АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Пищида М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря Григорєвій В.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2017 року по справі позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення за договором іпотеки № 0301/1007/88-399-Z-1 від 26.10.2007 з ОСОБА_2 шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання права власності за іпотекодержателем АТ «Дельта банк» на предмет іпотеки: домоволодіння та земельну ділянку, що належать іпотекодавцю та знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дубініна, буд. 61 - в рахунок виконання зобов'язань з оплати заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що 26.10.2007 між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит розмірі 400 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 11,9 % річних строком користування кредитними коштами до 20.10.2027 року.

26.10.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого, в забезпечення виконання відповідача за кредитним договором № 0301/1007/88-399 від 26.10.2007 останній передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно - домоволодіння та земельну ділянку, що належать іпотекодавцю та знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дубініна, буд. 61.

25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк»до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк) від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

В порушення зобовязань укладеного кредитного договору станом на 11.09.2014 перед банком існувала заборгованість в розмірі 5 142 877,51 грн., з яких: тіло кредиту 4 021 800,66 грн. та 1 121 076,85 грн. - відсотки.

У звязку з вище викладеним, позивач просить в рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 5 142 877,51 грн. звернути стягнення за договором іпотеки № 0301/1007/88-399-Z-1 від 26.10.2007 з ОСОБА_2 шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання права власності за іпотекодержателем АТ «Дельта банк» на предмет іпотеки: домоволодіння та земельну ділянку, що належать іпотекодавцю та знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дубініна, буд. 61 - в рахунок виконання зобов'язань з оплати заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення за договором іпотеки № 0301/1007/88-399-Z-1 від 26.10.2007 з ОСОБА_2 шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання права власності за іпотекодержателем АТ «Дельта банк» на предмет іпотеки: домоволодіння та земельну ділянку, що належать іпотекодавцю та знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дубініна, буд. 61 - в рахунок виконання зобов'язань з оплати заборгованості за договором про надання споживчого кредиту відмовлено.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.10.2007 між Акціонерно-комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0301/1007/88-399, відповідно до умов якого остання отримала кредит розмірі 400 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 11,9 % річних строком користування кредитними коштами до 20.10.2027, зі змінами, внесеними договором від 07.04.2010, укладеного із ПАТ «Сведбанк», що став правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» (а.с. 9 24).

Також, 26.10.2007 між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого у забезпечення виконання відповідача за кредитним договором № 0301/1007/88-399 від 26.10.2007 останній передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: домоволодіння та земельну ділянку, що належать іпотекодавцю та знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дубініна, буд. 61 (а.с.25, 26).

12.08.2010 укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору іпотеки вже між ОСОБА_2 та ПАТ «Сведбанк», яке виступало правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке, в свою чергу, виступало правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» (а.с. 28 31).

25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк»до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк) від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.48 52).

11.09.2014 на адресу відповідача ПАТ «ДельтаБанк» направив лист від 09.09.2014, в якому просив погасити наявну заборгованість за кредитом в сумі 142 089,89 доларів США. Повідомлено, про те, що згідно зі ст.ст. 36 - 38 Закону України «Про іпотеку», банк має право задовольнити своїх вимоги за рахунок предмета іпотеки (а.с. 42 43).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК та ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів того, що позичальником ОСОБА_3 було отримано відомості про перехід до нового кредитора прав у зобовязанні.

Відповідно до вимог ст. 572 ЦК України, ст. ст. 1, 33 Закону України «Про іпотеку» в силу застави (іпотеки) кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою (іпотекою), одержати задоволення за рахунок заставленого майна.

За умовами п. 12.3 договору іпотеки (зі змінами внесеними договором від 12.08.2010 (а.с. 28 - 31), згідно із застереження про задоволенню вимог іпотекодержателя, викладених у п.п. 12.3.1, 12.3.2 цього пункту договору, сторони домовилися, що передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки здійснюється у порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на підставі застереження: шляхом набуття права власності передачею у власність на предмет іпотеки. Предмет іпотеки набувається у власність за вартістю, що визначається субєктом оціночної діяльності, або за згодою між сторонами.

У п.п. 121.3.2. визначено, що продаж предмета іпотеки здійснюється згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку» шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі.

Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Окремого договору між сторонами про задоволення вимог іпотекодержателя укладено не було, а договором іпотеки передбачено застереження шляхом продажу будь-якій особі за узгодженою між сторонами ціною або за вартістю, визначеною субєктом оціночної діяльності

За рішенням суду звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається за правилами ст. 39 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають застосуванню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п.п. 38, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання ( ст. 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.

Як було вказано, відповідно до п. 11 Договору іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за договором або зобовязанням, що забезпечено іпотекою за Договором іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Доводів, які спростовують висновки суду чи вказували на порушення вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: