АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/4961/17 Головуючий І-ої інстанції - Попрас В.О.
Справа № 640/364/17 Суддя-доповідач: Сащенко І.С. Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на рішення Київського районного суду міста Харкова від 12 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення майнової шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ПрАТ «Київський страховий дім» в якому просила стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 49000 гривень, пеню у розмірі 1215,20 гривень, з відповідача ОСОБА_3 в рахунок відшкодування частини матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автотранспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди кошти у розмірі 25760,39 гривень.

В обґрунтування вимог посилалась на те, що 28.06.2016 року сталась ДТП за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який керуючи автомобілем ИЖ 2125, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, порушив правила дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем «NISSAN Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням позивачки. Згідно постанови суду від 26.08.2016 року ДТП сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху. На момент вчинення адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім» за полісом № АЕ/5223771 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Франшиза за полісом складає 1000 грн. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 698 від 23.12.2016 року сума матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «NISSAN Qashqai», д.р.н. НОМЕР_1, становить 74760,39 грн. Згідно листа вих. №1544 від 29.09.2016 року ПрАТ «Київський страховий дім» відмовив позивачці у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що даний випадок не є страховим, оскільки у п.8 полісу №АЕ/5223771 вказано, що не допущені до керування водії з водійським стражем менше 3-х років, а відповідач ОСОБА_3 має водійський стаж менше 3-х років.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Представник відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» в задоволенні позову просив відмовити.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 12.06.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 49000 грн., пеню у розмірі 1215,20 грн. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування частини матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автотранспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 25760,39 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 500 гривень, вирішено питання відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Київський страховий дім» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що страховик листом від 29.09.2016 року №1544 повідомив потерпілу особу, що дана подія не є страховим випадком, а тому підстави для виплати страхового відшкодування відсутні.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що 28.06.2016 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем ИЖ 2125, д.р.н. НОМЕР_2, в районі перехрестя вул. Л. Сердюка порушив Правила дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем «NISSAN Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керувала позивачка.

Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 26.08.2016 року ОСОБА_3 притягнутий до відповідальності за ст.124 КУпАП.

На момент вчинення адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5223771. Франшиза складає 1000 гривень.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 698 від 23.12.2016 року сума матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «NISSAN Qashqai», д.р.н. НОМЕР_1, становить 74760,39 грн.

За ст. 979 ЦК, ст. 16 Закону «Про страхування», за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За правилами статті 22, статті 23 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 1194 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

ПрАТ «Київський страховий дім» відмовив позивачці у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що даний випадок не є страховим, оскільки у п.8 полісу №АЕ/5223771 вказано, що не допущені до керування водії з водійським стражем менше 3-х років, а відповідач ОСОБА_3 має водійський стаж менше 3-х років.

Згідно з п. 36.1 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Виходячи зі змісту вказаних норм закону, коли виникає страховий випадок, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку. До таких умов відносяться, несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку, незверення потерпілої особи за відшкодуванням тощо.

Посилання представника ПрАТ «Київський страховий дім» в апеляційній скарзі та судовому засіданні апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_3 має водійський стаж менше 3-х років, у зв'язку з чим його цивільно-правова відповідальність не є застрахованою, а отже у страховика не виникає цивільно-правової відповідальності, оскільки зобов'язання страховика за полісом № АЕ/5223771 обмежується шкодою, завданою конкретними особами, вказаними в полісі, а не будь-якими особами, які керують забезпеченим транспортним засобом та у даному випадку за цим полісом страховий випадок не настав, а, отже, і відсутні зобов'язання страховика виплачувати суму страхового відшкодування, судовою колегією не приймаються.

За правилами статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Статтею 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено виключний перелік випадків, за наявності яких спричинена шкода страховиком не відшкодовується.

Статтею 37 цього закону передбачені виключні підстави відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Проте зазначені вимоги закону не містять наведених відповідачем підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Крім того, стаття 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком визначає дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункт 1.7 статті 1 цього Закону).

Особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (пункт 1.4 статті 1 цього Закону).

Ні законом, ні рішенням суду по даній справі іншого не встановлено, як і не встановлена у тому числі неправомірність володіння забезпеченим транспортним засобом водієм ОСОБА_3

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 заявлених до відповідача - ПрАТ «Київський страховий дім».

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів, повно та всебічно досліджених судом першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім»- відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 12 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді