Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1199/17
Провадження № 2/674/728/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шклярука В. М.

при секретарі Бойчук С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дунаївці, в порядку ст.197 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області, про визнання недійсним Державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання права на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд з вказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, який проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1.

Після його смерті залишилось спадкове майно - земельні ділянки площею 0,31 га та 2,05 га, які розташовані на території Миньковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які посвідчене державними актами на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 від 01.08.2003 року.

Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги, ОСОБА_1 - як дружина померлого, ОСОБА_2 - як дочка померлго, однак нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки в зв'язку з невідповідністю місць розташування земельних ділянок у правовстановлюючих документах на них.

А тому звертаються до суду і просять визнати вказані державні акти на право власності на земельні ділянки недійсними, скасувати записи в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, а також визнати за ними право власності на зазначені земельні ділянки в рівних частинах як за спадкоємцями за законом.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з'явились, однак подали до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять задовольнити..

Представник відповідача Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання також не з'явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заперечення проти позову, у яких вказав, що Головне управління заперечує проти задоволення позову в частині скасування записів в Книзі записів реєстрації державних актів, оскільки на даний час відсутнє правове регулювання порядку скасування таких записів. Розгляд справи просять проводити за їх відсутності.

Представник третьої особи Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не з'явився, до суду подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін та заперечення третьої особи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а розгляд справи слід провести у порядку ст.197 ЦПК України.

Так ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у 1961 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3.

Також встановлено, що ОСОБА_2 народилась у 1973 році, її батьки: батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4.

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, який проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, після смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема земельні ділянки площею площею 0,31 га та 2,05 га, місцем розташуванням ділянок вказано територію Миньковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які посвідчене державними актами на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 від 01.08.2003 року, на які позивачі є спадкоємцями за законом першої черги, як дружина та дочка померлого.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину прийняли належним чином, оскільки постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Дунаєвецької міської ради №316 від 20.07.2017 року, заповіту та спадкових договорів ОСОБА_4 не складав, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає, з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, що видно із Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 18.09.2017 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі рішення Миньковецької сільської ради №11 від 09.04.2003 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2, які відповідно до вказаних правовстановлюючих документів розташовані на території Миньковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, площею 0,31 га та 2,05 га у межах згідно з планом, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно постанови приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. від 29 серпня 2017 року нотаріус відмовив ОСОБА_1, ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які належали померлому ОСОБА_4 в зв'язку з невідповідністю місць розташування земельних ділянок у правовстановлюючих документах на них, оскільки у державних актах вказано, що земельні ділянки розташовані на території Миньковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, однак відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 та №НВ-017 місцями розташування спадкових земельних ділянок вказано Великокужелівську сільську раду Дунаєвецького району Хмельницької області.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі №6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документвми, що посвідчують право власності йй видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що державні акти серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 на право власності на земельні ділянки площею 0,31 га та 2,05 га у межах згідно з планом, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які видані Миньковецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області на ім'я ОСОБА_4 порушує права позивачів на оформлення спадщини, не відповідають вимогам закону, оскільки у них допущено помилки, а саме невірно вказано місце розташування земельних діялянок, а тому суд вважає, що заявлений позов в частині визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Позивачі позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на земельні ділянки.

Згідно п.3.5 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

А тому, суд вважає, що вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, слід задовольнити.

Однак в ході судового розгляду позивачі не надали суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності скасування записів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Таким чином в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України,ст.ст. 15, 16, 1225, 1268-1270 ЦК України, ст.ст.152,154,158 ЗК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданий ОСОБА_4 01 серпня 2003 року на підставі рішення Миньковецької сільської ради №11 від 09 квітня 2003 року на земельну ділянку площею 0,31га у межах згідно з планом, яка розташована на території Миньковецької сільської ради, Дунаєвецького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером НОМЕР_6 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №240.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,3066 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великокужелівської сільської ради, Дунаєвецького району Хмельницької області, з кадастровим номером НОМЕР_6.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,3066 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великокужелівської сільської ради, Дунаєвецького району Хмельницької області, з кадастровим номером НОМЕР_6.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданий ОСОБА_4 01 серпня 2003 року на підставі рішення Миньковецької сільської ради №11 від 09 квітня 2003 року на земельну ділянку площею 2,05га у межах згідно з планом, яка розташована на території Миньковецької сільської ради, Дунаєвецького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером НОМЕР_7 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №226.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 2,0459 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великокужелівської сільської ради, Дунаєвецького району Хмельницької області, з кадастровим номером НОМЕР_7.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 2,0459 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великокужелівської сільської ради, Дунаєвецького району Хмельницької області, з кадастровим номером НОМЕР_7.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:/підпис/

Вірно:

Голова Дунаєвецького районного суду В. М. Шклярук