САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/5197/17
Провадження № 2/206/1297/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2017 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Дубовик Г.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.02.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VІІІ з 08 червня 2017 року у Сімейний Кодекс України внесено зміни, відповідно до яких встановлено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки до 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До того ж, на сьогодення встановлений рішенням суду розмір аліментів не відповідає потребам дитини у звязку зі збільшенням цін на харчові продукти, медикаменти та загалом збільшення рівня життя.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову у тому випадку, якщо цього вимагає закон.

Суд заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, прийшов до наступного.

Встановлено, що на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2012 року з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 лютого 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 2)

Станом на день ухвалення вказаного рішення ч. 2 ст. 182 СК України передбачала, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №2037-VІІІ частину другу статті 182 Сімейного Кодексу України змінено та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи зі змісту п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Жодних доказів про зміну свого матеріального стану чи стану здоровя, стану здоровя дитини, матеріального стану відповідача, позивач суду не представила.

Таким чином, виходячи з того, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановленого раніше судового рішення про їх стягнення, а обставин передбачених ч.1 ст.192 СК України, які б могли бути підставою для збільшення розміру аліментів судом не встановлено, а позивачем не доведено, то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. В. Зайченко