Справа № 191/489/17
Провадження № 2/191/676/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Матіяш С.К.

за участю секретаря Якимчук Я.С.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 18.09.1992 року укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Артемівської сільської Ради Амвросіївського району Донецької області, за актовим записом №11. З травня 2014 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарства вони не ведуть, проживають окремо. Спору про поділ майна не мають. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, і тому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем ОСОБА_2

Позивач в судове засідання не зявився, але до початку його проведення надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, а позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання заявлених ОСОБА_1 вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши у судовому засіданні надані позивачем письмові докази встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 18 вересня 1992 року підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії VI-НО №342623, виданого 18.09.1992 року виконкомом Артемівської сільської Ради Амвросіївського району Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 18.09.1992 року зроблено запис за №11 (а.с.6).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, спору про поділ майна не мають, примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані.

При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейногокодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, який народився 20 квітня 1968 року у м. Торез Донецької області, та ОСОБА_2, яка народилася 05 лютого 1970 року у смт. Райгородок Словянського району Донецької області, зареєстрований 18 вересня 1992 року виконкомом Артемівської сільської Ради Амвросіївського району Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 18 вересня 1992 року проведено запис за №11.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачу ОСОБА_2 залишити - „Муштаєва".

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Державного органу реєстрації актів цивільного стану.

Суддя: ОСОБА_3