Провадження номер 2/741/625/17
Єдиний унікальний номер 741/1585/17
РІШЕННЯ

іменем України

19 грудня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, представляючи на підставі довіреності інтереси ОСОБА_3, подав до Носівського районного суду позовну заяву до ОСОБА_4 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, про встановлення фактів родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документа, визнання права власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Свої вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що 01 вересня 2005 року помер рідний брат позивача ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,68 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у землі колишнього КСП «Маяк» с. Лихачів Носівського району, належне померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2003 року, невідємною частиною якого є сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0098582. На день смерті разом з померлим за адресою: вул. Центральна, 146, с. Лихачів Носівського району, проживав рідний батько позивача ОСОБА_7. Він у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, але офіційно не оформив своїх спадкових прав. 19 квітня 2006 року помер батько позивача ОСОБА_7 Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказану земельну частку (пай), успадковану ним після смерті сина, а також земельні ділянки загальною площею 5,203 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території колишньої Лихачівської сільської ради Носівського району, що належали спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧН №093457, виданого 10 листопада 2004 року. Позивач та її рідна сестра ОСОБА_5 є спадкоємцями ОСОБА_7 за заповітом. Позивач прийняла спадщину після смерті батька, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. ОСОБА_5 не прийняла спадщину. Коли позивач звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті батька, то отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що втрачені правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку, а також у звязку з розбіжностями в написанні прізвищ брата позивача, батька позивача та самого позивача. Так, у деяких документах зазначене прізвище «Йовхименко», а в деяких «Єфіменко». Саме тому представник позивача просив судовим рішенням установити факт родинних відносин, а саме: факт того, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_8 та ОСОБА_6; установити факт належності ОСОБА_7 державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧН №093457, який видано на імя ОСОБА_9; визнати за ОСОБА_8 право власності на земельну ділянку площею 5,203 га та право на земельну частку (пай) розміром 4,68 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Маяк» у порядку спадкування після смерті батька.

У судовому засіданні 29 листопада 2017 року позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що не може оформити в нотаріальному порядку своє право на спадщину після смерті батька, оскільки існує ряд розбіжностей у написанні прізвища її батька, брата та її самої.

У судове засідання 19 грудня 2017 року позивач не зявилася, але подала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу в її відсутність.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОТГ в особі ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не зявився. В. о. сільського голови направила до суду заяву, у якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила справу розглянути без участі представника відповідача.

Третя особа ОСОБА_5 Олександріна в судове засідання не зявилася, але направила до суду заяву, у якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України у редакції від 15.12.2017 учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У судовому засіданні допитаний як свідок ОСОБА_10 дав показання, що він був сусідом ОСОБА_7. Свідку достовірно відомо, що ОСОБА_7 мав сина ОСОБА_11, який нині покійний, та дочку ОСОБА_12, яка є позивачем.

У судовому засіданні допитаний як свідок ОСОБА_13 дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_10

Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Носівської районної ДНК ОСОБА_14 31 жовтня 2003, ОСОБА_6 мав право на земельну частку (пай) розміром 4,68 га члена КСП «Маяк», успадковану ним після смерті ОСОБА_15 Земельна частка (пай) належала ОСОБА_15 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) ЧН №0098582, виданого Носівською РДА 26 серпня 1996 року на підставі рішення № 155 від 01 липня 1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 210. Вартість земельних ділянок згідно із сертифікатом становить 81449,71 грн. Це підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 15) та повідомленням відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 18).

01 вересня 2005 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_6 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 36). А, отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 був батьком ОСОБА_6 Факт родинних відносин між ними підтверджується сукупністю письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, а саме: копією свідоцтва про народження ОСОБА_6, у якому його батьком вказано ОСОБА_9 (а. с. 7), довідкою Лихачівської сільської ради Носівського району, у якій вказано, що з ОСОБА_6 на день його смерті проживав батько ОСОБА_7, поясненнями позивача та показаннями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_13, допитаних у судовому засіданні. Отже, ОСОБА_7 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_6 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 35).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв ОСОБА_7, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 89 від 01 квітня 2011 року (а. с. 13).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що в ряді документів ОСОБА_7 його прізвище вказано як «Йовхименко».

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 також був власником земельних ділянок загальною площею 5,203 га, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території колишньої Лихачівської сільської ради Носівського району, що засвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЧН № 093497. Хоча цей державний акт видано на імя ОСОБА_9, однак у судовому засіданні встановлено, що він належить ОСОБА_7

19 січня 2006 року помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 8).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 за життя склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він матиме право на день смерті, заповідав ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частинах, заповіт не змінено та не скасовано, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 44-45) та копією заповіту (а. с. 41).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_7 Факт родинних відносин між ними підтверджується сукупністю письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, а саме: копією свідоцтва про народження ОСОБА_16, у якому батьком вказано ОСОБА_9 (а. с. 11), копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (а. с. 12), довідкою Лихачівської сільської ради Носівського району, у якій вказано, що батько ОСОБА_3 ОСОБА_7 на день смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 14), поясненнями позивача та показаннями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_13, допитаних у судовому засіданні.

Відповідно до п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Установлення фактів родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а також між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, факту належності правовстановлюючого документа ОСОБА_7 має для позивача юридичне значення, адже дозволить їй реалізувати свої спадкові права після смерті батька. Установити вищевказані факти іншим способом неможливо, тому позовні вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають задоволенню.

Із довідки Лихачівської сільської ради Носівського району №88 від 01 квітня 2011 року, убачається, що ОСОБА_7 на день смерті був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 один (а. с. 14).

Із копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_7 № 629/2006 (а. с. 38-42) убачається, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7, подавши до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини не подавала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не претендує на спадкове майно та не заперечує проти того, щоб ОСОБА_3 оформила спадкові права на майно після смерті ОСОБА_7

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 зверталася до державного нотаріуса з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) та земельну ділянку, але їй було відмовлено у видачі таких свідоцтв у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної ДНК № 2142/02-31 від 02.10.2017 р. (а. с. 21).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 8 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно з ч. 6 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачає, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат, на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 093457 та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0098582 втрачені, що підтверджується оголошенням у пресі (а. с. 19).

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 211, 247, 258, 263-265, 212-215, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Установити факт, що ОСОБА_7, який помер 19 квітня 2006 року, був батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, який помер 01 вересня 2005 року.

Установити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 093457, виданий на імя ОСОБА_9 на підставі розпорядження № 281 голови Носівської районної державної адміністрації від 18 серпня 2004 року на земельну ділянку площею 5,203 га, розташовану на території Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 77 від 10 листопада 2004 року, належить ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7, який помер 19 квітня 2006 року, право власності на земельну ділянку площею 5,203 га, вартістю 65945,57 грн., розташовану на території Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 093457, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 77 від 10 листопада 2004 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7, який помер 19 квітня 2006 року, право на земельну частку (пай) вартістю 81449,71 коп. розміром 4,68 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Маяк» на території Лихачівської сільської ради Носівського району, яке належало ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого ОСОБА_14, державним нотаріусом Носівської районної ДНК 31 жовтня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №1812, невідємною частиною якого є сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0293932, виданий Носівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 26 серпня 1997 року, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №210 від 29 серпня 1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий