АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2076/17 Справа № 202/8096/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Дніпро

06 квітня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

при секретарі Сахарову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса - відмовлено (а.с.34-35).

В апеляційній скарзі апелянт посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, постановленої з порушенням норм процесуального права, неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, просив скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку ( кадастровий номер :03:189:002) площею 0,1065 га, житловий будинок № 9, які розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Партизанської Комуни, 9 (а.с.37-38).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступних підстав.

Зі справи вбачається, що у грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса (а.с.2-4).

Разом із позовом ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив, що він був власником нерухомого майна, яке внаслідок прийняття рішення приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було неодноразове відчужено. Вказує, що у зв'язку з тим, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська скасовано арешт на земельну ділянку площею 0, 1065 га, за адресою: м. Дніпро, вул. Паризької Комуни, буд № 9 та житловий будинок № 9 по вул. Паризької Комуни у м. Дніпро, яке перебуває у власності ОСОБА_6, може відбутися чергове відчуження зазначеного майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку (кадастровий номер :03:189:002) площею 0,1065 га, житловий будинок № 9, які розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Партизанської Комуни, 9 (а.с.30).

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суддя 1 інстанції виходив з того, що зазначене майно перебуває у власності третьої особи - ОСОБА_6, а позивачем не доведено, що між ним та ОСОБА_6 виник спір щодо належного майна, та не доведено наявність звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог. Крім того, вважає, що позивачем не надано достатніх доказів, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову. А саме яким чином заборона вчиняти певні дії щодо реєстрації прав на спірне майно, зможе забезпечити виконання заявлених позивачем вимог, а саме визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_4 спірного майна.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками судді 1 інстанції, які відповідають нормам процесуального права та ґрунтуються на конкретних обставинах справи.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Згідно ч.1,2,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов'язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову передбачені ст.152 ЦПК України.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем виник спір щодо законності рішення нотаріуса та державної реєстрації спірного майна, спір між ним та ОСОБА_6 щодо належного майна по даній справі відсутній. Позивачем не доведено наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, та їх співмірність. Крім того, позивачем не надано достатніх доказів, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, яким чином заборона вчиняти певні дії щодо реєстрації прав на спірне майно, зможе забезпечити виконання заявлених позивачем вимог, а саме визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_4 спірного майна, а в разі не забезпечення зробити не можливим його виконання.

Посилання позивача на те, що спірне майно може бути відчужене та зареєстровано за іншими особами, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки дані обставини, у разі задоволення позову, ніяким чином не можуть перешкоджати виконанню рішення про скасування рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_4 спірного майна.

Доводи апелянта про те, що існує спір з приводу спірного не рухомого майна, не є підставою для скасування ухвали, оскільки спірне майно не є предметом розгляду даної справи, а наявність ухвали не позбавляє апелянта права звертатися до суду з відповідними позовними вимогами щодо захисту свого порушеного права власності.

Крім того, зі справи вбачається, що позивачу належала лише ? частина спірного майна, а вчиняти певні дії він просить заборонити відносно майна в цілому.

За таких обставинах колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні питання про забезпечення позову не було порушено порядок його вирішення, а тому ухвала підлягає залишенню без змін, на підставі п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, що не позбавляє позивача права звертатися з відповідними заявами про забезпечення позову.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: