Справа № 524/4930/17
Провадження № 2-з/524/74/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Гладкої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на витребуване майно. 04.10.2017 було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1.

Також позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що на її думку, дізнавшись про її звернення до суду із позовом про витребування майна квартири АДРЕСА_1, із чужого незаконного володіння відповідач, ОСОБА_3, буде намагатись в черговий раз відчужити спірне майно, що зробить неможливим виконання рішення суду в частині відновлення права власності на квартиру.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали заяви, справи № 524/4930/17 встановив наступне.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав № 5 від 07.02.2014 року, з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Враховуючи те, що предметом позову ОСОБА_1 є витребування майна, а саме квартири АДРЕСА_2 із чужого незаконного володіння та визнання на неї права власності, суд, з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду вказаного позову, вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 та накласти арешт на спірну квартиру.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-154 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 04, що належить на праві ОСОБА_2.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Д.Андрієць