Провадження №2/219/4405/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

05 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зереєстрований 16 грудня 2010 року Микитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не більш, ніж 50% від прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку з моменту подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття чи інших обставин, які мають суттєве значення.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини роз'єднано в окремі самостійні провадження, у звязку з чим цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини присвоєно єдиний унікальний номер 219/11017/17 та номер провадження 2/219/4405/2017.

Ознайомившись з вказаною позовною заявою та доданими до неї документами, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу з наступних підстав.

Згідно пункту 6 частини 3 статті 121 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) заява повертається у випадках, коли подана без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

У відповідності до частини 3 статті 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Частиною 1 статті 95 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

В свою чергу, пунктом 4 частини 1 статті 96 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання однієї дитини в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не більш, ніж 50% від прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку з моменту подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття чи інших обставин, які мають суттєве значення.

Як вбачається із розяснень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені статтею 96 ЦПК, підлягають судовому захисту виключно у порядку наказного провадження, оскільки частиною третьою статті 118 ЦПК передбачено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Крім того, не допускається одночасне звернення до суду із заявою про видачу судового наказу та пред'явлення позову про той самий предмет і з тих самих підстав.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач зверталася із вказаною вимогою в порядку наказного провадження. Також відсутні відомості про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

А відтак, згідно пункту 6 частини 3 статті 121 ЦПК України, позовну заяву слід позивачу, оскільки вона подана без дотримання порядку, визначеного ч. 3 ст. 118 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 96, 118, п.6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.С. Конопленко