Справа № 316/1402/16-ц
Провадження № 2/316/666/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі

головуючого судді: Вільямовської Н.О.,

при секретарі судового засідання: Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Енергодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє за себе та в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності», Орган опіки та піклування в особі служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, зазначивши наступне:

10 листопада 2001 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. За час шлюбу родині, яка на той час складалася з 3 осіб, на підставі рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради №14 від 20 січня 2010 року була надана квартира АДРЕСА_1. Сімейне життя між ними не склалося. Вона намагалась зберегти шлюб, але, на жаль, цього не вдалося та 23 лютого 2016 року за рішенням Енергодарського міського суду шлюб між ними було розірвано за ініціативою чоловіка.

Перший раз відповідач залишив родину, пішовши з квартири мешкати в інше місце в лютому 2015 року. Наприкінці вересня 2015 року повернувся додому та став мешкати знову в цій квартирі. 05 січня 2016 року відповідач залишив родину вдруге. Всі свої речі він забирав поступово самостійно протягом січня, в лютому 2016 року за його проханням позивач винесла йому до будинку частину його речей, а в березні за його проханням остаток речей винесла донька. На теперішній час жодних особистих речей відповідача в квартирі не має. Він має ключі від квартири. Замки на вхідних дверях не змінювались. Вважає, що колишній чоловік має реальну можливість вільного користування квартирою, оскільки жодних перешкод в користуванні квартирою нею не чинилось, але відповідач не користується квартирою. Вони підтримують нормальні стосунки, поздоровляють друг друга з днем народження, спілкуються телефоном та смс-повідомленнями. В разі необхідності звертається до нього з проханням стосовно потреб дітей, на що він надавав таку допомогу, незважаючи на те, що він сплачує аліменти за рішенням суду. Крім того, в телефонній розмові або в смс-повідомленнях вони спокійно спілкуються щодо спільних знайомих тощо.

Місце проживання відповідача зареєстровано за адресою спірної квартири, але з січня 2016 року він не тільки покинув це місце проживання, але і припинив приймати участь у сплаті комунальних витрат. Владнати з ним питання про реєстрацію зняття з реєстраційного обліку за даною адресою позивач у добровільному порядку не має змоги.

Таким чином, позивач зазначає, що з 05 січня 2016 року відповідач втратив фактичне користування цією квартирою, а також і намір відноситись до цієї квартири, як до свого місця проживання. Він, навіть, зазначає в офіційних листах та документах інше місце проживання. Вважає, що відповідач не користується житлом без поважних причин, оскільки ніяких перешкод щодо проживання в цій квартирі не чинились та не чиняться.З заявами про порушення його житлових прав відповідач до компетентних органів не звертався.

Заочним рішенням суду від 11 квітня 2017 року позовні вимоги було задоволено та визнано ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням- квартирою № 72, розташованою в будинку № 3 по вул. Молодіжна (Комсомольська), м. Енергодар, Запорізької області.

Ухвалою Енергодарського міського суду від 06 червня 2017 року вищезазначене заочне рішення скасовано та призначена справа до нового розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним у позові доводам. Зазначила, що відповідач мешкає у м. Камянка-Дніпровська, Запорізької області з іншою жінкою, фактично створив нову родину, вона спілкується з ним телефоном, перешкод щодо проживання відповідача у спірній квартирі не чиняться.

Представник позивача ОСОБА_1 за письмовою довіреністю ОСОБА_5 у судове засідання зявилась, підтримала позицію ОСОБА_1, зазначивши додатково, що відповідач втратив інтерес до цієї квартири як до свого постійного місця проживання.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги не визнає.

Представник відповідача ОСОБА_4 за письмовою довіреністю ОСОБА_6З у судове засідання зявився. Обґрунтовуючи заперечення проти позову зазначив на те, що у січні 2016 року ОСОБА_4 за власним бажанням покинув квартиру, оскільки між ним та позивачкою були неприязні відносини, а скандали негативно могли вплинути на психіку дітей, тому він, піклуючись про їх психологічний стан, залишив квартиру, до якої інтересу не втрачав, уклав договір про реструктуризацію боргу, заплатив комунальні послуги. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи- Органу опіки та піклування в особі служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Запорізької області ОСОБА_7 надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги, в раніше призначених судових засіданнях поясняла, що у вересні 2016 року представниками служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Запорізької області було відвідано квартиру № 72, розташовану в будинку № 3 по вул. Молодіжна (Комсомольська), м. Енергодар, Запорізької області. Під час проведення бесіди з неповнолітньою донькою сторін- Анастасією, встановлено, що у вказаній квартирі мешкають ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_3, батька останній раз бачила влітку 2016 року. Під час обстеження квартири особисті речі ОСОБА_4 були відсутні.

Представник третьої особи- Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» - у судове засідання не зявився, причини неявки не відомі.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона знайома з родиною ОСОБА_4 з 2005 року, вони є кумами. Вона часто буває у спірній квартирі. ОСОБА_4 пішов з квартири у січні 2016 року та не проживає там до теперішнього часу. Він мешкає з іншою жінкою у м. Камянка-Дніпровська Запорізької області. Вони іноді зустрічаються в компаніях, але жодного разу він не проявляв інтересу до спірної квартири. Жодних перешкод у користуванні квартирою позивач не чинить. Речей відповідача в квартирі не має.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона є подругою позивачки з 2014 року, часто бувала і буває спірній квартирі. Відповідач в ній не мешкає з 2016 року. Її кіоск знаходиться біля будинку, де знаходиться квартира, з початку 2016 року вона не бачить ні відповідача, ні його машини біля будинку, а раніше було видно, що він там мешкає. Речей його також у квартирі не має. Ніяких перешкод у проживанні ОСОБА_4 позивачка не чинить, замок не змінювала.

Заслухавши сторін по справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав:

У силу ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 10 листопада 2001 року між сторонами по справі укладено шлюб, про що міським відділом РАГС Харківського обласного управління юстиції було зроблено актовий запис №2123 в Книзі реєстрації актів про одруження (а.с.5).

Від шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

На підставі ордеру № 52, виданого 05 лютого 2010 р. Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради Запорізької області ОСОБА_4 надано право зайняти квартиру№ 72, розташовану в будинку № 3 по вул. Молодіжна (Комсомольська), м. Енергодар, Запорізької області на сімю з трьох чоловік (ОСОБА_4- чоловік, ОСОБА_1- дружина, ОСОБА_3- донька). (а.с.7)

У вказаній квартирі, крім позивача, відповідача та доньки ОСОБА_2, зареєстровано також ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

23.02.2016 року за рішенням Енергодарського міського суду шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 7 звор. бік).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтями 71,72 ЖК України передбачено при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

З викладеного вбачається, що предметом доказування у даній справі є відсутність та не проживання відповідача без поважних причин понад шість місяців в спірній квартирі.

Пленум Верховного суду України у п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року (із наступними змінами) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", роз'яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідач ОСОБА_4 не заперечує тієї обставини, що він не проживає в квартирі понад 6 місяців, але будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності за місцем реєстрації адреси спірної квартири суду не надав. Відповідачем також не доведено, що його проживання поза межами квартири носить тимчасовий характер, як не надано доказів на підтвердження того, що позивачем чинились перешкоди у користуванні квартирою. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 Суд також погоджується з позицією сторони позивача, що судом розяснювались сторонам їх права і обовязки, в тому числі право на предявлення зустрічного позову. Відповідач ОСОБА_4 своїм правом не скористувався, з такими вимогами до суду не звертався, як і не звертався ні раніше, ні за весь час розгляду справи у суді до правоохоронних органів з цього приводу. Укладення ним договору на реструктуризацію (існування якого сторонами не оспорювалось) не свідчить про проживання його у спірному житловому приміщенні, як не свідчить і про поважність причин не проживання. Такий доказ, як сплата ним комунальних послуг за адресою квартири уже в період розгляду справи, суд розцінює критично. Відповідачу уже було достеменно відомо про наявність справи у суді.

Не впливає на позицію суду також і доводи відповідача про те, що він покинув квартиру в інтересах дітей та збереження їх психологічного стану, оскільки в жовтні 2015 року ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження позивачці, але протягом мешкав у спірній квартирі ще значний час.

Цивільним процесуальним законодавством збирання доказів судом, за власної ініціативи, не передбачено і визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 10 ЦПК України).

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у будинку у зв'язку із тим, що його діти за станом здоров'я потребують психологічної допомоги.

Не надано суду доказів і на підтвердження того, що між сторонами існують неприязні стосунки. Навпаки, до матеріалів справи позивачем надано роздруківку СМС-повідомлень, з яких вбачається спілкування між ними в доброзичливих стосунках та щодо будь-яких питань (розірвання шлюбу, виховання та матеріальне забезпечення відповідачем дітей, побутові питання тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Також, при подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір в розмірі 551,20 грн., у звязку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. (а.с. 1)

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 215, ЦПК України, ст. ст. ст. 9, 116, 127, 128, 132 ЖК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, яка діє за себе та в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності», Орган опіки та піклування в особі служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 72, що розташована у будинку № 3 по вул. Молодіжна (Комсомольська) у м. Енергодар Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНКПП: НОМЕР_2, витрати по оплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. О. Вільямовська