Справа №591/2680/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1500/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання -Різниченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 серпня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и л а:

29 травня 2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 06 вересня 1997 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітню дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач.

Зазначала, що дочка є студенткою 1 курсу денного відділення СумДУ. Навчається за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр (зі скороченим терміном навчання) на умовах бюджету з терміном навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року. Вказувала, що має мізерний заробіток, не має жодних збережень та інших доходів, які б забезпечили їй можливість гідного матеріального утримання дочки. Тому, відповідно до ст. 199 СК України відповідач зобовязаний утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання до досягнення нею 23 років, оскільки має таку можливість.

Просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6 в сумі 2000 грн., починаючи від дати подання позовної заяви і до продовження нею навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-х років.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 серпня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 26 травня 2017 року до закінчення дочкою навчання до 30 червня 2019 року.

Аліменти сплачувати повнолітній дочці ОСОБА_6

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7 в сумі 2000 грн., починаючи від дати подання позовної заяви і до продовження нею навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-х років.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог і стягнув аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання не в твердій грошовій сумі, як вона просила, а у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Крім того, суд першої інстанції стягнув з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку, що менше ніж 2000 грн., які вона просила в позовній заяві.

Вказує, що відповідач ОСОБА_5 не надала суду жодних доказів того, що ОСОБА_3 працевлаштована і отримує заробітну плату у розмірі 3200 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 06 вересня 1997 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є ОСОБА_5 (а.с. 4,11).

Згідно з довідкою № 279 від 07 серпня 2017 року, ОСОБА_6 є студенткою ІІ курсу навчально-наукового інституту фінансів, економіки та менеджменту ім. Олега Балацького денного відділення СумДУ. Навчається за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр (зі скороченим терміном навчання) на бюджетній формі. Термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року (а.с. 64).

Відповідно до довідки СумДУ № 584 від 03 серпня 2017 року, ОСОБА_6 отримує стипендію, розмір якої за період з 01 вересня 2016 року по 31 липня 2017 року склав 13669 грн. (а.с. 65).

З довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» вбачається, що ОСОБА_6 проживає разом з матірю по вул. Борова, 10 в м. Суми та перебуває на її утриманні (а.с. 35).

Згідно з довідкою КП «Електроавтотранс» від 26 червня 2017 року, за період з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року відповідачу було нараховано заробітну плату в розмірі 51404,98 грн. (а.с. 53).

Відповідно до довідки ТОВ «Богдан-Авто Суми» від 29 червня 2017 року, ОСОБА_5 працює за сумісництвом у товаристві і загальна сума його доходу за період з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року склала 7816 грн. 41 коп. (а.с. 54).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є студенткою вищого навчального закладу у частці від його заробітку (доходу), оскільки він офіційно працевлаштований та має регулярний дохід.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення враховано сукупність юридичних фактів, а саме: досягнення дочкою повноліття, продовження нею навчання у вищому навчальному закладі, потребу у звязку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батька можливості надавати таку допомогу.

Посилання позивача на те, що суд при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки на час її навчання у вищому навчальному закладі вийшов за межі позовних вимог, є безпідставними, оскільки на час звернення ОСОБА_3 з вказаним позовом до суду, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджувались у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, аліменти призначались саме за рішенням суду у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі, але без вибору того з батьків, разом з яким проживає дитина, як про це помилково зазначила в апеляційній скарзі позивач. Такі зміни до ч. 3 ст. 181 СК України були внесені вже після звернення ОСОБА_3 з вказаним позовом, а саме 08 липня 2017 року.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 офіційно працює у КП «Електроавтотранс» та за сумісництвом у ТОВ «Богдан-Авто Суми», відповідно до довідки про заробітну плату має регулярний дохід, а тому стягнення аліментів у частці від його заробітку (доходу) є доречним та відповідає вимогам закону.

При визначенні розміру аліментів, суд взяв до уваги матеріальний стан відповідача, отримання ОСОБА_6 стипендії, яка за період навчання з 01 вересня 2016 року по 31 липня 2017 року склала 13769,78 грн.

Також судом обґрунтовано враховано і обовязок матері ОСОБА_6 ОСОБА_3 щодо утримання своєї повнолітньої дочки на період її навчання, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що вона позбавлена можливості працевлаштуватися та організувати своє життя таким чином, щоб мати можливість надавати матеріальну допомогу своїй дочці позивачем надано не було.

Таким чином визначений судом першої інстанції розмір аліментів на думку колегії суддів є розумним і співмірним з матеріальними можливостями відповідача утримувати його повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Проте, в мотивувальній частині рішення суд помилково зазначив, що стягувати аліменти на повнолітню ОСОБА_6 необхідно до закінчення дочкою навчання 30 червня 2019 року, що не узгоджується із приписами ч. 1 ст. 199 СК України. Крім того, суд безпідставно зазначив, що аліменти слід сплачувати не позивачу, а третій особі ОСОБА_6.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в частині визначення кінцевого строку сплати аліментів та отримувача аліментів підлягає зміні на підставі п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, у звязку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 704 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 серпня 2017 року змінити в частині визначення кінцевого строку сплати аліментів та отримувача аліментів.

Викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції.

Стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 26 травня 2017 року на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 704 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді -