233 № 233/5264/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
22 грудня 2017 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Круговій Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на підставі Договору купівлі-продажу від 29 січня 2015 року, йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2.
На момент придбання квартири та по теперішній час у спірному жилому приміщенні зареєстрований колишній співвласник квартири ОСОБА_2
Проте, з серпня 2015 року ОСОБА_2 у спірному жилому приміщенні не мешкає, його особистих речей у квартирі не має, комунальні послуги він не сплачує.
Не зважаючи на зміну місця проживання та припинення права власності на спірне жиле приміщення, відповідач з реєстраційного обліку за адресою місцезнаходження квартири не знявся, чим вчиняє дії, що перешкоджають користуванню його власністю, змушують нести додаткові витрати по утриманню житла та заважають оформити субсидію на житлово-комунальні послуги.
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому ЦПК України в редакції 2004 року, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд на підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 29 січня 2015 року між ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу, у відповідності до якого ОСОБА_4, ОСОБА_2 передали, а ОСОБА_1 прийняв у власність квартиру номер шість в будинку номер сорок один по АДРЕСА_5 (а.с.9,10).
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майн № 108692757 від 22.12.2017 року право приватної власності ОСОБА_1 на квартиру номер шість в будинку номер сорок один по АДРЕСА_5 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.07.2015 року за № 10287095.
Пунктом 10 Договору купівлі-продажу від 29 січня 2015 року передбачено, що продавця зобов'язані звільнити квартиру від належних їм речей, вилучити ключі від квартири в осіб, які їх мали і передати квартиру покупцю до 30.01.2015 року, знятися з реєстрації до 29.04.2015 року.
Відповідач ОСОБА_2 станом на 26 жовтня 2017 року є зареєстрованим у спірному жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується довідкою КП «СЕЗ» від 26.10.2017 року № 2016 (а.с.12).
Згідно із Актом з перевірки паспортного режиму від 26.10.2017 року, відповідач ОСОБА_2 відсутній у спірному жилому приміщенні з серпня 2015 року (а.с.13).
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Отже, з моменту переходу права власності на спірне житлове приміщення до нового власника, відповідач ОСОБА_2, як колишній співвласник квартири АДРЕСА_4, втратила право користування спірним жилим приміщенням, а тому має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Тож, позов слід задовольнити у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7, до ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має прав на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.В. Каліуш