РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Довбенко Г.В.,

з участю:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала і просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20 лютого 2015 року уклала шлюб з відповідачем, від якого вони мають сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час шлюб з відповідачем розірвано відповідно до рішення Рівненського міського суду від 12.06.2017 року, вони проживають окремо і відповідач належної допомоги на утримання сина їй не надає. Відповідач працює на фірмі ЄВРО-С, ТОВ, що знаходиться в м. Рівне, вул. Гагаріна, 39, має нерегулярний та мінливий дохід, а тому аліменти просить суд стягнути у твердій грошовій сумі. Оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та отримує на дитину лише 860 гривень, відповідач і їй повинен надавати допомогу по утриманню.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання позивача визнав частково.

ОСОБА_5 у частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно визнав. Не заперечуючи необхідності сплати аліментів на утримання дитини.

ОСОБА_5 вимоги в частині стягнення аліментів на утримання позивача не визнав. Посилаючись на своє матеріальне становище та на відсутність постійного доходу, вважає, що не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що сторони з 20 лютого 2015 року перебували у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 23 червня 2017 року, згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області, шлюб між ними розірвано.

Судом також встановлено, що на теперішній час відповідач належної матеріальної допомоги позивачу на утримання сина, який проживає разом з нею, в добровільному порядку не надає, а тому суд вважає необхідним, з метою забезпечення прав дитини на матеріальне утримання, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено у частині третій статті 181 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно статті 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Наявність інших обставин, що мають істотне значення і які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (інвалідність відповідача, наявність у нього тяжких хронічних захворювань, наявність у нього інших, крім сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, утриманців, тощо), судом не встановлена.

Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України).

Визначаючи розмір стягуваних аліментів судом враховується, що відповідач офіційно не працевлаштований, не має на утриманні інших осіб, тому, суд приходить до висновку, що позивач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень на дитину, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на дитину підлягають до задоволення.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, то ці вимоги суд вважає недоведеними та безпідставними, а тому вони задоволенню не підлягають.

Частиною другою статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Разом з тим, відповідно до вимог частини четвертої статті 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, на відміну від обовязку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який є безумовним, право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років обумовлюється можливістю чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи встановлені по справі обставини щодо матеріального становища відповідача, суд прийшов до висновку, що відповідач не має можливості та не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_5 Ярославівни до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В позові ОСОБА_2 про стягнення алiментiв на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Рiшення в частинi стягнення алiментiв у межах суми платежу за один місяць пiдлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 (громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) в дохід держави 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г.Кучина