АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2655/17 Головуючий 1 інст. - Сорока О.П.
Справа № 646/1028/17-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 березня 2017 року

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями суду та діями прокуратури, -

в с т а н о в и в:

13 лютого 2017 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди у розмірі 80 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що незаконними рішеннями Харківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року та Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у справі за позовом Прокурора Червонозаводського району м. Харкова до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 податку на землю у розмірі 2 215,90 грн. ОСОБА_1 було спричинено моральну шкоду. Крім того, позивач вважав незаконними дії прокурора Червонозаводського району м. Харкова, який звернувся до суду з позовною заявою про стягнення податку на землю з ОСОБА_1 та підтримував позов в судах, та прокурора Харківської області, який неналежним чином розглянув скаргу ОСОБА_1 від 16 листопада 2015 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2016 року незаконні рішення судів було скасовано. А внаслідок таких противоправних дій погіршився стан здоров'я ОСОБА_1, вона стала інвалідом другої групи та хвилювалась з приводу вищезазначених дій разом із своїм сином ОСОБА_3

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 березня 2017 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями суду та діями прокуратури залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну каргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилався на порушення норм матеріального та процесуального права, рішення суду є таким, що порушує Конституційні права позивача.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з положень статей 1167, 1176 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» та дійшов висновку про те, що вказані позивачем дії суду та прокуратури не можуть вважатися неправомірними, оскільки кожен має право звернутись до суду за захистом своїх прав. Прокурор звертався до суду в інтересах держави, судочинство здійснюється на принципі змагальності та скасування судових рішень не є підставою для відшкодування шкоди. Суд вважав позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та недоведеними.

З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.

В статті 4 зазначеного Закону встановлено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, суду завдали моральні втрати громадянинові, призвели до порушень його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психологічного впливу, що призвело до погіршення реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до статті 13 зазначеного Закону, питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року, позов Червонозаводського прокурора м. Харкова задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави податок на землю у розмірі 2215,90 грн. (а.с.4-6, 9-11).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2016 року зазначені рішення судів було скасовано, та справа направлена на новий розгляд (а.с.17-20).

Крім того, 16 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулась до прокурора Харківської області із скаргою на дії прокурора Червонозаводського району м. Харкова Мишкова Я.Є., який звернувся до адміністративного суду з позовом про стягнення з неї податку на землю. На зазначену скаргу 23 листопада 2015 року заступником прокурора Харківської області надана відповідь, що підстав для відмови від позову не встановлено (а.с.14).

Виходячи з аналізу вищезазначених норм матеріального права та обставин справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії суду та прокуратури не можуть вважатись неправомірними, оскільки кожен має право звертатись до суду за захистом своїх прав, прокурор звертався до суду в інтересах держави, судочинство здійснюється на принципі змагальності, а скасування судових рішень не є підставою для відшкодування шкоди.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, правильно виходив з того, що шкода ОСОБА_1 внаслідок дій прокуратури та суду не доведена, оскільки з медичної документації вбачається, що вона хворіла з 2008 року, та інвалідність встановлено на підставі загального захворювання, у зв'язку з чим позовна заява представника позивача є безпідставною та недоведеною.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський