Справа № 749/185/17
Номер провадження 2/749/108/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чигвінцева М.С.

за участю секретаря Скорої Л.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна, мотивуючи свої вимоги наступним.

З 30.10.2004 року донька позивачки ОСОБА_5 перебувала в шлюбі з ОСОБА_6. Після розірвання шлюбу з 03.03.2009 року, продовжили спільно проживати без укладання шлюбу.

Так, як зять і донька ОСОБА_1 не мали власного заробітку і житла, то позивачка за угодою з відповідачкою зобов`язалася провести ремонт у її будинку за адресою: с. В. Щимель, вул. Слави, 2, Сновського району, Чернігівської області, а ОСОБА_3 зобов`язалася передати свій будинок у власність своєму сину ОСОБА_6 та доньці позивачки для сумісного проживання і ведення спільного господарства.

ОСОБА_1 за власний кошт провела ремонт у будинку ОСОБА_3. А саме: замінила сім віконних коробок вартість робіт 300 грн.; замінила сім підвіконників вартість робіт 200 грн.; облицювала вікна зовні і в середині вартість робіт 200 грн.; облицювала вікна зовні і в середині вартість робіт 200 грн.; виготовила і встановила дві хвіртки вартість робіт 200 грн.; відгородила двір 10 м. забором вартість робіт 450 грн.; відремонтувала дах вартість робіт 200 грн.; засклила віконні рами вартість робіт 200 грн.; вичистила колодязь вартість робіт 500 грн.; установила віконні рами - вартість робіт 300 грн.; облицювала плиткою стіну 4 м. кв. - вартість робіт 200 грн.; виготовила сім віконних рам - вартість робіт 1000 грн.; виготовлення штахетнику 50 шт. - вартість робіт 100 грн.

Крім того, ОСОБА_1 купувався будматеріал з якого проводився ремонт будинку, а саме: пиломатеріал обрізний 1 м. куб. на суму 1200 грн.; скло на суму 1820 грн.

Загальна сума витрат на проведення ремонтних робіт будинку склала 7270 грн.

Ремонт будинку позивачка проводила з березня по червень 2012 року. Виконавши свою частину угоди вона звернулася до відповідачки про виконання нею своєї частини угоди, але вона їй відмовила.

З 29 вересня 2016 року шлюб між донькою ОСОБА_1 і ОСОБА_6 остаточно розпався, а тому позивачка на законних підставах звернулась до відповідачки про добровільне відшкодування їй витрат, які пов`язані з ремонтом будинку.

Відповідачка порушила умови угоди і не бажає її виконувати, відмовилася відшкодовувати витрати, що примусило позивачку звернутися до суду про захист своїх майнових прав.

В судовому засіданні позивачка, представник позивачки позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали. ОСОБА_7 пояснила, що в 2004 році її син ОСОБА_8 одружився з донькою позивачки. З 2006 року вони перестали спільно проживати і вести спільне господарство, а в 2009 році розлучилися офіційно. Розлучення пройшло скандально, донька позивачки поступила нечесно по відношенню до сина відповідачки забравши все спільно нажите майно, тому вона як з позивачкою так і з її донькою з того часу не спілкувалася і не віталася.

В 2010 році ОСОБА_3 успадкувала від своєї покійної матері житловий будинок по вул. Слави, № 2 в с. В. ІЦимель Щорського р-ну Чернігівської області.

В кінці 2011 року син відповідачки помирився зі свою колишньою дружиною і знову почали разом проживати.

Про те, що позивачка за угодою з нею зобов'язалася провести ремонт в її будинку, а вона зобов'язалася передати свій будинок у власність своєму сину і її доньці для спільного проживання вона дізналася лише з позовної заяви.

Жодних домовленостей, а тим паче угод між нею і позивачкою не було і не могло бути, адже на той час вони не спілкувалися, навіть не віталися. Проживати в її будинку вона дозволила своєму сину, який привів туди доньку позивачки Позивачка вказує, що за угодою з відповідачкою вона зобовязался провести ремонт в її будинку, по-перше письмової згоди на ремонт будинку вона позивачці не надавала, по-друге, кошторис ремонту та необхідних робіт не складався і з нею не погоджувався. Взагалі вона нікого не уповноважувала робити ремонт в її будинку.

Зазначила, що позивачка вказує, що за власні кошти провела ремонт в її будинку, адже її син і її донька не мали власного заробітку. Ці доводи не відповідають дійсності адже її син жодного дня не сидів без роботи, їздив на заробітки в м. Київ, працював неофіційно на пилорамі, а її донька працювала і працює до теперішнього часу офіційно в Щорській ЦРЛ.

Відповідачки син і донька позивачки проживаючи в її будинку здійснювали за власні кошти лише поточний ремонт будинку який був необхідний по мірі проживання, адже не платили оренду плату, натомість підтримували будинок в належному стані, адже користувалися ним більше 5 років.

Вказала, що позивачка включила до переліку робіт чистку колодязя вартістю 500 грн., але згідно схематичного плану технічного паспорту на житловий будинок такого обєкта як колодязь не має на території домоволодіння. На вулиці Слави в селі В.Щимель є колодязь, але він загального користування, воду з якого набирають всі бажаючі. Позивачка вказує, що виготовила і установила ворота з хвірткою вартістю 450 грн., згідно знову ж таки технічного паспорту на будинок на схематичному плані під №1 вказано, що це ворота з хвірткою інвентаризаційна вартість яких складає 317 грн. Тобто в її домоволодінні були ворота з хвірткою, що підтверджується офіційними документами, а тому встановлювати нові ворота з хвірткою не було необхідності. Чеки додані позивачкою для придбання скла та пиломатеріалів не свідчать про те, що ці будівельні матірали вона використала для поліпшення її домоволодіння.

Зазначила, що до даної позовної заяви позивачкою не додано жодного належного чи допустимого доказу в підтвердження укладення між ними правочину.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що бачив як проводилися роботи в будинку за адресою: с. В. Щимель, вул. Слави, 2, Сновського району, Чернігівської області

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що бачила як городили паркан та робили дах будинку ОСОБА_11 та ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 просив його привезти пиломатеріали.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно копії довідки Великощимельської сільської ради Щорського району Чернігівської області № 373 від 22.12.2016 року ОСОБА_5 дійсно проживала з чоловіком ОСОБА_6 в с. В. Щимель, вул. Слави, 2, Сновського району, Чернігівської області та була зареєстрована в цьому будинку з 20.04.2012 року по 29.09.2016 року. Зі слів ОСОБА_5 без реєстрації проживала за даною адресою з листопада 2011 року по 20.04.2012 року. Згідно по господарської книги, власником будинку за адресою:с. В. Щимель, вул. Слави, 2, Сновського району, Чернігівської області є ОСОБА_3. ( а.с. 11).

Позивачка посилається на те, що вона уклала угоду з відповідачкою і зобов`язалася провести ремонт у її будинку за адресою: с. В. Щимель, вул. Слави, 2, Сновського району, Чернігівської області, а ОСОБА_3 зобов`язалася передати свій будинок у власність своєму сину ОСОБА_6 та доньці позивачки для сумісного проживання і ведення спільного господарства.

ОСОБА_1 за власний кошт провела ремонт у будинку ОСОБА_3. А саме: замінила сім віконних коробок вартість робіт 300 грн.; замінила сім підвіконників вартість робіт 200 грн.; облицювала вікна зовні і в середині вартість робіт 200 грн.; облицювала вікна зовні і в середині вартість робіт 200 грн.; виготовила і встановила дві хвіртки вартість робіт 200 грн.; відгородила двір 10 м. забором вартість робіт 450 грн.; відремонтувала дах вартість робіт 200 грн.; засклила віконні рами вартість робіт 200 грн.; вичистила колодязь вартість робіт 500 грн.; установила віконні рами - вартість робіт 300 грн.; облицювала плиткою стіну 4 м. кв. - вартість робіт 200 грн.; виготовила сім віконних рам - вартість робіт 1000 грн.; виготовлення штахетнику 50 шт. - вартість робіт 100 грн.

Крім того, ОСОБА_1 купувався будматеріал з якого проводився ремонт будинку, а саме: пиломатеріал обрізний 1 м. куб. на суму 1200 грн.; скло на суму 1820 грн.

Загальна сума витрат на проведення ремонтних робіт будинку склала 7270 грн.

Згідно копії розписки ОСОБА_13, робив рами в травні 2012 року на суму 1000 грн., жительці с. В. Щимель, Сновського району Чернігівської області ОСОБА_1, які вона замовила для доньки та зятя, які жили в : с. В. Щимель, вул. Слави, 2, Сновського району, Чернігівської області. ( а.с. 11).

Також в матеріалах справи містяться копії чеків, довідка ФОП Дугель, акт оцінка робіт по будинку. ( а.с. 8,9,10,12,13).

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.. 208 ЦК України правочини, належить вчиняти у письмовій формі, якщо вони перевищують у двадцять і більше разів розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідачки витрати за ремонт будинку в сумі 7270 грн., що перевищує двадцять розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак письмового договору між сторонами не укладалось, що підтверджується поясненнями сторін в судовому засіданні.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частинами 3,4 статті 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ч. 5 ст. 778 ЦК України, якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

За таких обставин суд не знаходить правових підстав для задоволення вимог про відшкодування вартості ремонтних робіт, оскільки суду не надано доказів укладення договору між сторонами.

Таким чином, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні безпідставного і необґрунтованого позову саме через недоведеність суду позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 88, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернігівської області через суд, який постановив рішення.

Суддя М.С.Чигвінцев