Справа № 653/1443/17
Провадження № 2/653/742/17
"20" вересня 2017 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді Венглєвської Н.Б.,
секретаря Копєйко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в обґрунтування якого вказує, що 10.11.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. За час спільного життя у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У своєму позові позивач посилається на те, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з червня 2016 року. На даний час ведення спільного господарства між ними припинено, шлюбні відносини фактично припинені, наміру зберегти сім'ю позивач не має. Просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 10.11.2012 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові. Наполягає на їх задоволенні. Вказує, що шлюбні відносини між сторонами припиненні з червня 2016 року та до цього часу не відновлювалися. Збереження шлюбу суперечить її інтересам.
Відповідач, ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Так, сторони перебувають у шлюбі з 10 листопада 2012 року, зареєстрованому Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, за актовим записом №184. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Як вказує позивач на протязі року сторони проживають окремо, а шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинилися повністю з червня 2016 року та після цього не відновлювались. На примирення позивач не згодна, наполягає на розірвані шлюбу, вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам.
Відповідно до ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до роз'яснень п. 10 5 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцйією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя .
Враховуючи те, що сторони не проживають разом та на примирення одна із сторін
не згодна, а також те що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позов необхідно задовольнити, розірвавши шлюб сторін.
Згідно ст.. 113 СК україни особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», розірвання шлюбу, здійснене судом після набрання чинності цим Законом, не підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, спільного господарство, на примирення не націлені та збереження сім'ї неможливе.
Враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, а суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом розірвання шлюбу, укладеного між сторонами.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10.11.2012 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області за актовим записом №184 - розірвати.
Після набрання рішенням законної сили прізвище сторін залишити без змін.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.Б. Венглєвська