Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1858/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

При секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Заступника прокурора Запорізької області на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року у справі за позовом Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави до ОСОБА_3 міської ради Запорізької області, ОСОБА_4 про скасування п.5.23 рішення ОСОБА_3 міської ради №32 від 24.12.2009р., визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 міжрайонний прокурор Запорізької області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради Запорізької області, ОСОБА_4 про скасування п.5.23 рішення ОСОБА_3 міської ради №32 від 24.12.2009р., визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки.

В позові зазначав, що 24.12.2009 року ОСОБА_3 міською радою прийнято рішення №32 «Про передачу в оренду, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок», п.5.23 якого затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0574га по вул. Сибірякова 36 в м. Бердянську для індивідуального дачного будівництва. На підставі вказаного рішення ОСОБА_4 видано Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯК №822086.

Вказана земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, проекти землеустрою щодо відведення яких підлягають обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, що в даному випадку зроблено не було. Доказом незаконності оскаржуваного рішення ОСОБА_3 міської ради прокурор вважає розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації від 16.04.2010 року №101, яким вказується про необхідність ОСОБА_3 міській раді скасувати висновки, надані з 20.05.2009 року стосовно відведення земельних ділянок на територіях рекреаційного призначення. Також спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги, що унеможливлює передачу її у власність фізичній особі у відповідності до ст.ст.85, 88, 90 Водного кодексу України.

Крім того, спірне рішення суперечить Генеральному плану ОСОБА_3, затвердженому рішенням ОСОБА_3 міської ради №8 від 25.06.2009 року. Тому постановою Бердянського міськрайонного суду від 01.06.2011 року воно визнано незаконним.

Враховуючи вищенаведене прокурор просив суд скасувати п.5.23 рішення №32 від 24.12.2009 року сімдесят сьомої сесії ОСОБА_3 міської ради п'ятого скликання «Про передачу в оренду, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок»; визнати недійсним державний акт на право власності серії ЯК №822086 на земельну ділянку площею 0,0574га, виданий на ім'я ОСОБА_4 для індивідуального дачного будівництва по вул. Сибірякова 36 у м. Бердянську; зобов'язати ОСОБА_4 повернути земельну ділянку площею 0,0574га, яка знаходиться по вул. Сибірякова 36 в м. Бердянську Запорізької області територіальній громаді м. Бердянська.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Заступник прокурора Запорізької області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2015 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року скасовано, ухвалено нове про відмову в задоволенні позову в звязку зі спливом строку позовної давності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року рішення апеляційного суду Запорізької області скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що 24.12.2009 року ОСОБА_3 міською радою прийнято рішення №32 «Про передачу в оренду, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок», п.5.23 якого затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0574га по вул. Сибірякова 36 в м. Бердянську для індивідуального дачного будівництва.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_4 видано Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯК №822086.

Вказана земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, проекти землеустрою щодо відведення яких підлягають обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, що в даному випадку зроблено не було.

Доказом незаконності оскаржуваного рішення ОСОБА_3 міської ради прокурор вважає розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації від 16.04.2010 року №101, яким вказується про необхідність ОСОБА_3 міській раді скасувати висновки, надані з 20.05.2009 року стосовно відведення земельних ділянок на територіях рекреаційного призначення.

Також спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги, що унеможливлює передачу її у власність фізичній особі у відповідності до ст.ст.85, 88, 90 Водного кодексу України.

Крім того, спірне рішення суперечить Генеральному плану м. Бердянська, затвердженому рішенням ОСОБА_3 міської ради №8 від 25.06.2009 року. Тому постановою Бердянського міськрайонного суду від 01.06.2011 року воно визнано незаконним.

Так відповідно до положень ст.ст. 13, 14 Конституції Україниземля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 2 Закону України Про охорону земель визначено, що об'єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Відповідно до ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст. 84 ЗК Україниу державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, крім інших, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до положень статей 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови й землі водного фонду; віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до статті 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Стаття 4 ВК України, пункт б частини першої статті 58 ЗК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) визначають, що до земель водного фонду належать, зокрема, землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів.

Крім того, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоч і не розташований водний фонд, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню водного фонду.

За положеннями статті 60 ЗК України та статті 88 ВК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) уздовж морів та інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів установлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Розмір та межі прибережної захисної смуги вздовж морів та навколо морських заток і лиманів установлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів з урахуванням містобудівної документації.

Крім того, за положеннями частини четвертої статті 88 ВК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року № 434, у разі відсутності землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних обєктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.96 № 486 "Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них", з урахуванням конкретної ситуації.

Таким чином, землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується окремий порядок надання та використання.

Згідно з пунктом ґ частини третьої статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час прийняття рішення про надання земельної ділянки у власність) лише на умовах оренди громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися земельні ділянки прибережних захисних смуг для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Отже, за змістом вищенаведених норм права землі в межах двох кілометрів прибережних захисних смуг уздовж морів не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України.

Крім того, відповідно до пунктів 5, 10 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996р. № 486, розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації, а на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови.

Згідно зі статтею 9 Закону України Про державну експертизу землевпорядної документації проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обовязковій державній експертизі, зокрема проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду, оздоровчого та рекреаційного призначення.

Встановлено, що обовязкова державна експертиза проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки проведена не була, чим порушено вимоги чинного земельного законодавства та не дотримано порядок набуття права власності на землю.

З огляду на системний аналіз положень вищенаведених норм законодавства при наданні в користування земельних ділянок навколо водних обєктів, у разі відсутності землевпорядної документації (документації із землеустрою, проекту землеустрою) та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних обєктів, збереження водних обєктів повинно бути досягнуто шляхом урахування нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку, з урахуванням конкретної ситуації.

Спірна земельна ділянка розташована в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря.

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, колегія суддів дійшла висновку, що під час прийняття п. 5.23 спірного рішення № 32 сімдесят сьомої сесії V скликання ОСОБА_3 міської ради Запорізької області від 24.12.2009 року Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_3 міською радою було порушено вимоги чинного на той час законодавства в частині підстав та порядку надання земельної ділянки у власність відповідачці , а тому, зазначений пункт рішення є незаконним та підлягає скасуванню, а державний акт на право власності на земельну ділянку, що виданий на підставі вказаного рішення, повинен бути визнаний недійсним.

За приписами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана його повернути. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Спірна земельна ділянка розташована в адміністративних межах м. Бердянська Запорізької області.

Відповідно до положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності з 1 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

При цьому землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності (ст. 83 ЗК України).

Таким чином спірна земельна ділянка підлягає поверненню територіальній громаді м. Бердянська.

Доводи відповідача про те,Ж що прокурором пропущений трирічний строк позовної давності для звернення до суду являються необґрунтованими, оскільки на момент набрання чинності Закону № 4176-5 ( 15 січня 2012 року), строк позовної давності не сплив, а тому звернення прокурора до суду з позовом у грудні 2014 року відповідає п.5 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 20.12.2011 року № 4176-5»Про внесення змін до деяких Законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16.09.2015 року № 6-68цс15 та від 18.05.2016 року « 6-3079цс15, які відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів України ( а.с.249 на звороті).

Судова колегія приходить до висновку, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України рішення суду скасовує та ухвалює нове рішення про задоволення позову прокурора в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Запорізької області задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2015 рокуу цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави до ОСОБА_3 міської ради Запорізької області, ОСОБА_4 про скасування п.5.23 рішення ОСОБА_3 міської ради №32 від 24.12.2009р., визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки - задовольнити.

Скасувати п.5.23 рішення № 32 від 24.12.2009 року сімдесят сьомої сесії ОСОБА_3 міської ради п'ятого скликання «Про передачу в оренду, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок».

Визнати недійсним державний акт на право власності серії ЯК №822086 на земельну ділянку площею 0,0574 га, виданий на ім'я ОСОБА_4 для індивідуального дачного будівництва по вул. Сибірякова 36 у м. Бердянську.

Зобов'язати ОСОБА_4 повернути земельну ділянку, вартістю 34107,08 грн., площею 0,0574га, кадастровий номер :08:007:0337, яка знаходиться по вул. Сибірякова 36 в м. Бердянську Запорізької області, межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії ЯК № 822086, виданому ОСОБА_4, територіальній громаді м. Бердянська.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: