Справа №403/59/17 провадження № 2/403/43/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Атаманової С.Ю., при секретарі судового засідання Дорошенко В.В., з участю відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 Акціонерне Товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.10.2012 року в загальному розмірі 50267 грн. 68 коп. станом на 31.12.2016 року, яка складається із заборгованості: за кредитом 5219,45 грн.; по процентам за користування кредитом 39228,34 грн., за пенею та комісією 2950,00 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. (фіксована частина) та 2369,89 грн. (процентна складова). Позов обгрунтовано тим, що зазначена сума заборгованості за кредитним договором виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем по справі умов договору щодо повернення наданого банком кредиту, сплати процентів за користування кредитом та не виконання інших зобовязань в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Крім того, прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1600,00 грн.. В судове засідання представник позивача не зявився. Згідно письмового клопотання, викладеного в позовній заяві, поданій до суду, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача. В судовому засіданні відповідач по справі ОСОБА_1 заперечила проти позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, стверджуючи про здійснення нею платежів, спрямованих на погашення кредиту, та надала суду копії квитанцій, підтверджуючих, на її думку, належне виконання неї зобовязань за кредитним договором та відсутність заборгованості перед позивачем. Факту користування кредитними коштами відповідач не заперечує.Також зазначила, що надавала грошові кошти на погашення платежів за кредитом представнику банку та саме їй передала кредитну картку для того, щоб вона її закрила. При цьому підтвердила, що не перевіряла факту закриття представником банку кредитної картки і з урахуванням того, що з 2014 року банк не звертався до неї з вимогами про погашення кредиту, думала, що кредитна картка закрита. Інших квитанцій, крім тих, які нею надані до суду на підтвердження сплати кредиту, надати не може. З приводу зняття грошових коштів з кредитної картки, зокрема, після поповнення карткового рахунку 01.08.2013 року на 6500 грн., стверджує, що грошових коштів не знімала, а ці дії вчинив банк. Підтверджуючих даний факт доказів суду надати не може. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом по справі встановлено, що відповідно до анкети-заяви відповідача по справі ОСОБА_1 від 05.10.2012 року про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку (далі Умов та Правил надання банківських послуг), остання погодилась з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердила також факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому виді (а.с.7 зворот. бік). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки відповідач ОСОБА_1 підписала анкету-заяву від 05.10.2012 року, вона, як клієнт, приєдналася і зобовязувалася виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку договорі про надання банківських послуг в цілому. Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Памятці клієнта/ Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена у заяві (а.с.26 зворот.бік). З урахуванням викладеного судом встановлено, що датою укладення договору про надання банківських послуг між сторонами по справі є 05.10.2012 року, що відповідає даті, зазначеній в анкеті-заяві відповідача по справі ОСОБА_1 (а.с.7 зворот. бік). Відповідно до п.1.1.1.33 Умов та Правил надання банківських послуг заява-анкета про надання послуг звернення клієнта банку про відкриття йому банківського рахунка та/або надання йому інших послуг на умовах цих Умов та правил (а.с.10 зворот.бік). Відповідно до п.1.1.1.36 Умов та Правил надання банківських послуг картковий рахунок банківський поточний рахунок, на якому обліковуються операції з використанням платіжних карток (а.с.11). У відповідності до п.п.1.1.1.45, 1.1.1.46 Умов та Правил надання банківських послуг кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) розмір грошових коштів, що надаються банком клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності. Кредитна картка платіжна картка зі встановленим кредитним лімітом (а.с.11). При встановлені та зміні кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, відповідно до яких відповідач при його укладенні дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку (а.с.26 зворот.бік). Згідно умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачені наступні фінансові умови надання кредитки, а саме: базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів в році) 2,5%; розмір щомісячного платежу 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка рахується: базова процентна ставка по договору/30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн.; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів 500 грн. + 5% від суми позову; процента ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 3,75% (а.с.8). У відповідності до п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг відповідач по справі, як клієнт, зобовязувався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.28 зворот.бік). Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобовязань по договору на вимогу банку відповідач по справі зобовязувався виконати зобовязання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку (а.с.28 зворот.бік). У відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів відповідач, як клієнт, зобовязаний сплатити банку штраф, в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Штраф рахується на окремий рахунок і підлягає оплаті в першу чергу (а.с.29). Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1, 3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. На підставі вище викладеного судом встановлено, що позивач, згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 05.10.2012 року, виконав взяті на себе зобовязання належним чином та в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні на підтвердження виконання нею зобовязань за кредитним договором та відсутності заборгованості перед позивачем надала суду копії квитанцій про здійснені нею платежі за період часу з 2013 по 2014 роки. Даючи оцінку, наданим відповідачем ОСОБА_1 копіям квитанцій, суд приходить до висновку про те, що останні не підтверджують належне виконання відповідачем договірних зобовязань з наступних підстав. Згідно наданої представником позивача по справі виписки по кредитному рахунку відповідача ОСОБА_1 з урахуванням всіх оплат заборгованості, остання користувалася основною картою: 5211****1431 (а.с.60). Відповідно до досліджених судом копій квитанцій, наданих відповідачем ОСОБА_1, зміст яких можливо було дослідити, частина платежів здійснювалась нею на користь отримувача: «Платинум Банк» на розрахунковий рахунок: 7777********7878, код отримувача: 33308489, а саме квитанції: від 12.05.2014 року на суму 675,00 грн. та від 10.04.2014 року на суму 675,00 грн. ( а.с.48); «Платинум Банк» на розрахунковий рахунок: 7777********7209 , код отримувача: 33308489 від 25.09.2013 року на суму 100,00 грн. (а.с.49). З пояснень відповідача по справі ОСОБА_1, даних в судовому засіданні, вказані копії квитанцій були надані нею суду помилково. Інша частина досліджених судом копій квитанцій, наданих відповідачем по справі ОСОБА_1, підтверджує здійснення нею платежів на користь позивача по справі на рахунок отримувача, що відповідає номеру наданої їй позивачем карти: 521153********31 та відповідає також тим датам і сумам грошових коштів, які зазначені позивачем та були враховані ним в розрахунку заборгованості відповідача станом на 31.12.2016 року, а саме: від 16.01.2014 року на суму 290, 00 грн. (а.с.48); від 25.10.2013 року на суму 100,00 грн., від 22.10.2013 року на суму 100,00 грн., від 21.03.2013 року на суму 100,00 грн.(а.с.49); від 14.11.2013 року на суму 140,00 грн., від 18.01.2013 на суму 700,00 грн.(а.с.50); по рахунку /карті: 011431 від 09.12.2013 року на суму 220,00 грн., від 09.12.2013 року на суму 80,00 грн., від 12.02.2013 року на суму 300,00 грн.; по номеру картки: 5211********1431від 11.03.2013 року на суму 350,00 грн. та від 11.03.2013 року на суму 50,00 грн. (а.с.51); по рахунку/карті: 011431 від 01.08.2013 року на суму 5500,00 грн. та від 01.08.2013 року на суму 1000,00 грн.(а.с.52, 54); по рахунку 521153********31 від 17.10.2013 року на суму 200,00 грн., від 07.10.2013 року на суму 50,00 грн. та від 12.12.2012 року на суму 270,00 грн. (а.с.53); від 25.06.2014 року на суму 200,00 грн. та від 12.02.2014 року на суму 100,00 грн. (а.с.54). Зазначені дати та суми платежів повністю відповідають також датам та сумам операцій, зазначених позивачем у виписці по кредитному рахунку відповідача ОСОБА_1 (а.с.60-66). Разом з тим, суд не приймає до уваги надані відповідачем по справі копії квитанцій, позначених нею під №6 (а.с.48) та №14 (а.с.50), оскільки їх якість не дозволяє визначити дату, суму та отримувача платежу. Копія квитанції від 20.09.2013 року на підтвердження сплати відповідачем ОСОБА_1 на користь позивача 1800,00 грн. також не приймається судом до уваги, оскільки вказана сума написана відповідачем від руки та приховує дійсну суму платежу (а.с.50). При цьому суд зазначає, що, згідно розрахунку позивача по справі та виписки по її кредитному рахунку, 20.09.2013 року відповідач по справі здійснила платіж на погашення заборгованості за кредитом в сумі лише 800,00 грн.(а.с.5, 62). Крім того, судом приймається до уваги, що розрахунок заборгованості відповідача по справі ОСОБА_1 станом на 31.12.2016 року, містить інформацію про внесені відповідачем суми погашення за наданим їй кредитом, на підтвердження яких вона не надала копій квитанцій, зокрема, від 11.04.2013 року на суму 200,00 грн., від 17.04.2013 року на суму 217,00 грн., від 11.07.2013 року на суму 500,00 грн., від 10.12.2013 року на суму 220,00 грн., від 11.03.2014 року на суму 200,00 грн., від 20.03.2014 року на суму 50,00 грн., від 17.07.2014 року на суму 100,00 грн. (а.с.5), а тому посилання відповідача по справі на надані нею суду копії квитанцій, як доказ відсутності заборгованості перед позивачем, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не спростовують позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 зобовязання за вказаним кредитним договором не виконувала належним чином, оскільки не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 05.10.2012 року, укладеним між сторонами по справі, який приймається судом до уваги, відповідач останній раз здійснила платіж на виконання зобовязань за даним договором 17.07.2014 року, внаслідок чого загальна сума заборгованості відповідача станом на 31.12.2016 року складає 50267,68 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 5219,45 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 39228,34 грн.; - заборгованість за пенею та комісією 2950,00 грн.; - штрафи: фіксована частина 500,00 грн.; процентна складова 2369,89 грн.. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15 відповідно до ст.549 ЦК України пеня і штраф є одним із видів цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування разом за одне й те саме порушення строки виконання грошових зобовязань за кредитним договором є недотриманням положень ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Відповідно до ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Згідно Умов обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення кредиту та один раз в місяць при наявності прострочення по кредиту або процентам (а.с.8). В той самий час, вказаними Умовами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань 500 грн.+ 5% від суми позову (а.с.8). Крім того, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачений обов"язок відповідача по справі ОСОБА_1 при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобов"язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с.29). З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань (строків виконання зобовязань) за кредитним договором одночасно з пенею, встановленою за несвоєчасне погашення заборгованості без зазначення за яким саме видом грошових зобов"язань, не підлягають задоволенню з підстав подвоєння цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором та приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за: кредитом в розмірі 5219,45 грн., по процентам за користування кредитом в розмірі 39228,34 грн., за пенею та комісією в розмірі 2950,00 грн., а всього в розмірі 47397,79 грн., та відмову в задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 штрафів в розмірі 2869, 89 грн., з яких 500, 00 грн. ( фіксована частина), 2369,89 грн. (процентна складова). У відповідності до ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві було відмовлено. З огляду на викладене, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 1504,00 грн. (1600 грн. 00 коп. (100%) 96 грн. 00 коп. (6%), при цьому 6% =2869,89 грн. (загальна сума по штрафах), які були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 209, 214, 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.50, рах. № 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2012 року в розмірі 47 397 грн. 79 коп. ( сорок сім тисяч триста дев"яносто сім гривень 79 копійок). Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.50, рах. № 3111, МФО 305299, ) в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 1504 грн. 00 коп. (одна тисяча п"ятсот чотири гривні 00 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий С.Ю.Атаманова