Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Страшного М.М., Шарапової О.Л.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:представників: позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ майна,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 р. ОСОБА_5 пред'явила позов до ОСОБА_7, у якому, після уточнення позовних вимог, просила поділити садибу, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 04-16 від 01.08.2016, який виготовлено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9, та відшкодувати їй судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням суду, яке набрало законної сили, незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1, який має 100% готовності, визнано об'єктом спільної сумісної власності сторін у рівних частках. Проте ОСОБА_5 не може користуватися й розпоряджатися цією власністю, зокрема зареєструвати своє право на неї, оскільки садибу не поділено у натурі й право власності на земельну ділянку, на якій розташований спірний будинок, в цілому зареєстровано за відповідачем.

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено і відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 04-16 від 01.08.2016, який виготовлено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9, кожній стороні виділено по 1/2 частині спірного будинку, надвірних будівель і споруд, а саме:

- ОСОБА_5: у будинку - частину коридору «2» площею 6,5 м2, кімнату «3» площею 26,0 м2, кухню «4» площею 18,0 м2, санвузол «5» площею 7,1 м2, а також частину гаражу «І» площею 46,8 м2, погріб «а-1» і ґанок «а2-1»;

- ОСОБА_7: у будинку - тамбур «1» площею 4,8 м2, частину коридору «2» площею 4,8 м2, коридор «6» площею 12,6 м2, кімнату «7» площею 11,7 м2, шафу «8» площею 1,8 м2, кімнату «9» площею 11,9 м2, шафу «10» площею 1,5 м2, кімнату «11» площею 11,1 м2, шафу «12» площею 2,0 м2, санвузол «13» площею 6,8 м2, а також частину гаражу «І» площею 37,9 м2, загальною площею 106,9 м2, ганок «а1-1» і вбиральню «Б-1»;

- зобов'язано ОСОБА_5 улаштувати дверний проріз в приміщенні «4»,

- зобов'язано ОСОБА_7 та ОСОБА_5 встановити перегородку в приміщенні «2» на відстані 1,8 м від перегородки між приміщеннями «1» та «2», демонтувати перегородку між приміщеннями «1» та «2», перебудувати сходи на другий поверх, встановити перегородку в приміщенні гаражу на відстані 6,65 м від зовнішньої фасадної стіни, розробити відповідні проекти та виконати інженерне забезпечення виділених їм частин будинку відповідно до чинних норм і правил, технічних умов експлуатуючих організацій,

- за ОСОБА_5 визнано право власності на 1/2 частину присадибної земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і їй виділено 409 м2 цієї ділянки в межах: від точки А до точки П, до точки Р, до точки Б - земельна ділянка під будинком, від точки Б до точки В - 0.99 м, від точки В до точки Г- 36,21 м, від точки Г до точки Д - 10,46 м, від точки Д до точки Е - 25,55 м, від точки Е до точки Ж - 7,43 м, від точки Ж до точки З - 5,39 м, від точки З до точки А - 2,12 м, від точки И до точки І, до точки Ї, до точки X, до точки Ф, до точки У - земельна ділянка під будинком, в тому числі під житловим будинком - 85,0 м2, під прибудинковою територією - 324,0 м2;

- виділено ОСОБА_7 частину вказаної ділянки площею 408 м2 в межах: від точки Л до точки К- 11,4 м, від точки К до точки Ї - 6,83 м і 2,5 м, від точки Ї до точки Т, до точки С, до точки Р, до точки Б - лінія розподілу будинку, від точки Б до точки В - 0,99 м, від точки В до точки Л - 13,79 м, від точки Н до точки З - 2,11 м, від точки З до точки Ж - 5,39 м, від точки Ж до точки Е - 7,43 м, від точки Е до точки Д - 25,55 м, від точки Д до точки М - 9,54 м, від точки М до точки Н - 31,06 м, в тому числі під житловим будинком - 69,0 м2, під господарською будівлею 2,0 м2, під прибудинковою територією - 337,0 м2;

- частину цієї ж ділянки площею 183,0 м2, що розташована в межах: від точки О до точки Н - 18,94 м, від точки Н до точки А - 2,11 м і 2,12м, від точки А до точки П, точки Р, точки С, точки Т, точки И - земельна ділянка під будинком, від точки А до точки И, точки У, точки Ф, точки X, точки Ї - лінія по стіні будинку, від точки Ї до точки К - 2,5 м і 6,83 м, від точки К до точки О - 8,6 м, в тому числі під житловим будинком - 67,0 м2, під прибудинковою територією - 116,0 м2, а також вигрібну яму, яка знаходиться на цій частині ділянки, залишено у спільному користуванні обох сторін;

- стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 178 грн. 00 коп. грошової компенсації для порівняння ідеальних часток у домоволодінні й 4205 грн 75 коп. у відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати дане рішення й відмовити ОСОБА_5 у позові. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- ОСОБА_5 не має права спільної сумісної власності на спірні будинок та земельну ділянку у зв'язку з відсутністю державної реєстрації таких її прав. Крім того, спірна земельна ділянка належить ОСОБА_7 на підставі договору дарування. Отже ОСОБА_5 має вирішувати спір щодо користування цією ділянкою шляхом вимагання встановити земельний сервітут,

- згідно з висновком експертизи, на підставі якого судом вирішено справу, для переобладнання спірного будинку у вказаний в ньому спосіб необхідне втручання у несучі конструкції будинку, що є неприпустимим і на що не дадуть дозволу компетентні органи. Крім того, експерт не попереджена про кримінальну відповідальність за надання висновку щодо вартості будинку й земельної ділянки. До того ж, перед експертом не ставилося питання про вартість підключення до газо-, електромережі та водогону і його висновок не дає відповіді на наявність приміщення, яке можна переобладнати в окрему кухню,

- судом не враховано, що встановлення у будинку твердопаливного котла ОСОБА_7 здійснено після розірвання шлюбу за рахунок його особистих коштів, про що суду надано відповідні докази,

- якщо апеляційний суд дійде висновку про необхідність здійснення поділу спірного будинку згідно з наявним у справі висновком експертизи, то ОСОБА_7 слід виділити перший його поверх у зв'язку з тим, що він мешкає на цьому поверсі разом з матір'ю, яку він доглядає. Крім того, ОСОБА_7 і його матері за станом здоров'я заборонено підніматися на другий поверх.

У судовому засіданні представник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, а представник ОСОБА_5 просила її відхилити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що будинок, про який йдеться, є спільною сумісною у рівних частках власністю обох сторін і у зв'язку з цим ОСОБА_5 набула право власності й на присадибну земельну ділянку, на якій він розташований, що поділ належної сторонам садиби слід здійснити за варіантом № 1 висновку проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи № 04-16 від 01.08.2016, який виготовлено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9, при якому ОСОБА_5 слід виділити у власність частину спірних об'єктів, яку експерт пропонує виділити першому їх співвласникові, а ОСОБА_7 - частину цих об'єктів, яку експерт пропонує виділити другому їх співвласникові, з покладенням на сторони обов'язку виконати вказані у цьому висновку переобладнання і з стягненням з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 компенсації втраченої нею частки у власності на будинок, при цьому частину спірної ділянки площею 183,0 м2 і розташовану на ній вигрібну яму слід залишити у спільному користуванні сторін. У мотивувальній частині також вказано, що у задоволенні позову в частині скасування державного акта на право власності ОСОБА_7 на спірну земельну ділянку слід відмовити і що ОСОБА_5 належить відшкодувати судові витрати пропорційно до задоволеної частини позову. Ці висновки неповністю відповідають нормам матеріального й процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

Так, по справі встановлено наступне.

Сторони перебували у шлюбі з 01.10.1994, від якого мають двох дітей: повнолітню ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, і неповнолітнього ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні стосунки сторонами припинено з грудня 2009 р., у зв'язку з чим їхній шлюб розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.11.2012, яке набрало законної сили 13.12.2012. Ці обставини підтверджено копією вказаного рішення по справі № 2506/7408/2012 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу (арк. 16 т. 1).

Після розірвання шлюбу діти стали проживати з ОСОБА_5 Цієї обставини жоден з учасників судового розгляду не заперечує.

22.12.2001 ОСОБА_12 подарувала ОСОБА_7 земельну ділянку, площею 0,10 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку; нинішня адреса цієї ділянки - АДРЕСА_1. Ці обставини підтверджено копією договору дарування відповідного змісту, який посвідчено державним нотаріусом І чернігівської державної нотаріальної контори від 22.12.2001 за реєстровим № 1-4224, та витягами з рішення Чернігівської міської ради (дев'ятої сесії п'ятого скликання від 01.11.2006) і її виконкому (від 09.02.2004 № 41 та від 27.02.2006 № 49) (арк. 172, 28, 26, 27 т. 1). На підставі згаданого договору виконкомом Чернігівської міської ради 25.12.2001 видано ОСОБА_7 державний акт на право власності на земельну ділянку, про яку йдеться (його копія на арк. 25 т. 1).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.12.2012 по справі № 2506/9827/2012 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визнання майна спільною сумісною власністю незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною в рівних частках власністю обох сторін (копія цього рішення на арк. 17-18 т. 1).

У судовому засіданні суду І інстанції експерт пояснила, що на частині присадибної земельної ділянки, яку запропоновано виділити у спільну власність обом сторонам, знаходиться вигрібна яма. Жоден з учасників судового розгляду заперечень проти цього пояснення не виказав.

У висновку судової будівельно-технічної експертизи № 04-16 від 01.08.2016, який виготовлено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 (арк. 89-126 т. 1) зазначено, що будинок АДРЕСА_1 має 100% будівельної готовності, що розмір присадибної земельної ділянки становить 0,10 га і запропоновано 2 варіанти поділу спірної садиби. В апеляційній скарзі не йдеться про те, що обраний судом І інстанції відповідно до цього висновку варіант № 1 поділу спірних об'єктів є неприйнятним для сторони відповідача, і з наявних у справі доказів таке теж не вбачається. Тому апеляційний суд не має підстав для висновку про те, що місцевим судом обрано неналежний варіант поділу цих об'єктів.

Верховний Суд України у постанові від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок» орієнтує суди нижчих ланок на те, що при вирішенні спорів про поділ будинку, надвірних будівель і споруд суд має виходити з дійсної їх вартості (п. 6). Проте у згаданому висновку експертом визначено залишкову, а не дійсну, вартість спірного будинку та надвірних будівель і споруд і не визначено дійсної вартості спірної земельної ділянки. Крім того, пропонуючи виділити кожній стороні у натурі по 1/2 частині спірного будинку, при поділі присадибної земельної експерт пропонує виділити одній стороні 408 м2, а іншій - 409 м2. Це спричинило витребування апеляційним судом від експерта ОСОБА_9 роз'яснення наданого нею висновку.

У виконаному на вимогу апеляційного суду фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 доповненні та роз'ясненні складеного нею висновку № 04-16 від 01.08.2016, які датовано 10.01.2017 (арк. 2-22 т. 2), зазначається, що дійсна вартість всієї садиби становить 2512568 грн 00 коп., у тому числі будинку з прибудовами та надвірними спорудами - 2381915 грн 00 коп. У цьому доповненні та роз'ясненні також зазначається, що при поділі спірної садиби за варіантом № 1 висновку № 04-16 від 01.08.2016 одній стороні буде виділено у натурі частину будинку й надвірних споруд, дійсна вартість якої становитиме 1256284 грн 00 коп., а іншій стороні - їх частину вартістю 1255305 грн 00 коп., тобто з різницею у 979 грн 00 коп., та що кожній стороні буде виділено по 408,5 м2 присадибної земельної ділянки, а частину цієї ділянки площею 183 м2 буде залишено у спільній власності обох сторін.

Рішенням виконкому Деснянської районної у м. Чернігові ради від 10.10.2016 визнано технічно можливим поділ спірного будинку відповідно до обох варіантів, запропонованих у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 04-16 від 01.08.2016, який виготовлено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 (витяг з цього рішення на арк. 151 т. 1).

За змістом повідомлень Чернігівських електричних мереж ПАТ «Чернігівобленерго» від 18.10.2016 № 13А/10303, КП «Чернігівводоканал» № 04-073/2302 від 05.10.2016 і ПАТ «Чернігівгаз» № Ст.01-4ЛВ-4636 від 02.11.2016, мається технічна можливість розробити відповідні проекти та виконати інженерне забезпечення виділених сторонам частин будинку відповідно до чинних норм, правил і технічних умов цих організацій (арк. 147, 148, 185 т. 1).

І ОСОБА_7, і його мати ОСОБА_12, і ОСОБА_5 страждають на серцеві захворювання; син сторін також перебуває на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога, що підтверджено відповідними медичними документами (їх копії на арк. 194-197, 198, 205-206, 207-220 т. 1).

У 2014 р. ОСОБА_7 здійснив капітальний ремонт спірного будинку і встановив у ньому твердопаливний котел, що підтверджено копіями документів відповідного змісту (арк. 155-171).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Оскільки спірна садиба є спільною сумісною (у рівних частках) власністю сторін, то висновок місцевого суду про її поділ між сторонами відповідає ст. 370 ЦК України.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 04-16 від 01.08.2016, який виготовлено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9, його доповненням та роз'ясненням від 10.01.2017 і переліченими вище повідомленнями Чернігівських електричних мереж ПАТ «Чернігівобленерго», КП «Чернігівводоканал» та ПАТ «Чернігівгаз», обраний позовною стороною спосіб поділу спірної садиби є технічно можливим. Апеляційний суд погоджується з цими доказами, так як доказів, які б їх спростовували, у ході розгляду справи не здобуто. Отже судом І інстанції вірно обрано спосіб поділу спірної садиби.

Разом з тим:

- судом І інстанції нерівномірно розподілено між сторонами обов'язки по переобладнанню спірного будинку. Крім того, місцевим судом зобов'язано виконати деякі переобладнання на обидві сторони, що може призвести до виникнення нових суперечок між ними. З метою рівномірного розподілу вказаних обов'язків апеляційний суд зобов'язує кожну сторону виконати конкретні переобладнання у будинку виходячи з того, яку саме частину будинку виділено кожній стороні. Так, апеляційний суд вважає за необхідне зобов'язати ОСОБА_5 встановити перегородки між приміщеннями «1-1» та «1-2» і в приміщенні «1-2» на відстані 1,8 м від існуючої нині перегородки між приміщеннями «1-1» та «1-2», влаштувати дверний проріз в приміщенні «1-4» для входу до виділеної їй частини будинку і встановити перегородку в приміщенні гаражу «1-І» на відстані 6,65 м від зовнішньої фасадної стіни; зобов'язати ОСОБА_7 демонтувати перегородку між приміщеннями «1-1» та «1-2» і перебудувати сходи на другий поверх; зобов'язати ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розробити відповідні проекти та виконати інженерне забезпечення кожної відокремленої частини будинку згідно з діючими нормами і правилами та технічними умовами експлуатуючих організацій,

- виходячи з дійсної вартості спірного будинку, надвірних будівель і споруд, ОСОБА_7 має компенсувати ОСОБА_5 979 грн 00 коп. вартості переотриманої частки у власності на будинок і надвірні будівлі та споруди, а не 178 грн. 00 коп., як то визначив місцевий суд,

- частину спірної присадибної земельної ділянки площею 183,0 м2 слід залишити у спільній (у рівних частках) власності, а не у спільному користуванні обох сторін, як то визначив суд І інстанції,

- на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_5 надано виправлену позовну заяву, у якій відсутні вимоги про скасування державного акта на право власності ОСОБА_7 на спірну земельну ділянку (арк. 38-42). Отже в силу ст.ст. 121 ч. 2, 31 ч. 2, 11 ч. 1 ЦПК України у місцевого суду не було підстав для вирішення по суті цих вимог. Тож оскільки викладені у виправленій позовній заяві вимоги задоволено у повному обсязі, то суд мав відшкодувати ОСОБА_5 понесені нею по цій справі й документально підтверджені судові витрати у повному обсязі, а не частково,

- виходячи з ціни позову, розміру фактично сплаченого ОСОБА_5 судового збору за пред'явлення позову і з того, що позов задоволено, з відповідача до бюджету у порядку ст. 88 ч. ч. 3, 5 ЦПК України слід стягти судовий збір у такій сумі: 2512568 грн 00 коп. (вартість спірної садиби - арк. 6 т. 2) х 1/2 (межі позовних вимог) х 1% = 12562 грн 84 коп., але максимальна ставка судового збору станом на дату пред'явлення позову (10.01.2015) - 6090 грн 00 коп. - 987 грн 20 коп. (розмір сплаченого позивачем судового збору за пред'явлення позову (арк. 1 т. 1)) = 5102 грн 80 коп.

Доводи апеляційної скарги щодо сумнівів у правильності визначення вартості будинку й невизначення вартості земельної ділянки у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 04-16 від 01.08.2016, який виготовлено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9, є вірними. Ці недоліки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 виправлено у доповненні та роз'ясненні складеного нею висновку № 04-16 від 01.08.2016, які датовано 10.01.2017, у ході розгляду справи в апеляційному суді. Решта доводів апеляційної скарги судом відкидається. Так:

- твердження про те, що ОСОБА_5 не має права спільної сумісної власності на спірні будинок та земельну ділянку у зв'язку з відсутністю державної реєстрації таких її прав, суперечить рішенню Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.12.2012 по справі № 2506/9827/2012, яке набрало законної сили, а отже і ст. 14 ЦПК України,

- належність спірної земельної ділянки ОСОБА_7 на підставі договору дарування не є підставою для відхилення позову та задоволення апеляційної скарги в силу ст. 377 ч. 1 ЦК України і ст. 120 ч. ч. 1, 4 ЗК України. Цими ж нормами права спростовується і посилання апелянта на те, що ОСОБА_5 має вирішувати спір щодо користування спірною ділянкою шляхом вимагання встановлення земельного сервітуту,

- компетентними органами надано дозвіл на переобладнання спірного будинку у визначений місцевим судом спосіб,

- твердження про те, що експерт не попереджена про кримінальну відповідальність за надання висновку, суперечить його змістові, а також змістові доповнень і роз'яснень до нього,

- відповідно до ч. 3 ст. 53 ЦПК України визначення вартості підключення відокремлених частин спірного будинку до газо-, електромережі та водогону по даній справі і визначення конкретного приміщення, яке можна переобладнати в окрему кухню, не є компетенцією експерта, оскільки для цього необхідно розробити відповідні проекти та технічні умови,

- представник ОСОБА_5 стверджує, що встановлення ОСОБА_7 у будинку твердопаливного котла здійснено без згоди ОСОБА_5 і що його можна демонтувати без будь-якої шкоди для котла і для будинку (відповідні пояснення на арк. 24-25, 32-33 т. 2). Ці твердження позовної сторони стороною відповідача ні у який спосіб не спростовано. Тож в силу абз. 2 ч. 2 ст. 372 ЦК України апеляційний суд вважає за неможливе збільшити розмір частки ОСОБА_7 у спірній садибі на тій підставі, що він здійснив капітальний ремонт спірного будинку і встановив у ньому твердопаливний котел,

- для вирішення справи не має юридичного значення, на якому поверсі спірного будинку мешкає ОСОБА_7 разом з матір'ю, яку він доглядає. Доказів того, що останньому і його матері за станом здоров'я заборонено підніматися на другий поверх, суду не надано.

Апеляційним судом перевірено твердження сторони відповідача про наявність більш прийнятного способу поділу спірного будинку шляхом призначення відповідної додаткової експертизи. Згідно з висновком цієї експертизи від 25.05.2017 № 10-17, який виготовлено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9, поділ будинку у спосіб, який пропонує представник відповідача у клопотанні від 27.02.2017, є технічно неможливим (арк. 58-63 т. 2). Суд погоджується з цим висновком, оскільки доказів, які б його спростовували, у справі відсутні.

Отож оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом приведення його у відповідність до вищевикладеного.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2016 року змінити.

Здійснити поділ незавершеного будівництвом будинку АДРЕСА_1 та присадибної земельної ділянки, що розташована за цією ж адресою, згідно з варіантом № 1 висновку судового експерта фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 № 04-16 від 01.08.2016 року, у такий спосіб:

- виділити ОСОБА_5 частину коридору «1-2» площею 6,5 кв. м, вартістю 84884 грн 00 коп., кімнату «1-3» площею 26,0 кв. м, вартістю 339534 грн 00 коп., кухню «1-4» площею 18,0 кв. м, вартістю 235062 грн 00 коп., санвузол «1-5» площею 7,1 кв. м, вартістю 92719 грн 00 коп., частину гаражу «1-І» площею 46,8 кв. м, вартістю 402604 грн 00 коп. - у будинку, загальна площа яких становить 104,4 кв. м, а також погріб «а-1», вартістю 62814 грн 00 коп., ґанок «а2-1», вартістю 37688 грн 00 коп., а всього на суму 1255305 грн 00 коп., що становить 1/2 частину вказаних нерухомих речей;

- виділити ОСОБА_7 тамбур «1-1» площею 4,8 кв. м, вартістю 62683 грн 00 коп., частину коридору «1-2» площею 4,8 кв. м, вартістю 62683 грн 00 коп., коридор «1-6» площею 12,6 кв. м, вартістю 164544 грн 00 коп., кімнату «1-7» площею 11,7 кв. м, вартістю 152790 грн 00 коп., шафу «1-8» площею 1,8 кв. м, вартістю 23506 грн 00 коп., кімнату «1-9» площею 11,9 кв. м, вартістю 155402 грн 00 коп., шафу «1-10» площею 1,5 кв. м, вартістю 19589 грн 00 коп., кімнату «1-11» площею 11,1 кв. м, вартістю 144955 грн 00 коп., шафу «1-12» площею 2,0 кв. м, вартістю 26118 грн 00 коп., санвузол «1-13» площею 6,8 кв. м, вартістю 88801 грн 00 коп., частину гаражу «1-І» площею 37,9 кв. м, вартістю 326041 грн 00 коп. - у будинку, загальна площа яких становить 106,9 кв. м, а також ганок «а1-1», вартістю 17588 грн 00 коп., вбиральню «Б-1», вартістю 12563 грн 00 коп., а всього на суму 1257263 грн 00 коп., що становить 1/2 частину вказаних нерухомих речей;

- зобов'язати ОСОБА_5 встановити перегородки між приміщеннями «1-1» та «1-2» і в приміщенні «1-2» на відстані 1,8 м від існуючої нині перегородки між приміщеннями «1-1» та «1-2», влаштувати дверний проріз в приміщенні «1-4» для входу до виділеної їй частини будинку і встановити перегородку в приміщенні гаражу «1-І» на відстані 6,65 м від зовнішньої фасадної стіни;

- зобов'язати ОСОБА_7 демонтувати перегородку між приміщеннями «1-1» та «1-2» і перебудувати сходи на другий поверх;

- зобов'язати ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розробити відповідні проекти та виконати інженерне забезпечення кожної відокремленої частини будинку згідно з діючими нормами і правилами та технічними умовами експлуатуючих організацій;

- виділити у власність ОСОБА_5 41/100 частину присадибної земельної ділянки, площею 408,5 кв. м, у межах: від точки А до точки П, до точки Р, до точки Б - земельна ділянка під будинком, від точки Б до точки В - 0,99 м, від точки В до точки Г - 36,21 м, від точки Г до точки Д - 10,46 м, від точки Д до точки Е - 25,55 м, від точки Е до точки Ж - 7,43 м, від точки Ж до точки З - 5,39 м, від точки З до точки А - 2,12 м, від точки И до точки І, до точки Ї, до точки X, до точки Ф, до точки У - земельна ділянка під будинком, в тому числі під житловим будинком - 85,0 кв. м, під прибудинковою територією - 323,5 кв. м, а всього 408,5 кв. м;

- виділити у власність ОСОБА_7 41/100 частину присадибної земельної ділянки, площею 408,5 кв. м, у межах: від точки Л до точки К- 11,4 м, від точки К до точки Ї - 6,83 м і 2,5м, від точки Ї до точки Т, до точки С, до точки Р, до точки Б - лінія розподілу будинку, від точки Б до точки В - 0,99 м, від точки В до точки Л- 13,79 м, від точки Н до точки З -2,11 м, від точки З до точки Ж - 5,39 м, від точки Ж до точки Е - 7,43 м, від точки Е до точки Д - 25,55 м, від точки Д до точки М - 9,54 м, від точки М до точки Н - 31,06 м, в тому числі під житловим будинком - 69,0 кв. м, під господарською будівлею - 2,0 кв. м, під прибудинковою територією - 337,0 кв. м, а всього 408,5 кв.;

- частину присадибної земельної ділянки, що становить 18/100 від всього її розміру, яка розташована в межах: від точки О до точки Н - 18,94 м, від точки Н до точки А - 2,11 м і 2,12м, від точки А до точки П, точки Р, точки С, точки Т, точки И - земельна ділянка під будинком, від точки А до точки И, точки У, точки Ф, точки X, точки Ї - лінія по стіні будинку, від точки Ї до точки К - 2,5 м і 6,83 м, від точки К до точки О - 8,6 м, у тому числі під житловим будинком - 67,0 кв. м., під прибудинковою територією - 116,0 кв. м, а всього - 183,0 кв. м., а також вигрібну яму, яка знаходиться на цій ділянці, залишити в спільній частковій (у рівних частках) власності ОСОБА_5 та ОСОБА_7;

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 979 (дев'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 00 коп. компенсації за переотриману частку у власності на будинок і надвірні будівлі та споруди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 5607 (п'ять тисяч шістсот сім) грн. 67 коп. у відшкодування судових витрат.

Стягти з ОСОБА_7 5102 (п'ять тисяч сто дві) грн. 80 коп. судового збору на розрахунковий рахунок № 0002 (код бюджетної класифікації 22030101), отримувач - УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 22030101, , банк одержувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але воно може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: