АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1716/17 Справа № 183/1754/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, пені та розірвання договору оренди землі, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з уточненим позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» (далі ТОВ «Агро-Віта 2000») про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, пені та розірвання договору оренди землі, мотивуючи тим, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,7989га, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Зазначала, що 10 березня 2012 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди землі строком на 7 років.

Вказувала, що відповідно до укладеного ними договору орендна плата за землю вноситься у строк до 31 грудня поточного року, орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами.

Посилаючись на те, що п.22 договору оренди передбачений обовязок відповідача своєчасно вносити орендну плату, який він порушив, оскільки орендну плату за використання у 2015 році земельної ділянки не здійснив, крім того жодного разу не здійснив поставку 1 тони соломи, оранку та культивацію її присадибної ділянки, що є істотним порушенням умов договору, а тому просила суд ухвалити рішення, яким розірвати договір оренди землі №б/н від 10 березня 2012 року, укладений між нею та ТОВ «Агро-Віта 2000», зареєстрований Відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області в державному реєстрі земель 31 серпня 2012 року за №00385; стягнути з ТОВ «Агро-Віта 2000» заборгованість по виплаті орендної плати за 2015 рік в розмірі 7.060 грн.60 коп.; зобовязати ТОВ «Агро-Віта 2000» повернути земельну ділянку площею 4,7989га кадастровий номер :02:049:0819, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області; стягнути з ТОВ «Агро-Віта 2000» пеню за прострочення виплати орендної плати у розмірі 1.668 грн.99 коп.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Розірвано договір оренди землі №б/н від 10 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Агро-Віта 2000», зареєстрований Відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області в державному реєстрі земель 31 серпня 2012 року за №00385. Зобовязано ТОВ «Агро-Віта 2000» повернути ОСОБА_2 земельну ділянку площею 4,7989 га кадастровий номер :02:049:0819, розташовану на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Стягнута заборгованість по виплаті орендної плати за 2015 рік в розмірі 5.895 грн.60 коп., пеня за прострочення виплати орендної плати у розмірі 1.397 грн.20 коп. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агро-Віта 2000», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволені позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 19 травня 2009 року, виданого Новомосковською райдержадміністрацією Дніпропетровської області, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 4,7989 га, розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.11).

10 березня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агро-Віта 2000» було укладено договір оренди землі строком на 7 років (а.с.7-10).

Сторони погодили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору становила 141.325 грн.

Згідно з п.5 договору оренди за користування земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату грошовій формі у розмірі 4,00% (чотири відсотки) від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02 лютого 2002 року №92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» із змінами від 13 вересня 2002 року та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року №725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», що становить 5.653 грн., а також проводить безкоштовну поставку 1 тонни соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га та сплачує за орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації (п.6 договору оренди).

Згідно з пунктом 7 договору оренди, орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами.

Договір оренди зареєстрований у Відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області в державному реєстрі земель 31 серпня 2012 року за №00385.

Сторонами в судовому засіданні визнано, що орендна плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі за 2012-2014 роки виплачена позивачу в повному обсязі.

У відповідності до довідки ТОВ «Агро-Віта 2000» за умовами договору оренди за 2015 рік позивачу була нарахована до видачі орендна плата в розмірі 6.936 грн. 46 коп. з урахуванням проведеної індексації нормативно-грошової оцінки землі на коефіцієнт індексації, що дорівнює 1,249, який у відповідності до п.289.2 ст.289 ПК України з урахуванням змін, внесених в п.289.2 ПК України розрахований виходячи з індексу споживчих цін за 2014 рік 124,9%. Для отримання орендної плати за 2015 рік ОСОБА_3 не надавала в бухгалтерію банківських реквізитів, в касу підприємства не зверталася (а.с.29).

02 червня 2016 року ТОВ «Агро-Віта 2000» направлено на адресу позивача лист за №17 із повідомленням про нарахування орендної плата за 2015 рік в розмірі 6936,46 гривень за користування підприємством земельною ділянкою згідно договору її оренди від 10 березня 2012 року та про те, що для отримання зазначеної суми необхідно звернутися до ТОВ «Агро-Віта 2000» за адресою - Дніпропетровська область Новомосковський район с.Голубівка вул.Леніна,10, або повідомити уповноваженим особам підприємства банківські реквізити для перерахування грошових коштів (а.с.50,51).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач допустив порушення умов договору, оренду плату з 2015 рік не здійснив, культивацію присадибної земельної ділянки та поставку соломи не здійснював, а тому прийшов до висновку про можливість стягнення заборгованості по орендній платі, пені, для припинення договору оренди земельної ділянки та повернення її позивачу.

Колегія суддів не може у повній мірі погодитись з таким висновками.

Статтею 14 ч.1 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладення договору, визначено, що договір оренди укладається в письмовій формі.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Статтею 18 зазначеного Закону встановлено, що договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації.

У відповідності до ст.398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також, на інших підставах, встановлених законом.

На підставі ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи міститься лист від 02 червня 2016 року, з якого вбачається, що оренда плата за 2015 рік нарахована, втім позивачем дійсно не отримана, колегія суддів вважає, що в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 5.895 грн.60 коп. та пені, передбаченої п.9 договору оренди за прострочення виконання зобовязання зі своєчасної сплати орендної плати у розмірі 1.397 грн.20 коп. рішення обґрунтоване, оскільки договором оренди та нормами чинного законодавства встановлено обовязок відповідача сплатити орендну плату за використання земельної ділянки і доказів того, що відповідач вжив всіх належних від нього заходів для виконання означеного обовязку суду не надано.

Саме лише посилання відповідача на неявку позивача до підприємства, неповідомлення ним банківських розрахунків не є підставою для означеного висновку, оскільки відповідачем доказів вжиття ним дій з належного повідомлення позивача про нарахування орендної плати матеріали справи не містять.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання договору оренди, суд першої інстанції дійшов до висновку, що підставами для розірвання договору зокрема є невиконання пункту договору в частині культивації земельної ділянки протягом 2012-2015 років.

Проте з такими висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст.21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Згідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року №6-146цс12 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Враховуючи вищезазначені норми встановлено, що судом першої інстанції залишено поза увагою положення п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України та зроблено помилкового висновку про те, що положення закону, які регулюють спірні правовідносини не вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди.

Колегія суддів наголошує на тому, що культивація присадибної ділянки орендодавця не входить ні до однієї з форм орендної плати, передбачених договором, а є додатковою безкоштовною послугою, яка не має грошової оцінки, за яку договором в разі ненадання передбачено грошову компенсацію.

За таких обставин суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для розірвання укладеного сторонами договору оренди землі, оскільки відсутні зі сторони відповідача істотні порушення умов договору.

Колегія суддів не вбачає підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки матеріали справи не містять доказів систематичної невиплати відповідачем орендної плати за договором.

Доказів того, що позивач зверталась до відповідача із заявами про необхідність безкоштовної поставки соломи із вказівкою адреси, до якої необхідно проводити таку поставку, або того, що позивач має у власності присадибну земельну ділянку, яку відповідач зобов`язався обробляти матеріали справи не містять

На момент звернення до суду та на час прийняття рішення у даній справі відповідачем був не сплачений лише один платіж за 2015 рік, а строк сплати іншого платежу орендної плати за 2016 рік не настав.

Отже, наявне разове порушення умов договору, що відповідно не вважається підставою в розумінні пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Інших підстав окрім для розірвання договору оренди землі позивач не заявляв, а також і не надавав будь-яких інших доказів, які свідчили про істотне порушення умов договору відповідачем.

Враховуючи викладене вище колегія суддів приходить до висновку про можливість скасування рішення суду першої інстанції в частині розірвання договору оренди землі №б/н від 10 березня 2012 року, зареєстрованого Відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області в державному реєстрі земель 31 серпня 2012 року за №00385, та зобовязання ТОВ «Агро-Віта 2000» повернути ОСОБА_2 земельну ділянку площею 4,7989 га кадастровий номер :02:049:0819 та відмови у задоволенні позову в цій частині на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального, процесуального права та матеріалам справи, тому його слід залишити без змін.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року в частині розірвання договору оренди землі №б/н від 10 березня 2012 року, який укладений між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000», зареєстрованого Відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області в державному реєстрі земель 31 серпня 2012 року за №00385 та зобовязання товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» повернути ОСОБА_2 земельну ділянку площею 4,7989га кадастровий номер :02:049:0819, розташовану на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області скасувати і в цій частині позову ОСОБА_2 відмовити.

В іншій частині рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_4