Справа № 569/7924/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

за участю секретаря Прокопчук Л.М.,

представника позивача Захожого Т.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівному справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі-позивач), діючи через свого представника ОСОБА_5, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (далі-відповідачі), в якому просить стягнути солідарно на його користь з відповідачів заборгованість за кредитним договором №SME0008508 від 19 лютого 2008 року за кредитом в розмірі 10 717 доларів США 40 центів та за відсотками в розмірі 1 632 долари США 94 центи.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" (з 19 серпня 2009 року Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк") та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання кредиту №SME0008508 від 19 лютого 2008 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу ОСОБА_2 кредит у сумі 35 000 доларів США, а останній зобов'язався повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2, що випливають з основного договору: 19 лютого 2007 року позивач та ОСОБА_3 уклали договір поруки №SME0008508/2; 19 лютого 2007 року позивач та ОСОБА_4 уклали договір поруки №SME0008508/3. Всупереч умов кредитного договору відповідач ОСОБА_2 порушив взяті на себе договірні зобов'язання, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 12 травня 2017 року становить 10 717,40 дол. США - за кредитом, 1 632,94 дол. США - за відсотками. Позивач направляв відповідачам вимоги про досудове врегулювання спору, які останні не виконали.

У судовому засіданні представник позивача Захожий Т.В. позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Окрім того пояснив, що дійсно з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки №SME0008508/1 між ОСОБА_2 та ЗАТ "Альфа-Банк". В зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору за виконавчим написом нотаріуса було звернуто стягнення на іпотечне майно. Кошти від продажу іпотечного майна пішли на погашення заборгованості, що відображено в розрахунках наданих суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та вказав, що 12 серпня 2014 року позивач звертався до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису нотаріуса. Так, у виконавчому написі нотаріуса №2880 від 12 серпня 2014 року, вчиненому приватним нотаріусом ОСОБА_6 вказано про те, що здійснюється звернення стягнення на нежитлові приміщення цокольного поверху №23, 24, I, II, загальною площею 57,6 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Рівне, вул.Відінська, №39б, що належать ОСОБА_2 і за рахунок коштів, отриманих від реалізації такого майна пропонується задовольнити вимоги ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі заборгованості, що виникла по кредитному договору №SME0008508 від 19 лютого 2008 року, а саме: заборгованість за кредитом - 223 667,72 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 16 372,57 грн. Вказаний документ було пред'явлено банком до виконання до відділу державної виконавчої служби Рівненського МУЮ, яке відкрило виконавче провадження №46318925. 30 квітня 2015 року він добровільно уклав нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, за яким було продано вищевказане нерухоме майно. Всі грошові кошти отримані від продажу нерухомого майна в розмірі 129 845 грн. в цей же день - 30 квітня 2015 року були сплачені позивачу. Окрім вказаної суми ним було сплачено позивачу ще грошові кошти в сумі 120 155 грн. Таким чином 30 квітня 2015 року платіжним дорученням №1342588 на рахунок ПАТ «Альфа-Банк» ним було сплачено 250 000 грн. з призначенням платежу «погашення заборгованості по кредиту №SME0008508 від 19.02.2008 ОСОБА_2П.». Отже, вся сума в розмірі 250 000 грн. мала бути зарахована на погашення всього тіла кредиту та відсотків за користування кредитом і повністю мала покрити як всю суму нарахованих відсотків за користування кредитом, так і всю суму заборгованості по кредиту, за наслідками чого мало бути повністю припинено його зобов'язання перед банком у зв'язку із його виконанням. Разом з тим, позивач 30 квітня 2015 року протиправно здійснив зарахування лише частини суми.

Також, з огляду на те, що позивач самостійно змінив строк виконання всього зобов'язання відповідно до застосування підлягає ч.4 ст.559 ЦК України. В даному випадку позивач пред'явив вимогу з новим строком повного виконання зобов'язань по договору кредиту до основного боржника шляхом пред'явлення виконавчого напису нотаріуса до примусового виконання, і відповідно з вказаної дати, а це - 12 серпня 2014 року, почав свій перебіг шестимісячний строк для пред'явлення вимог до поручителів. В даному випадку до жодного з поручителів не було пред'явлено вимоги протягом встановленого законом строку, тому з 13 лютого 2015 року порука ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є припиненою.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися жодного разу, хоча належним чином повідомлялися про час, дату і місце проведення судових засідань, що підтверджується повідомленнями про вручення відправлення, про причину неявки суд не повідомляли, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 лютого 2008 року між ЗАТ "Альфа-Банк" (правонаступником якого згідно статуту є ПАТ "Альфа-Банк"), та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №SME0008508 (далі - кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору кредитор у порядку та згідно з умовами цього договору надає позичальнику кредит в сумі 35 000 доларів США на строк користування 120 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,5 % річних, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти та комісії за кредитом у встановлений цим договором строк та виконати інші зобов'язання за цим договором у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.2.6. кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника №0001 у ЗАТ "Альфа-Банк", МФО 300346.

Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, 19 лютого 2008 року на поточний рахунок позичальника №0001 були перераховані кошти в сумі 35 000 дол. США, що підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_2 №0001 за період з 19 лютого 2008 року по 15 травня 2017 року, та не заперечувалося в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором було укладено договір поруки №SME0008508/2 від 19 лютого 2008 року між ЗАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_3 (далі - договір поруки-1), відповідно до якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань, незалежно від отримання або неотримання вимоги кредитора про погашення кредитного договору та у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, зобов'язувалася солідарно нести з ним відповідальність перед кредитором у повному обсязі зобов'язань, передбачених кредитним договором (п.1.1 та п.2.1 договору поруки-1). Того ж числа було укладено договір поруки №SME0008508/3 №153175 між ЗАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_4 (далі - договір поруки-2), відповідно до якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань, незалежно від отримання або неотримання вимоги кредитора про погашення кредитного договору та у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, зобов'язувався солідарно нести з ним відповідальність перед кредитором у повному обсязі зобов'язань, передбачених кредитним договором (п.1.1 та п.2.1 договору поруки-2).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданого суду позивачем довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором, розрахунку суми заборгованості та виписки з особового рахунку ОСОБА_2 вбачається, що останній свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 12 травня 2017 року заборгованість за кредитним договором становить: по кредиту у розмірі 10 717,40 дол. США; по відсоткам - 1 632,94 дол. США. Даний розрахунок суд визнає обґрунтованим і таким, що відповідає умовам договору, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2

26 квітня 2017 року позивачем на адресу відповідачів було направлено вимоги про дострокове повернення кредиту від 24 квітня 2017 року вих. №30628-102-б/б. Вказані вимоги відповідачами виконані не були.

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки в судовому засіданні з'ясовано, що відповідачем ОСОБА_2 допущено порушення термінів оплати за кредитним договором, тому у позивача виникло право вимагати від відповідачів повернення в повному обсязі кредиту та процентів за користування ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч. 3 ст. 553 ЦК України поручителем може бути одна або кілька осіб.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом договору поруки-1 та договору поруки-2 поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники.

При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

Норми закону, якими регулюються правовідносини поруки, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого.

Судом установлено, що кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України 24 червня 2015 року при розгляді справи № 6-255цс15, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом стягнення з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3, та з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №SME0008508 від 19 лютого 2008 року в розмірі 12 350, 34 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09 жовтня 2017 року становить 330 247,24 грн., з яких: 10 717,40 дол. США - заборгованість за кредитом, що еквівалентно 286 582,54 грн., 1 632,94 дол. США - заборгованість за процентами, що еквівалентно 43 664,70 грн.

Відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що 30 квітня 2015 року ним було сплачено як всю суму нарахованих відсотків за користування кредитом, так і всю суму заборгованості по кредиту, за наслідками чого мало бути повністю припинено його зобов'язання перед банком у зв'язку із його виконанням на увагу не заслуговують.

Як встановлено в судовому засіданні дійсно 19 лютого 2008 року між ЗАТ "Альфа-Банк" та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №SME0008508/1 (далі - договір іпотеки), згідно якого останній у забезпечення виконання зобов'язання, визначеного у статті 2 цього договору, передав позивачу у іпотеку нерухоме майно, зазначене у пункті 3.1. цього договору, а позивач прийняв його у іпотеку та набув право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами відповідача.

В зв'язку з невиконання взятих на себе зобов'язань ОСОБА_2 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки в рахунок погашення заборгованості. 12 серпня 2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 було вчинено виконавчий напис №2880, яким запропоновано звернути стягнення на нежитлові приміщення цокольного поверху №23, 24, I, II, загальною площею 57,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_2 і за рахунок коштів, отриманих від реалізації такого майна запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання боржником ОСОБА_2 умов кредитного договору за період з 05 лютого 2014 року по 08 липня 2014 року, а саме: заборгованість за кредитом - 223 667,72 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 16 372,57 грн. та суми плати, що здійснена ПАТ «Альфа-Банк» за вчинення виконавчого напису - 3 500 грн., що разом становить суму загальної заборгованості станом на 08 липня 2014 року у розмірі 243 540,29 грн. Даний виконавчий напис був пред'явлений позивачем до виконаня.

29 квітня 2015 року згідно заяви стягувача ПАТ «Альфа-Банк» від 28 квітня 2015 року виконавчий напис №2880 виданий 12 серпня 2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_7 повернуто стягувачу без подальшого виконання.

30 квітня 2015 року ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень з ОСОБА_8, згідно якого ОСОБА_2 відчужив ОСОБА_8 нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за 129 845 грн.

Відповідно до платіжного доручення №1342588 від 30 квітня 2015 року ОСОБА_2 на погашення заборгованості по кредитному договору внесено 250 000 грн.

З повідомлення ПАТ «Альфа-Банк» слідує, що 250 000 грн., отриманих від ОСОБА_2 на підставі платіжного доручення №1342588 від 30 квітня 2015 року, були зараховані 30 квітня 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором за комерційним курсом ПАТ «Альфа-Банк», встановленим розпорядженням голови Правління ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_9 «Про встановлення курсів купівлі та продажу іноземних валют за гривну» №30/1-04/15 від 30 квітня 2015 року, а саме 1 долар США=24 грн. Станом на 30 квітня 2015 року доларовий еквівалент 250 000 грн., згідно комерційного курсу продажу долара США ПАТ «Альфа-Банк» 30 квітня 2015 року складав 10 416,67 дол. США.

Як слідує з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 30 квітня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 по кредиту на дату погашення (без пені) становила 15 118,74 дол. США.

Згідно п.3.7 кредитного договору при недостатності коштів для повного погашення заборгованості позичальника за цим договором, що направляються для її оплати, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: нараховані цим договором комісії (за їх наявності); прострочені проценти за користування кредитом (за їх наявності); прострочена сума кредиту (за її наявності); пеня за прострочення виконання зобов'язань (за її наявності); строкові проценти за користування кредитом (за їх наявності); строкове повернення кредиту.

Як слідує з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, 30 квітня 2015 року, враховуючи недостатність коштів для повного погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором кредиту, отримані від ОСОБА_2 кошти в сумі 10 416,67 дол. США, були направлені на погашення прострочених процентів за користування кредитом - 1 615,74 дол. США, погашення простроченої заборгованості по тілу кредиту - 2 764,43 дол. США, погашення строкових процентів - 26,55 дол. США, а решта суми на погашення відсотків та тіла по графіку. Таким чином, позивач діяв відповідно до умов укладеного з відповідачем ОСОБА_2 кредитного договору.

Також, не заслуговують на увагу і посилання відповідача ОСОБА_2 про те, що порука ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є припиненою, так як позивач самостійно змінив строк виконання всього зобов'язання і відповідно до застосування підлягає ч.4 ст.559 ЦК України, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Як слідує з п.3.1. договору поруки-1 та договору поруки-2 строк цих договорів - 120 календарних місяців, таким чином договорами поруки визначено строк, після закінчення якого порука припиняється.

За таких обставин, у договорі поруки-1 та договорі поруки-2 встановлено строк дії відповідно до ст. 252 ЦК України, а тому не підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки позов підлягає задоволенню, на підставі статті 88 ЦПК України з кожного з відповідачів необхідно стягнути третину від 4 904 грн. 50 коп. на користь позивача в якості відшкодування понесених ним у справі судових витрат, що становить 1 634 грн. 83 коп. з кожного.

Керуючись статтями 5, 192, 526, 530, 533, 554, 610, 611, 625, 634, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), та з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) солідарно з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (01025, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, п/р №0002, МФО 300346, ) заборгованість за кредитним договором №SME0008508 від 19 лютого 2008 року в розмірі 12 350 (дванадцять тисяч триста п'ятдесят) доларів США 34 центи, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 10 717 (десять тисяч сімсот сімнадцять) доларів США 40 центів та заборгованості за процентами в розмірі 1 632 (одна тисяча шістсот тридцять два) долари США 94 центи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" судові витрати у розмірі 1 634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" судові витрати у розмірі 1 634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" судові витрати у розмірі 1 634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 83 копійки.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 12 жовтня 2017 року.

Суддя О.О. Першко