У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Чех Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Української студії телевізійних фільмів Укртелефільм про видачу судового наказу щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої матеріальної допомоги за 2015 рік,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Української студії телевізійних фільмів Укртелефільм нарахованої, але не виплаченої матеріальної допомоги за 2015 рік.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України встановлено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, а саме - заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно ст. 96 ЦПК України, що діяв до 15.12.2017 року (на момент подачі даної заяви) було передбачено, що вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, а саме: заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці», визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати: основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Матеріальна допомога полягає у виплаті коштів фізичним особам як заохочення або компенсації на оздоровлення, оплату лікування, у зв'язку з сімейними обставинами тощо.

Відповідно до Інструкції №?51, матеріальна допомога поділяється на: матеріальну допомогу, що має систематичний характер та надається всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом та ін.); матеріальну допомогу разового характеру, що надається окремим працівникам за певних обставин: соціальна допомога та виплати за рахунок коштів підприємства, встановлені відповідно до колективного договору (наприклад, на народження дитини, сім'ям з неповнолітніми дітьми) (п.?3.4 Інструкції); одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію (п.?3.6 Інструкції); допомога на оплату послуг з лікування працівників, які були надані закладами охорони здоров'я (п.?3.30 Інструкції); допомога окремим працівникам у зв'язку з сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання та ін. (п.?3.31 Інструкції).

Відповідно до Інструкції, матеріальна допомога систематичного характеру включається до фонду оплати праці, а виплати допомоги разового характеру - не належать до фонду оплати праці.

З наданих заявником документів суд позбавлений можливості визначити та встановити право заявника на матеріальну допомогу, її характер та нарахування. Наявність довідки боржника про нарахування та не виплату матеріальної допомоги у сумі 77 112,00 грн. суд не може прийняти як належний та допустимий доказ вимог заявника, оскільки з даної довідки не можливо встановити порядок нарахування матеріальної допомоги, право заявника на її отримання та належність до фонду оплати праці.

Викладені обставини позбавляють можливості суд перевірити відповідність заявленої вимоги ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Української студії телевізійних фільмів Укртелефільм про видачу судового наказу щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої матеріальної допомоги за 2015 рік - відмовити.

Роз'яснити заявнику його право звернутись до суду з тими ж самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: