Провадження № 2/193/212/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И У Х В А Л А
05 квітня 2017 року сел. Софіївка
Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кащук Д. А., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Софіївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про стягнення коштів за несвоєчасну виплату заборгованості ,-
У С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась до Софіївського районного суду із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Софіївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про стягнення коштів за несвоєчасну виплату заборгованості.
Дана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, позивачу був наданий строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання нею копії ухвали, тобто до 08 квітня 2017 року включно, оскільки копію ухвали про усунення недоліків отримано 30 березня 2017 року.
04 квітня 2017 року позивач надала до суду уточнену позовну заяву.
Однак ознайомившись із уточненою позовною заявою, судом встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України. Позивачем не виконано вимоги ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року. А саме: позивач посилається на обставину її звернення до Софіївського ВДВС з метою отримання нею відомостей про стан виконавчого провадження, у якому вона є стягувачем, вказує, що їй було відмовлено у наданні таких відомостей у звязку з, тим, що така інформація надається за відповідним запитом суду. В обґрунтування зазначених обставин, звернення до виконавчої служби про стан виконавчого провадження позивачем до матеріалів позову та і не додано.
Судом враховується, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Таким чином, позивач, як стягувач за виконавчим листом, має право отримувати відомості про стан виконавчого провадження, періоди сплати заборгованості боржником, залишок непогашеної заборгованості, для чого позивачу необхідно звернутись до відділу виконавчої служби за місцем проведення виконавчих дій з відповідним запитом про надання інформації про стан виконавчого провадження.
Стан виконавчого провадження та розмір заборгованості, періоди сплати, його залишок мають важливе значення для розгляду справи в частині дослідження правомірності нарахування індексу інфляції та 3% річних на залишок заборгованості за відповідні періоди.
Проте, позивачем в порушення ч.2 п.6 ст.119 ЦПК України позовні вимоги не підтверджено документально та не додано до матеріалів позовної заяви відомості про стан виконавчого провадження.
Позивач в уточненій позовній заяві просить суд лише витребувати таку інформацію, при цьому не надаючи докази, що підтверджують відмову позивачу у наданні інформації про стан виконавчого провадження, а тому суд вважає, що таке клопотання є передчасним, оскільки позивачем, як стягувачем по виконавчому провадженню не реалізовано його право, передбачене Законом України "Про виконавче провадження", на отримання такої інформації.
Позивач посилається на п. 2 абз. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2, згідно якого не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав. Слід зазначити що суд не відмовляє у відкритті провадження, а лише залишає її без руху, з підстав не відповідності ст.119 ЦПК України та наявністю недоліків, що не є перешкодою у повторному зверненні до суду на противагу відмови у відкритті провадження по справі.
Таким чином недоліки в оформленні позовної заяви не усунуті, ухвалу від 21.03.2017 року позивачем не виконано, а отже відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України така позовна заява вважається не поданою і підлягає поверненню позивачу.
Разом із тим, повернення позову позивачу не позбавляє його права на повторне подання позову до суду, якщо перестануть існувати обставини, що послугували підставою для його повернення.
Враховуючи зазначене вище та керуючись ч. 2 ст. 121 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Софіївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про стягнення коштів за несвоєчасну виплату заборгованості, вважати неподаною і повернути позивачу.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя Д. А. Кащук