Провадження № 2/234/158/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Марченко Л.М.,

за участю секретаря Овчарової Ю.Д.,

прокурора Гончаренко М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську цивільну справу за позовом прокурора Краматорської місцевої прокуратури в інтересах управління освіти Краматорської міської ради до ОСОБА_3 (треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Краматорської місцевої прокуратури в інтересах управління освіти Краматорської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Ухвалою Краматорського міського суду від 02.11.2016 року до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача були залучені ОСОБА_4 і ОСОБА_5

У судовому засіданні прокурор Гончаренко М.В. позов підтримала та показала, що ОСОБА_3, займаючи посаду завідуючої КДНЗ (ясла-садок) №88 «Катюша» комбінованого типу Краматорської міськради, у період з 2011 року по 2015 рік склала завідомо підроблені документи табелі обліку робочого часу по ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які були працевлаштовані у ясла-садку, однак фактично не працювали. Відповідно до табелів обліку робочого часу вказаним особам за рахунок коштів управління освіти нараховувалася заробітна плата, яка надходила на їхні карткові рахунки. За вказаний період необґрунтовано було перераховано 80735,76 грн., що підтверджується висновком експерта Донецького НДЕКЦ МВС України №16 від 25.03.2016 року. Вказана сума становить розмір матеріальної шкоди завданої державі в особі управління освіти Краматорської міської ради. Вина ОСОБА_3 доведена вироком Краматорського міського суду від 31.05.2016 року, що 01.07.2016 року набрав законної сили, яким останню було засуджено за ст.366 ч.1 КК України. На підставі ст.61 ч.4 ЦПК України, ст.1166 ЦК України прокурор просить суд позов задовольнити та стягнути на користь держави в особі управління освіти Краматорської міської ради з відповідачки ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану злочином, в сумі 80735,76 грн.

У судовому засіданні представник управління освіти Краматорської міськради ОСОБА_1 позов підтримав та показав, що вироком доведена вина ОСОБА_3 Обставини, встановлені вироком, є обовязковими для суду при вирішенні цивільних позовів. Мається експертиза, якою встановлено розмір матеріальної шкоди, завданої державі в особі управління освіти Краматорської міськради. З огляду на вказане просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував та показав, що в ході досудового розслідування кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ст.191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем), ст.364 (зловживання владою або службовим становищем) КК України було закрито. Вироком Краматорського міського суду від 31.05.2016 року ОСОБА_3 було засуджено за ст.366 ч.1 КК України за вчинення службового підроблення, тобто складання завідомо неправдивих документів. Зазначений злочин не є злочином з матеріальним складом та вироком суду не встановлено факту, що в результаті протиправних дій відповідачкою була заподіяна матеріальна шкода. Враховуючи те, що заробітна плата перераховувалася на банківські карткові рахунки ОСОБА_4 і ОСОБА_5, то саме вказані особи заволоділи грошима та розпорядилися ними за власним бажанням. Вважає, що шкода повинна бути стягнута з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Прокурор обґрунтовує позов вироком суду та положеннями ст.1166 ЦК України, однак вироком не була визначена матеріальна шкода, вона не була предметом доказування, а також є недоведеним причинно-наслідковий звязок між протиправними діями ОСОБА_3 та виниклою матеріальною шкодою. Просить в позові відмовити.

У судове засідання треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 не зявилися, заяв не надали.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Так, позовні вимоги про відшкодування шкоди прокурор обґрунтовує фактом скоєння ОСОБА_3 злочину, за який останню піддано кримінальної відповідальності, а також положеннями ст.1166 ЦК України.

Згідно ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому слід зазначити, що згідно ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як вбачається з вироку Краматорського міського суду від 31.05.2016 року, що набрав законної сили (а.с.124-134) ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.366 ч.1 КК України, а саме вчиненні службового підроблення, тобто складанні завідомо неправдивих документів, та призначено кримінальне покарання.

Згідно ст.61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено вироком, ОСОБА_3, займаючи посаду завідуючої комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №88 «Катюша» комбінованого типу Краматорської міськради, у період з 2011 року по 2015 рік склала завідомо підроблені документи табелі обліку робочого часу із зазначенням відпрацьованого робочого часу помічником вихователя ОСОБА_4, яка фактично у ясла-садку не працювала, а була офіційно працевлаштованою продавцем у ТОВ «Юліс-А» з графіком роботи з 08-00 по 17-00 годин, та сторожем ОСОБА_5, який хоча й був працевлаштованим у ясла-садку, однак фактично не працював, оскільки виїхав до м.Москва РФ.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.366 ч.1 КК України, не є злочином з матеріальним складом та наведеним вироком суду не встановлено матеріальних наслідків та факту, що в результаті протиправних дій обвинуваченою ОСОБА_3 була заподіяна матеріальна шкода.

Хоча й прокурором надано висновок експерта №16 від 25.03.2016 року, складений Донецьким НДЕКЦ МВС України (а.с.33-41) про виплату ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заробітної плати в загальній сумі 80735,76 грн. в порушення вимог п.3 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», це не доводить обґрунтованості вимог про покладення відшкодування матеріальної шкоди на ОСОБА_3 на підставі ст.1166 ЦК України, оскільки, як зазначалося вище, вказана норма цивільного закону передбачає наявність вини особи у завданні шкоди, що прямо не випливає з наданого в обґрунтування вироку, а за іншим обвинуваченням кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 було закрито (а.с.87-102).

З огляду на вказане, приймаючи рішення в межах заявлених позовних вимог, виходячи з того, що інших правових підстав в обґрунтування позову позивачем не зазначено, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.3, 14, 60, 61, 212-215, 223 ЦПК України, ст.1166 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові прокурора Краматорської місцевої прокуратури в інтересах управління освіти Краматорської міської ради до ОСОБА_3 (треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка не була присутня під час проголошення рішення суду, в той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя Л.М.Марченко