АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 660/547/17-ц Головуючий в І інстанції Гончаренко О.В.
Номер провадження: №22-ц/791/1753/17 Доповідач Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

ОСОБА_1,

секретар Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Господар», на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 14 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Господар» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Господар» про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вимог зазначив, що ним на протязі 2012 року сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Господар» була надана поворотна фінансова допомогу на загальну суму 1063185,52 грн, яка за усною домовленістю сторін мала бути повернута до 31.12.2014 року, однак відповідач кошти у зазначений строк не повернув, посилаючись на неотримання прибутку, у звязку із чим просив стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Господар» основний борг в сумі 1063185,52 грн та 3% річних у сумі 79738,92 грн, що загалом становить 1142924,44 грн.

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 14 липня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Господар» на користь ОСОБА_31063185,52 грн.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючи в інтересах сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Господар», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами фактично укладено договір поворотної фінансової допомоги, який за цивільно-правовою природою є позикою, та оскільки відповідач не повернув кошти, отримані за зазначеним договором, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за договором.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки вони суперечать обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 є співзасновником сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Господар» і у період часу з 15.03 2012 року по 10.07.2012 року ним передавалися СГ ТОВ НВФ «Господар» грошові кошти товариству, а всього передано коштів на загальну суму 1097567,52 грн,що сторонами не заперечується та вбачається з долучених до матеріалів справи копій квитанцій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що вказані кошти він передав, як поворотну фінансову допомогу відповідачу, усно домовившись про їх повернення до 31 грудня 2014 року.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Нормами ст. 10 ЦПК України на суд покладено обовязок сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач зазначив, що отримана від позивача фінансова допомога була безповоротною, відповідач не брав на себе обов»язків по її поверненню, пославшись, як на письмовий доказ, на договір надання безповоротної фінансової допомоги від 01 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_3 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничою фірмою «Господар», в особі директора ОСОБА_4., відповідно умов якого позивач зобовязався надати товариству частинами безповоротну фінансову допомогу у загальному розмірі 1200000 грн для виконання програми робіт, направленої на скоріше досягнення прибутків від сільськогосподарської діяльності фірми, досягнення згоди щодо умов якого позивач підтвердив власноручним підписом (а.с.150-151) та просив застосувати строк позовної давності у спірних правовідносинах.

Відповідно до п.14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України фінансова допомога товариству може надаватися на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів.

Вирішуючи спір та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність належних та достовірних доказів в обґрунтування позову, а саме доказів на підтвердження факту прийняття відповідачем на себе обов»язку по поверненню грошових коштів, отриманих як фінансова допомога, не прийняв до уваги ту обставину, що грошові кошти у якості допомоги передавалися у 2012 році, а із позовом ОСОБА_3 звернувся лише 16.06.2017 року, при цьому доказів в обґрунтування посилань у позові щодо досягнутої згоди по поверненню відповідачем коштів до 31.12.2014 року не надав, у зв»язку із чим безпідставно залишив поза увагою письмову заяву відповідача про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.

Отже, приймаючи до уваги наведені обставини, враховуючи відсутність належних та достовірних доказів укладення у належній формі договору про надання поворотної фінансової допомоги із визначеними строками повернення грошових коштів, як і доказів дотримання позивачем строків позовної давності для звернення до суду, а також приймаючи до уваги відсутність доказів на спростування наданих відповідачем відомостей щодо безповоротності такої позики, які власноруч підписані позивачем і які суд розцінює як письмовий доказ у справі на підтвердження реально існуючих домовленостей сторін,колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не встановив обставин справи, які мають значення для вирішення спору, не врахував норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов невірних висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на встановлені обставини, приймаючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявності підстав, визначених ст. 309 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303,307,309ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми « Господар», задовольнити.

Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 14 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Господар» про стягнення заборгованості відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 19 червня 2017 року, у вигляді накладення арешту на грошові кошти сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Господар».

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

ОСОБА_1