив з того, що ОСОБА_3 був працевлаштований та мав постійний дохід, а тому стягненню підлягала частка від суми доходів (заробітку). Однак з 11.05.2016 ОСОБА_3 не працює, постійного заробітку не має, працевлаштуватися на роботу не вдається. Позивач живе за рахунок нерегулярного, мінливого доходу, його матеріальне становище погіршилось. Законом передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За цих підстав, позивач, усвідомлюючи свій обов'язок батька, вважає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 1000,00 грн. на дитину буде відповідати загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, достатності та не суперечити вимогам ст. 182 СК України.

В свою чергу ОСОБА_4 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів, в якій позивач за зустрічним позовом просила суд змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з ОСОБА_3 на її користь на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до моменту досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що 28.05.2012 року рішенням Московського районного суду м. Харкова шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.04.2016 по справі № 643/17088/14-ц позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження м. Харків, і.п.н. НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до його повноліття, починаючи з 04 листопада 2014 року. Позивач за зустрічним позовом вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги дитині не надає.

Позивач ОСОБА_3 в суді позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Зазначив, що на теперішній час офіційно ніде не працює, а тому в задоволенні зустрічного позову прохав відмовити.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Крім того, представником відповідача за зустрічним позовом надано заперечення проти зустрічного позову, в яких зазначено, що ОСОБА_4 не навела жодного обґрунтування своїх тверджень та підстав, з яких вона дійшла до таких висновків.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. В задоволенні первісного позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.04.2015 по справі № 643/17088/14-ц, яке набрало законної сили, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Вищевказаним рішенням суду, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження м. Харків, і.п.н. НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до його повноліття, починаючи з 04 листопада 2014 року. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.07.2015 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалюючи вказане рішення суд виходив з того, що ОСОБА_3 офіційно працює.

Відповідно до Наказу № 26-К (Розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 11.05.2016, ОСОБА_3, який працював на посаді Технічного експерта з промислової безпеки Відділу технічної експертизи і сертифікації ДП «Східний експертно - технічний центр Держпраці» був звільнений на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП за угодою сторін.

Вищевказане також підтверджується даними, зазначеними в трудовій книжці ОСОБА_3 НОМЕР_2, виданої 23.06.1995.

Відповідно до ст. 180, 181, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 184 СК Кодексу України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні судом роз'яснено особам, які беруть участь у справі, їх процесуальні права та обов'язки, в тому числі роз'яснено положення ст. 10, 11, 60 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, позивачу за зустрічним позовом судом також роз'яснено, що оскільки нею заявлено позовні вимоги про стягнення аліментів у певній частині, то згідно ЦПК України саме на неї покладено обов'язок довести наявність стабільного доходу відповідача, а також такий розмір його доходу, який дозволяє сплачувати аліменти у відповідній сумі.

Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних вище обставин позивачем за зустрічним позовом суду не надано.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки).

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на даний час не працює, не має офіційного стабільного доходу

Відповідач не надала доказів того, що позивач офіційно працевлаштований та має дохід, який надає йому можливість виплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1 /4 частини щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до моменту досягнення дитиною повноліття.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів підлягає задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 необхідно відмовити у зв'язку з відсутністю підстав для його задоволення.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,212 ЦПК України, cуд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Змінити розмір аліментів стягнутих рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.04.2015 по справі № 643/17088/14-ц.

Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, щомісячно до його повноліття, починаючи стягування з дня набрання рішенням законної сили.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т. В. Поліщук