Справа № 505/4610/16-ц
Провадження № 2-о/505/38/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі

г о л о в у ю ч о г о - судді Нікітішина В.П.

при с е к р е т а р і - Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Приватний нотаріус Подільського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Людмила Володимирівна про встановлення факту проживання однією сім'єю,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в АДРЕСА_1, звернувся 30.12.2016 року до суду з заявою, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Котовськ Одеської області, помер чоловік його рідної тітки по лінії батька - ОСОБА_4, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області складено відповідний актовий запис №152 від 30 березня 2012 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1.

Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,91 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, яка розташована на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, що належить ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданий 16 серпня 2004 року на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області №267/А-2004 від 18 червня 2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №251.

В грудні 2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Подільського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В. для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в зв'язку з тим, що він з 2005 року до дня його смерті, більше п'ять років проживав разом з ним та його дружиною (його, позивача, рідною тіткою) - ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, вів разом з ними спільне господарство, здійснив їх поховання.

Але, у прийнятті даної заяви нотаріусом йому було відмовлено на тій підставі, що він не є спадкоємцем за законом, також заповіту на його ім'я ОСОБА_4 складено не було. А факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років повинен встановити суд. Про існування інших спадкоємців йому невідомо.

Заявник просить суд встановити факт того, що він спільно проживав однією сім'єю з ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, в місті Котовськ Одеської області, з 2005 року по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1.

Заявник в ході судового розгляду підтримав заявлені вимоги.

Приватний нотаріус Подільського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Людмила Володимирівна в судове засідання не з'явилась. Причин неявки суду не повідомила. Заперечень до заяви не представила. Тому справу розглянуто у її відсутність.

Вислухавши пояснення заявника, покази свідків та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого.

Згідно вимог ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин і також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Згідно ст.264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Стаття 1264 ЦК України захищає права тих осіб, яких спадкодавець вважав членами своєї сім'ї і які проживали з ним упродовж достатньо тривалого часу (п'ять років), вели спільне господарство. Підтвердженням права особи спадкування у четверту чергу можуть бути свідчення сусідів чи інших членів сім'ї, документи, які підтверджують спільне проживання протягом не менше п'яти років та ведення спільного господарства, тощо. У зв'язку з вищевказаним, вважає, що є спадкоємцем 4 черги за законом.

Відповідно до розяснення пункту 21 Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо

вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Допитані судом свідки підтвердили викладені у заяві обставини справи.

Зокрема, свідок ОСОБА_7 свідчила, що знайома з заявником з 2005 року. В подальшому вони стали проживати у цивільному шлюбі. Заявник на час знайомства проживав у АДРЕСА_1, разом з тіткою ОСОБА_5 і дядьком ОСОБА_4. Їй відомо, що останні не мали своїх дітей, а тому взяли заявника за сина. Він з ними постійно проживав, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Після смерті названих батьків, він їх хоронив. Інших спадкоємців не має.

Свідок ОСОБА_8 суду свідчив, що знайомий із заявником з 1993-1994 року. З цього часу ОСОБА_4 і ОСОБА_5 разом із заявником проживали по АДРЕСА_2 і знімали квартиру. В 2005 році вони купили собі будинок по АДРЕСА_1 і перейшли туди жити. Заявник був у них за сина, оскільки у них своїх дітей не було. У весь цей час вони із заявником жили як одна сім'я. Заявник доглядав за ними і хоронив їх.

Викладені заявником обставини справи підтверджується наявними письмовими доказами справи.

Так, згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2013 року, встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2; визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за правом представлення, право власності на спадкове майно - 18/100 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями по АДРЕСА_1

Згідно довідки Шостої Одеської державної нотаріальної контори №1507/01-16 від 10.05.2017 року, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкова справа не заводилась.

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази та враховуючи покази свідків, те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 60,212-215, 234 п.5, 256 ч.2 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 спільно проживав однією сім'єю з ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2005 року по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми при його проголошенні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я