Справа № 276/519/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Бондарчука В.В.,

секретаря Четвертухи О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2017 року ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2, просив змінити розмір аліментів визначений згідно з рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26.10.2016 року та ухвалити рішення про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 200,00 грн., щомісяця, починаючи з дня подання позову до 01.06.2019 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26.10.2016 року у справі №276/834/16-ц з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 14.09.2016 року до 01.06.2019 року. Посилаючись на те, що з грудня 2016 року позивач проживає в орендованому будинку з однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, яка не працює і знаходиться на його утриманні, а також те, що він є інвалідом третьої групи, змінив місце проживання, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.06.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.06.2017 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору при подачі позовної заяви.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23.10.2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів передано до Корольовського районного суду м.Житомира для розгляду по суті.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 14.11.2017 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у позові та пояснила, що на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення шестирічного віку з 29.07.2017 року по 28.03.2018 року. Крім того, на її утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей і вона самостійно невзмозі забезпечити старшого сина ОСОБА_2

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959

року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Одним із основних прав дитини є право на утримання , яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Судом встановлено, що на підставі рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26.10.2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуються аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 14.09.2016 року до 01.06.2019 року щомісячно, за виключенням канікулярних періодів (а.с.8).

Згідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з довідки №43 від 27.06.2017 року головного лікаря Житомирського обласного МСЕК ОСОБА_1 вперше оглянутий Житомирською обласною спеціалізованою травматологічною МСЕК 31.10.197 року по наслідкам виробничої травми від 05.07.1997 року визначена друга група трудового каліцтва та пятдесят відсотків втрати працездатності. Повторно оглядався 30.10.1998 року визначено третю групу трудового каліцтва та пятдесяти відсотків втрати працездатності безстроково (а.с.30), що також підтверджується і копією акту огляду МСЕК №1133/7 від 30.10.1998 року.

Згідно довідки №1268 від 23.05.2017 року виданої виконавчим комітетом Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області ОСОБА_1 дійсно проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 за адресою : вул.Городиська,20 с.Високе Черняхівського району Житомирської області(а.с.13).

Згідно довідки КЗ Іршанський Центр ПМСД № 244 11.12.2017 року мати відповідача ОСОБА_4 знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, ОСОБА_5,29.03.2012 року до досягненя нею 6-ти річного віку по 28.03.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст.192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, положення ст. 192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

При цьому, частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду з вимогою про зміну розміру аліментів, позивач посилається на зміну майнового стану внаслідок втрати роботи, на даний час єдиним джерелом доходів позивача є пенсія і соціальна виплата, при цьому на утриманні позивача перебуває дружина, яка не працює, тому виходячи із загальної суми доходів позивач на даний час не спроможний у повній мірі виконувати рішення суду, яким присуджено позивачу до сплати аліменти на утримання його сина.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки).

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до вимог ст. 77-81 ЦПК України та змісту положень ст. 192 СК України, позивач повинен довести наявність обставин щодо зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я (чи інших обставин), що настали після ухвалення судового рішення, яким визначено розмір аліментів.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність підстав для зміни розміру аліментів, який присуджено за рішенням суду, оскільки позивач має регулярний дохід, а саме щомісячні соціальні виплати та пенсію, доказів того, що його майновий стан погіршився, у звязку із зміною сімейного стану, що унеможливлює сплату аліментів, у раніше визначеному розмірі, суду не надано.

Також суд зауважує, що мати відповідача на даний час знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, на її утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про зміну розміру аліментів, присуджених за рішенням суду, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 95, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів за необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Бондарчук