Справа № 2-9490/11
Провадження № 4-с/761/391/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Калініченко Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересовані особи - головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим Іван Сергійович, ОСОБА_2 про визнання бездіяльності незаконної; скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

В серпні 2017р. скаржник ПАТ «Родовід Банк» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою (а.с.1-5), в якій просив суд:

- визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. по виконавчому провадженню № 42973440 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 липня 2017р.;

- скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. по виконавчому провадженню № 42973440 від 26 липня 2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що 27 лютого 2014р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-9490/11.

26 липня 2017р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. було винесено постанову ВП № 42973440 про повернення виконавчого документа стягувачеві з посиланням на п.2) ч. 1) ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», так як майно, належне боржнику на праві власності, на яке можливо звернути стягнення не виявлено. На думку заявника, вищезазначена постанова є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, оскільки, державний виконавець не в повній мірі скористався своїми правами, що свідчить про неналежне проведення виконавчих дій.

До судового засідання стороною скаржника було подано на адресу суду клопотання про розгляд скарги у відсутність повноважного представника скаржника, вимоги скарги сторона підтримує в повному обсязі і просить суд її задовольнити.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С. в судове засідання не з'явився; поважності причин неявки суду не повідомив.

Заінтересована особа: боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду скарги повідомлявся у встановленому законом порядку; заперечень на скаргу не надіслав; представника для участі у розгляді скарги не направив; його неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин (в подальшому по тексту рішення норма Закону України «Про виконавче провадження» буде наведена в цій редакції), виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається із матеріалів скарги і це встановлено судом, 27 лютого 2014р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-9490/11 на стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 13 червня 2007р. № 15.3/ІК-229.07.1 35308583,27 грн., судовий збір у розмірі 1700,0 грн. та інформаційно - технічне забезпечення 120,0 грн.

26 липня 2017р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. було винесено постанову ВП № 42973440 про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно до п.2) ч. 1) ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Так як, заходи щодо виявлення майна боржника виявились безрезультатними. Виходом державного виконавця за адресою, вказаною у виконавчому документі, боржника та належного йому майна не розшукано. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості відсутні. Рахунки в банківських установах відсутні. Інформація про належне боржнику майно на праві власності, на яке можливо звернути стягнення відсутня.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 383 ЦПК України).

Звертаючись до суду з вищезазначеною скаргою, заявник наголошував, що державним виконавцем не в повній мірі проведені виконавчі дії по виконанню вищезазначеного виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Суду не були надані копії матеріалів виконавчого провадження, а зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що державним виконавцем було проведено належним чином виконавчі дії по виконанню виконавчого провадження ВП № 42973440, як то, передбачено п. 7), 14), 16), 18), 19), 21) ч.3 ст. 18, ч.1, 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи те, що обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги звернення зі скаргою до суду знайшли своє підтвердження, то суд вважає, що вимоги поданої скарги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.10, 60, 169, 209, 383, 385, 384, 386-388 ЦПК України; ст. ст.18, 36, 41 Закону України «По виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересовані особи - головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим Іван Сергійович, ОСОБА_2 про визнання бездіяльності незаконної; скасування постанови - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича по виконавчому провадженню № 42973440 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 липня 2017р.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні ВП № 42973440 від 26 липня 2017р. на підставі п.2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: