АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2333/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3Нерушак Л. В., ОСОБА_4Фетісової Т. Л.
секретарОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Міністерства внутрішніх справ в особі управління внутрішніх справ України в Черкаській області, третя особа: Черкаська обласна організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України про скасування рішення, встановлення юридичного факту та зобовязання вчинити певні дії.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

11 липня 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ в особі управління внутрішніх справ України в Черкаській області, третя особа: Черкаська обласна організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України про скасування рішення, встановлення юридичного факту та зобовязання вчинити певні дії.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що він з 2005 року по 2015 рік працював в УМВС України в Черкаській області і станом на вересень 2011 року обіймав посаду оперуповноваженого відділу боротьби з корупцією УБОЗ УМВС України в Черкаській області, що підтверджується даними послужного списку.

30 вересня 2011 року з 10:00 год. до 14:00 год. особовий склад УБОЗ УМВС України в Черкаській області відповідно до розпорядження від 28 вересня 2011 року №2/38-5410 відбув до Навчального центру державної прикордонної служби України «Оршанець», де на полігоні центру проводились навчально-тренувальні стрільби з пістолета «Макарова» та автомата АКС-74У.

Після прибуття на полігон, відповідальними особами СКЗ УБОЗ УМВС України в Черкаській області був визначений порядок виконання вправ зі стрільби, проведений інструктаж про заходи безпеки при поводжені з вогнепальною зброєю під час проведення учбово-тренувальних стрільб, що підтверджується роздавально-здавальними відомостями на видачу боєприпасів на стрільбищі, книгою видачі озброєння та спецзасобів, журналом реєстрації інструктажів про заходи поводження з вогнепальною зброєю.

При цьому, на час проведення стрільб засоби захисту слуху навушники особовому складу не видавались.

Після закінчення виконання вправ зі стрільби позивач відчув дискомфорт і шум в лівому вусі. Так як зазначені симптоми не зникли, то він 05 жовтня 2011 року звернувся до лікарів поліклініки №3 м. Черкаси, де ним отримано відповідну аудіограму та акт огляду оториноларинголога.

05 жовтня 2011 року лікарем поліклініки УМВС України в Черкаської області направлено ОСОБА_6 на госпіталізацію в Черкаську обласну лікарню з діагнозом «Гостра лівобічна сенсоневральна приглухуватість».

Із вказаним направленням, аудіограмою та актом огляду оториноларинголога він звернувся до обласної лікарні, де лікувався з 05 жовтня 2011 року по 19 жовтня 2011 року.

Позивачу встановлено попередній діагноз «Гостра лівобічна сенсоневральна приглухуватість внаслідок акутравми», що підтверджується записами в медичній карті № 13462.

19 жовтня 2011 року позивача було виписано з ЛОР-відділення Черкаської обласної лікарні з діагнозом «Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість внаслідок акутравми, що підтверджується витягом з історії хвороби № 13462 та довідкою про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС № 175.

25 листопада 2011 року ОСОБА_6 повторно звернувся до ЛОР-лікаря поліклініки УМВС зі скаргами на стан слуху, внаслідок чого на адресу УБОЗ УМВС в Черкаській області направлено сигнальний листок про нещасний випадок, який зареєстрований в журналі обліку нещасних випадків та травматизму.

Натомість ніякого розслідування по обставинах нещасного випадку, що стався 30 вересня 2011 року з позивачем, в період часу до жовтня 2015 року не проводилось і ніяких заходів з цього приводу не вживалось, що підтверджується відсутністю відомостей про такі заходи в журналі обліку.

Листом завідуючого сектора медичного забезпечення УМВС України в Черкаській області № 9/1-602 від 22 вересня 2015 року повідомлено заступника начальника УМВС України в Черкаській області полковника міліції ОСОБА_7, головного спеціаліста з охорони праці ВМЗ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 та позивача, що згідно наданої медичної документації старшого уповноваженого УПЗСЕ УМВС капітана міліції ОСОБА_6, а саме - витягів з історії хвороб № 13462 та № 8940, останній лікувався в ЛОР-відділенні Черкаської обласної лікарні з діагнозом: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість внаслідок акутравми.

02 жовтня 2015 року у зв'язку з надходженням рапорту позивача від 03 вересня 2015 року щодо розслідування нещасного випадку, який стався з ним 30 вересня 2011 року, наказом управління МВС в Черкаській області №1873 створено комісію у складі голови комісії - головного спеціаліста з охорони праці ВМЗ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 та членів комісії - начальника сектору соціально-гуманітарної роботи ВМЗ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_9, заступника начальника ВМЗ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10

Вищевказаною комісією проведено розслідування нещасного випадку, який стався зі слів позивача на полігоні Навчального центру державної прикордонної служби України «Оршанець» з одним потерпілим, у тому числі без загиблих.

За результатами розслідування нещасного випадку (утому числі поранення) комісією управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області встановлено, що 30 вересня 2011 року втрати працездатності позивача не було. Тому, такі випадки не підлягають розслідуванню згідно п. 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах ОВС України, затвердженогонаказом МВС України від 27 грудня 2002 року № 1346, про що складений відповідний акт форми Н-5 від 02 жовтня 2015 року.

04 грудня 2015 року рішенням МСЕК позивачеві встановлено 2 групу інвалідності внаслідок загального захворювання.

Не погоджуючись із наслідками проведення розслідування та змістом складеного акту від 02 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду задля оскарження такого документу, оскільки вважає, що захворювання, яке призвело до встановлення йому групи інвалідності, обумовлено акутравмою, отриманої ним 30 вересня 2011 року під час проведення навчальних стрільб.

В позові ОСОБА_6 просив: 1) визнати незаконним та скасувати рішення комісії УМВС України в Черкаській області із розслідування нещасного випадку, яке міститься у складеному 02 жовтня 2015року акті розслідування нещасного випадку Н-5, що стався з позивачем 30 вересня 2011 року під час проведення навчально-тренувальних стрільб на полігоні НЦ ДПС України «Оршанець»; 2) встановити факт, що такий нещасний випадок трапився при виконанні позивачем службових обовязків в період проходження служби в органах внутрішніх справ; 3) зобов'язати УМВС України в Черкаській області скласти акт за формою Н-1 щодо встановлення факту нещасного випадку, що трапився при виконанні службових обовязків з ОСОБА_6 під час проведення навчальних стрільб на полігоні НЦ ДПС України «Оршанець».

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року як незаконне, ухвалене без повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, без належного дослідження доказів, які підтверджують обставини справи. Просив ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, а судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

П. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження у вказаній справі відкрито до набрання чинності редакції ЦПК України (15 грудня 2017 року), а тому розгляд подання, у відповідності до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, продовжується за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Послужного списку (а.с. 37) ОСОБА_6, останній з 2005 року по 2015 рік працював в УМВС України в Черкаській області і станом на вересень 2011 року обіймав посаду оперуповноваженого відділу боротьби з корупцією УБОЗ УМВС України в Черкаській області.

Відповідно до розпорядження № 2/38-5410 від 28 вересня 2011 року (а.с. 94), 30 вересня з 10 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. особовий склад УБОЗ УМВС України в Черкаській області відбув до Навчального центру державної прикордонної служби України «Оршанець», де на полігоні центру проводились навчально-тренувальні стрільби з пістолета «Макарова» та автомата АКС-74У.

Судом встановлено і дану обставину сторони не спростовують, що після прибуття на полігон, відповідальними особами СКЗ УБОЗ УМВС України в Черкаській області був визначений порядок виконання вправ зі стрільби, проведений інструктаж про заходи безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю під час проведення учбово-тренувальних стрільб.

Вищевказані обставини підтверджуються роздавально-здавальними відомостями на видачу боєприпасів на стрільбищі (а.с. 38 - 39), відомостями книги видачі озброєння та спецзасобів УБОЗ УМВС (а.с. 95) та відомостями з журналу реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю з особовим складом УБОЗ УМВС в Черкаській області під час проведення учбово-тренувальних та спортивних стрільб (а.с. 96).

При цьому сторони визнали в судовому засіданні ту обставину, що засоби захисту слуху - навушники, особовому складу не видавалися.

Після закінчення виконання зі стрільби позивач відчув дискомфорт і шум в лівому вусі. Так як зазначені симптоми не зникли, від 05 жовтня 2011 року він звернувся до лікарів поліклініки № 3 м. Черкаси, де отримав відповідну аудіограму (а.с. 26) та акт огляду оториноларинголога (а.с. 25).

Крім того, судом встановлено, що 05 жовтня 2011 року лікарем поліклініки УМВС України в Черкаської області ОСОБА_6 направлено на госпіталізацію в Черкаську обласну лікарню з діагнозом «Гостра лівобічна сенсоневральна приглухуватість» (а.с.27).

Із вказаним направленням, аудіограмою та актом огляду оториноларинголога позивач звернувся до обласної лікарні, де лікувався з 05 жовтня 2011 року по 19 жовтня 2011 року і йому було встановлено попередній діагноз «Гостра лівобічна сенсоневральна приглухуватість внаслідок акутравми», що підтверджується медичною картою № 13462 (а.с.29).

19 жовтня 2011 року ОСОБА_6 було виписано з ЛОР-відділення Черкаської обласної лікарні з діагнозом «Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість внаслідок акутравми, що підтверджується витягом з історії хвороби № 13462 (а.с.30) та довідкою про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС № 175 (а.с.31).

25 листопада 2011 року позивач повторно звернувся до ЛОР-лікаря поліклініки УМВС зі скаргами на стан слуху (а.с.32), внаслідок чого на адресу УБОЗ УМВС в Черкаській області направлено сигнальний листок про нещасний випадок (а.с. 99), який зареєстрований в журналі обліку нещасних випадків та травматизму (а.с.98).

Листом завідуючого сектора медичного забезпечення УМВС України в Черкаській області № 9/1-602 від 22 вересня 2015 року повідомлено заступника начальника УМВС України в Черкаській області полковника міліції ОСОБА_7, головного спеціаліста з охорони праці ВМЗ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 та позивача, що згідно наданої медичної документації старшого уповноваженого УПЗСЕ УМВС капітана міліції ОСОБА_6, а саме - витягів з історії хвороб № 13462 та № 8940, останній лікувався в ЛОР-відділенні Черкаської обласної лікарні з діагнозом: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість внаслідок акутравми (а.с. 62).

02 жовтня 2015 року у зв'язку з надходженням рапорту позивача від 03 вересня 2015 року щодо розслідування нещасного випадку, який стався з ним 30 вересня 2011 року, наказом управління МВС в Черкаській області № 1873 створено комісію у складі голови комісії - головного спеціаліста з охорони праці ВМЗ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 та членів комісії - начальника сектору соціально-гуманітарної роботи ВМЗ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_9, заступника начальника ВМЗ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 (а.с.63).

Вищевказаною комісією проведено розслідування нещасного випадку, який стався зі слів позивача на полігоні Навчального центру державної прикордонної служби України «Оршанець» з одним потерпілим, у тому числі без загиблих, що підтверджується відповідними матеріалами (а.с.6-24).

За результатами розслідування нещасного випадку (утому числі поранення) комісією управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області встановлено, що 30 вересня 2011 року втрати працездатності позивача не було. Тому, такі випадки не підлягають розслідуванню згідно п. 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах ОВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року № 1346, про що складений відповідний акт форми Н-5 від 02 жовтня 2015 року (а.с. 64-65).

04 грудня 2015 року рішенням МСЕК позивачеві встановлено 2 групу інвалідності внаслідок загального захворювання (а.с.40).

Позивач не погоджуючись із наслідками проведення розслідування та змістом складеного акту від 02 жовтня 2015 року звернувся до суду з позовною заявою (а.с. 1-3) для оскарження такого документу, оскільки вважає, що захворювання, яке призвело до встановлення йому групи інвалідності, обумовлено акутравмою, отриманої ним 30 вересня 2011 року під час проведення навчальних стрільб.

В позовній заяві вказує, що ніякого розслідування по обставинах нещасного випадку, що стався 30 вересня 2011 року з позивачем, в період часу до жовтня 2015 року не проводилось і ніяких заходів з цього приводу не вживалось, що підтверджується відсутністю відомостей про такі заходи в журналі обліку (а.с.98).

Ухвалюючи рішення (а.с. 134-136) про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що позивачем не було доведено обґрунтованості своїх позовних вимог, навпаки, судом було встановлено, що комісія з проведення розслідування була створена і діяла відповідно до умов Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що стались в органах та підрозділах ОВС України, затвердженого наказом МВС України від 12 грудня 2002 року № 1346. Висновок комісії узгоджується із обставинами, встановленими під час проведення такого розслідування та обставинам події, що встановлені в судовому засіданні.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою (а.с. 141-143) ОСОБА_6 в обгрунтування її вимог вказав, що районним судом при ухваленні рішення було грубо порушено норми матеріального права та зроблено висновок без зясування всіх істотних обставин, що мають значення для справи.

Так, ОСОБА_6 вказує, що в основу позовної заяви було покладено як доказову базу нещасного випадку грубе порушення комісією п. 2.1, 2.2, 3.8, 3.9, 3.12 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що стались в органах та підрозділах ОВС України, а саме:

- комісією самостійно не зібрано жодних доказів, що підтверджують чи спростовують факт отримання травми;

- комісією в порушення п. 3.8 Порядку № 1346 залишено поза увагою порушення керівниками навчальних стрільб ч. 5 розділу 5 Наказу МВС України від 07 вересня 2011 року № 657 «про затвердження Інструкції із заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю щодо обовязку застосування під час проведення навчально-тренувальних стрільб засобів захисту органів слуху;

- комісією підписаний та затверджений документ (акт Н-5*), що не відповідає затвердженій Порядком № 1346 формі (додаток № 4 до Порядку);

- комісією не отримано жодних медичних висновків щодо характеру та особливостей розвитку захворювання позивача, а відсутність у складі комісії працівника сектору медичного забезпечення унеможливлює встановлення звязку травми з проведеними навчальними стрільбами;

- не складено актів форми Н-1* або НТ*, складання яких є обовязковим, якщо травма отримана працівником в період перебування у трудових відносинах з МВС.

Крім того, вважає, що Комісією в порушення обовязку щодо повного і обєктивного розслідування нещасного випадку не було взято до уваги і відповідно витребувано сигнального листка № 4 про звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою з посиланням на нещасний випадок та результатів його розгляду, який відповідно до наданих відповідачем документів надходив в листопаді 2011 року на адресу УБОЗ УМВС. Вказує, що відповідач всіляко намагався уникнути проведення обєктивного та всебічного розслідування нещасного випадку, що трапився з позивачем під час проведення навчально-тренувальних стрільб 30 вересня 2011 року.

Перевіряючи обгрунтованість доводів апеляційної скарги та законність висновків районного суду, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоровя у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює порядок організації охорони праці в Україні врегульовані ЗУ «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року.

Роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується КМУ за погодженням з всеукраїнськими обєднаннями профспілок.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлені позивачем позовні вимоги фактично зводяться до опорювання рішення спеціальної комісії, яке міститься в затвердженому акті за формою Н-5, складеному за наслідками розслідування нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_6 30 вересня 2011 року та зобовязання роботодавця скласти акт за формою Н-1.

Однак, досліджуючи матеріали справи, колегія суддів враховує, що оспорювання рішення спеціальної комісії яке міститься в затвердженому акті за формою Н-5 було лише однією з вимог позивача, який крім цього просив встановити факт, що нещасний випадок, що стався з ним 30 вересня 2011 року трапився при виконанні службових обовязків в період проходження служби в ОВС та зобовязати УМВС України в Черкаській області скласти акт за формою Н-1* щодо встановлення факту нещасного випадку, який стався під час проведення навчальних стрільб на полігоні Навчального центру ДПС України «Оршанець».

Відповідно до ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності, відповідно до яких, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі наданих нею або витребуваних судом доказів.

Судом правильно встановлено, що з метою врегулювання питань, повязаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, наказом МВС України № 1346 від 27 грудня 2002 року затверджений «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України».

Згідно вказаного порядку, а саме п. 2.1, 2.2 встановлено, що розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоровя, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючими випромінюваннями, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

До гострих професійних захворювань і гострих професійних отруєнь належать випадки, що сталися після неодноразового (протягом не більше однієї робочої зміни) впливу небезпечних факторів, шкідливих речовин.

Гострі професійні захворювання спричиняються дією хімічних речовин, неіонізуючих та іонізуючих випромінювань, значним фізичним навантаженням та напруженням окремих органів і систем людини. До них належать також інфекційні, паразитичні, алергічні захворювання тощо.

Гострі професійні отруєння спричиняються в основному шкідливими речовинами гостроспрямованої дії.

За наслідками розслідування комісія складає висновок, який має визначити, чи трапився нещасний випадок у період проходження служби при виконанні службових обовязків чи він не повязаний з виконанням службових обовязків.

Тому, аналізуючи вищевказаний пункт Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України слід зазначити, що необхідною першочерговою умовою для проведення розслідування є існування події, яка за своїми ознаками є нещасним випадком, який відповідає ознакам, визначеним вказаним пунктом Порядку № 1346.

Зміст п. 2.1 Порядку № 1346 виокремлює обовязкові ознаки, наявність яких свідчить про можливість віднесення певної події, внаслідок якої здійснюється негативний вплив на стан здоровя працівника до нещасного випадку, який може бути предметом розслідування відповідно до Порядку № 1346.

До таких обовязкових ознак належать:

- раптовість погіршення стану здоровя,

- втрата працівником працездатності,

- одноразовість (протягом не більше однієї робочої зміни) впливу небезпечних факторів, шкідливих речовин.

Згідно пунктів 3.5, 3.9 даного Порядку вбачається, що керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) також спеціаліст СЕС. Комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обовязків», якщо він трапився в період проходження служби під час: - припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; - вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; - охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; - виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; - забезпечення безпеки дорожнього руху; - участі в ліквідації аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; - виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обовязків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; - перебуванні на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; - підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; - проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, чи іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; - проведення навчання, тренувань, обовязкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; - використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; - провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до обєкта (між обєктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; - прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Із встановлених обставин справи та пояснень, наданих ОСОБА_6 вбачається, що по закінченню стрільб, що відбулись 30 вересня 2011 року у позивача було наявне погіршення слуху.

05 жовтня 2011 року ОСОБА_6 звернувся до лікарів поліклініки № 3 м. Черкаси, де отримав відповідну аудіограму (а.с. 26) та акт огляду оториноларинголога (а.с. 25), про що сторонами також не заперечувалося.

Вирішуючи спір, районний суд мотивував свої висновки тим, що з наданих сторонами доказів вбачається, що внаслідок подій на стрільбищі не відбулось раптової втрати працездатності позивача, а тому вказані обставини унеможливлюють віднесення такого випадку до нещасного випадку, який може бути предметом розслідування відповідно до Порядку № 1346.

Судом взято до уваги обставину наявності значного розриву в часі між ймовірною датою отримання позивачем травми та його зверненням до медичної установи, що не виключає можливості отримання позивачем впливу травмо-утворюючих або травмо-провокуючих факторів в період часу з 01 жовтня 2011 року по 05 жовтня 2011 року за інших обставин, ніж повязаних із виконанням службових обовязків. Суд дійшов висновку, що внаслідок подій на стрільбищі не відбулось раптової втрати працездатності позивача, а тому вказані обставини унеможливлюють віднесення такого випадку до нещасного випадку, який може бути предметом розслідування відповідно до Порядку № 1346.

Однак, районний суд безпідставно не звернув уваги на пояснювальні записки старшого оперуповноваженого відділу УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 (а.с. 67) та заступника начальника відділу УМВС України в Черкаській області ОСОБА_12, які перебували разом на стрільбах з ОСОБА_6 та підтвердили факт погіршення слуху та появу больових відчуттів в органах слуху позивача під час навчальних стрільб та, зокрема, після їх завершення.

Судом встановлено, що перше офіційне повідомлення, яке мало бути підставою для проведення службового розслідування відповідно до Порядку № 1346 надійшло до відповідача лише 25 листопада 2011 року, але належного реагування таке повідомлення не знайшло.

Перше розслідування події відбулося лише на підставі рапорту ОСОБА_6 03 вересня 2015 року.

Однак, на думку колегії суддів, районним судом неправильно було встановлено ту обставину, що затримання із проведенням розслідування випадку, що трапився з позивачем 30 вересня 2011 року не є визначальною причиною висновку комісії про те, що такий випадок не може бути предметом розслідування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що подія мала місце у встановлений день тижня пятницю, а відтак, після неї було два вихідних дні.

Наступний робочий день понеділок 03 жовтня 2011 року.

ОСОБА_6 звернувся за медичною допомогою 05 жовтня 2017 року і в цей день було прийнято рішення про його госпіталізацію до Черкаської обласної лікарні, що підтверджується матеріалами справи, а саме: направленням на госпіталізацію (а.с. 27).

На підставі вищевказаного направлення позивача було госпіталізовано до оториноларингологічного відділення Черкаської обласної лікарні та встановлено попередній діагноз гостра лівобічна сенсоневральна приглухуватість внаслідок акутотравми, що підтверджується записами з медичної картки хворого № 13462 (а.с. 29).

Витягом з історії хвороби № 13462 ОСОБА_6 (а.с. 30) підтверджено діагноз хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість внаслідок акутравми.

Районним судом не взято до уваги те, що під час прийому на службу до МВС України та в ході її проходження, жодних захворювань, які могли стати причиною чи наслідком яких могла стати сенсоневральна приглухуватість не виявлено, крім того, відповідно до медичної документації ОСОБА_6 жодних супутніх, додаткових діагнозів в період з 01 жовтня по 05 жовтня 2011 року (струс мозку та інше) не виявлено.

Відповідно до п. 3.5 Порядку № 1346 лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення не звернув уваги на ту обставину, що 25 жовтня 2011 року на адресу УБОЗ УМВС України в Черкаській області отоларингологом поліклініки УМВС України в Черкаській області було направлено сигнальний листок № 4 (а.с. 99) про звернення ОСОБА_6 в медичний заклад із скаргами на погіршення слуху та встановлення йому діагнозу хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість внаслідок акутравми.

Однак, судом встановлено, що службова перевірка факту отримання ОСОБА_6 травми після проведення навчальних стрільб за сигнальним листом поліклініки УМВС України в Черкаській області не проводилася.

Представником відповідача не надано будь-яких обгрунтованих доказів щодо неналежного факту реагування на сигнальний листок та відповідно бездіяльності щодо призначення службової перевірки за наявності підстав у відповідності до п. 3.5 Порядку № 1346.

Вперше розслідування події відбулось лише на підставі рапорту позивача від 03 вересня 2015 року.

На підставі вказаного рапорту, 02 жовтня 2015 року наказом управління МВС в Черкаській області № 1873 створено комісію у складі голови комісії - головного спеціаліста з охорони праці ВМЗ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 та членів комісії - начальника сектору соціально-гуманітарної роботи ВМЗ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_9, заступника начальника ВМЗ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 (а.с.63).

За результатами розслідування нещасного випадку (утому числі поранення) комісією управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області встановлено, що 30 вересня 2011 року втрати працездатності позивача не було. Тому, такі випадки не підлягають розслідуванню згідно п. 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах ОВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року № 1346, про що складений відповідний акт форми Н-5 від 02 жовтня 2015 року (а.с. 64-65).

ОСОБА_13 розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення), що стався за формою Н-5*, колегія суддів встановила, що даним ОСОБА_13 зафіксовано факт невидачі навушників на стрільбах (через їх відсутність) та зазначено, що ОСОБА_6 ні 30 вересня 2011 року ні в наступні дні не повідомляв про отриману травму.

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_6 не спростував того факту, що комісія з проведення розслідування була створена і діяла відповідно до умов Порядку № 1346. Позивачем не доведено жодним доказом неправомірності створення такої комісія чи створення її з порушенням встановленої процедури.

Крім того, вивчаючи та досліджуючи висновок комісії, районним судом було встановлено, що в ньому обєктивно оцінені та враховані всі обставини події, надані свідками пояснення. Крім того, допитані в суді першої інстанції свідки фактично підтвердили свої пояснення, надані ними в письмовому вигляді під час проведення розслідування.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком, оскільки покази свідків підтверджують факт погіршення стану здоровя ОСОБА_6 30 вересня 2011 року, а медична документація позивача (виписки з історії хвороби, медичної картки) підтверджують дані покази.

Встановлення факту нещасного випадку, що трапився при виконанні службових обовязків передбачає доведення трьох складових: події, наслідків та причинного звязку між подією та наслідками.

Сама подія проведення навчально-тренувальних стрільб 30 вересня 2011 року на полігоні навчального центру «Оршанець» ДПС України сторонами не оскаржується та підтверджується. Крім того, достовірно встановлено й участь в них позивача ОСОБА_6

Наслідки наявність у ОСОБА_6 захворювання з діагнозом «хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість внаслідок акутравми» також сторонами не оскаржується і в той же час підтверджена медичною документацією, що міститься в матеріалах справи. Крім того, листком непрацездатності підтверджується факт втрати працездатності позивача саме через хронічну двобічну сенсоневральну приглухуватість внаслідок акутравми.

Щодо факту підтвердження причинно-наслідкового звязку, то на думку колегії суддів районний суд необґрунтовано взяв за основу свого висновку доведеність створеною комісією обставин, що втрати працездатності 30 вересня 2011 року під час стрільб не було, оскільки наслідки стрільб, а саме погіршення слуху ОСОБА_6 було підтверджено показами свідків та встановлено висновками медичних закладів.

Крім того, на спростування заперечення представника відповідача щодо порушення строків звернення та повідомлення про факт нещасного випадку, судом встановлено, що наявної вини і умислу позивача в цьому не вбачається, оскільки сам відповідач належним чином не відреагував на сигнальний листок № 4 (а.с. 99) про звернення ОСОБА_6 в медичний заклад із скаргами на погіршення слуху та встановлення йому діагнозу хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість внаслідок акутравми і службової перевірки факту отримання травми у визначений спосіб, після отримання сигнального листка не провів, чим порушив право позивача оперативне та неупереджене дослідження встановлення такого факту.

Лише за збігом значного часу після звернення ОСОБА_6 з відповідним рапортом з цього приводу відповідач створив спеціальну комісію та розслідував даний випадок.

Тому, з вищевикладених обставин вбачається, що ОСОБА_6 здійснив всі можливі дії зі своєї сторони щодо надання повної та достовірної інформації для встановлення факту події та причинного звязку між подією та наслідками.

Суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що випадок, який стався з позивачем не є нещасним випадком, який стався у період проходження служби при виконанні службових обовязків.

В судовому засіданні встановлено, що подія 30 вересня 2011 року, яка сталася з ОСОБА_6 є нещасним випадком, який стався з позивачем саме при виконанні службових обовязків в період проходження служби в ОВС.

Такий висновок суду апеляційної інстанції підтверджується наявними матеріалами справи та наданими доказами в підтвердження вимог позовної заяви та апеляційної скарги.

Аналізуючи докази і даючи їм оцінку, колегія суддів суд вважає, що в судовому засіданні здобуто і позивачем надано достатньо доказів, які доводять факт нещасного випадку, який стався з позивачем 30 вересня 2011 року, саме при виконанні службових обовязків в період проходження служби в ОВС і як наслідок комісія зобовязана була скласти акт за формою Н-1* щодо встановлення факту нещасного випадку, однак в порушення вимог процедури цього не здійснила та склала без достатніх правових підстав акт форми Н-5, який підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія судді апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спору неповно зясував та перевірив всі фактичні обставини справи, неправильно оцінив докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті та дав їм неналежну правову оцінку, неправильно визначивши норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_6 до Міністерства внутрішніх справ в особі управління внутрішніх справ України в Черкаській області, третя особа: Черкаська обласна організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України про скасування рішення, встановлення юридичного факту та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення комісії УМВС України в Черкаській області із розслідування нещасного випадку, яке міститься у складеному та затвердженому 02 жовтня 2015 року ОСОБА_13 розслідування нещасного випадку Н-5*, що стався з ОСОБА_6 30 вересня 2011 року під час проведення навчально-тренувальних стрільб на полігоні НЦ ДПС України «Оршанець».

Встановити факт, що нещасний випадок, що стався 30 вересня 2011 року з ОСОБА_6 трапився при виконанні службових обовязків в період проходження служби в ОВС.

Зобовязати МВС України в особі Управління міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області провести розслідування та скласти акт про нещасний випадок по формі Н-1* щодо встановлення факту нещасного випадку, що трапився при виконанні службових обовязків з ОСОБА_6 30 вересня 2011 року під час проведення навчальних стрільб на полігоні НЦ ДПС України «Оршанець».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий :

Судді :