У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 серпня 2008 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 6 800 грн

ОСОБА_2 своїм підписом у заяві підтвердив згоду на те, що заява підписана разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку».

Зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, в зв'язку з чим у нього станом на 17 жовтня 2016 року виникла заборгованість в сумі 15 304,32 грн, яку просило стягнути з відповідача.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 15 серпня 2008 року у сумі 13 437,45 грн, з яких: 5 117,70 грн - тіло кредиту, 3 800,41 грн - відсотки за користування кредитом, 4 519,34 грн - пеня за прострочене зобов'язання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог.

Задовольняючи частково позов, апеляційний суд виходив із того, що шляхом підписання анкети-заяви про приєднання було укладено у письмовій формі кредитний договір.

З тексту анкети-заяви вбачається, що відповідач виявив бажання отримати платіжну кредитну картку «Універсальна», своїм підписом погодився з тим, що дана заява, разом з пам'яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківський послуг» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився та погодився з «Умовами та правилами наданні банківських послуг», а також з «Тарифами Банку», які були йому надані для ознайомлення у письмовому вигляді.

Також колегією суддів апеляційного суду обґрунтовано не прийнято до уваги посилання відповідача щодо пропущення позивачем строку позовної давності, враховуючи те, що відповідачу було видано платіжну картку «Універсальна» зі строком дії серпень 2012 року, а також картку «Універсальна» зі строком дії по жовтень 2017 року, відповідач ще має картку строком дії по липень 2018 року. Всі картки мають спільний баланс. 14 листопада 2016 року було здійснення поповнення готівкою картки у сумі 1 000 грн, а перед цим, 21 жовтня 2016 року зазначений рахунок було поповнено на суму 800 грн, шляхом переведення з картки на картку через сервіс «Приват24».

Отже підстав для застосування строку позовної давності немає.

Таким чином позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ А.В. Маляренко