Справа № 456/2016/17
Провадження № 2-о/456/91/2017
РІШЕННЯ

іменем України

12 грудня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що ОСОБА_2 є її батьком, який помер 26 березня 1997 року. На випадок своєї смерті батько зробив розпорядження (склав заповіт), яким заповів все майно їй. На підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 26.03.1990р. батькові на праві особистої власності колгоспного двору, головою якого він був, належав житловий будинок №20 по вулиці Нова у селі Вибранівка Жидачівського району Львівської області У вищевказаному документі вказано, що на праві особистої власності вищевказаний житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами належить «Куніцькому», а не «Куницькому» ОСОБА_3. Із-за цієї помилки у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок вона не може оформити спадщину.

В судовому засіданні заявника заяву підтримала, покликаючись на викладені в ній обставини, і просить суд її задоволити.

Представник заінтересованої особи місцевого самоврядування Вибранівського старостинівського округу в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заяви не заперечує, підтверджує факт приналежності правовстановлюючого документу ОСОБА_2, який помер 26.03.1997р.

Заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про народження від 18.09.1950р., актовий запис №4, вбачається, що батьками ОСОБА_4, 10.02.1950р.н., є ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Після одруження 29.08.1970р. ОСОБА_4 змінено прізвище на «Пришляк», що підтверджується свідоцтвом про одруження від 29.08.1970р. (актовий запис №15).

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 26.03.1990р., цілий жилий будинок разом з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по вул. Нова,20 в с. Вибранівка Жидачівського району, дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_7

За життя ОСОБА_2 зробив особисте розпорядження 08.06.1990р. склав заповіт (зареєстрований в реєстрі за №21), яким заповів все наявне у нього майно на день його смерті своїй дочці ОСОБА_1

Згідно з свідоцтвом про смерть від 27.03.1997р., ОСОБА_2 помер 26.03.1997р. в с.Вибранівка Жидачівського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №10.

Як вбачається з витягу з погосподарської книги с.Бринці Церковні Вибранівської с.р. Жидачівського району, будинковолодіння №20 по вул. нова в с. Бринці Церковні Жидачівського району рахується за ОСОБА_2, який помер 26.03.1997р.

Постановою від 04.07.2017р., Жидачівська ДНК відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з розбіжностями в свідоцтві про смерть та в правовстановлюючих документах на майно померлого між спадкодавцем та спадкоємцем.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що заявниця є її матірю, а ОСОБА_2 її дідусь, який помер в 1997р. За життя дідусь проживав в с. Вибранівка у власному будинку. Прізвище дідуся правильно пишеться через букву «и» - «Куницький».

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Як розяснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що прізвище батька заявниці ОСОБА_2. У правовстановлюючому документі, а саме: у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 26.03.1990р., який знаходиться по вул. Нова,20 в с. Вибранівка Жидачівського району, помилково зазначено його прізвище «Куніцький» замість «Куницький».

Встановлення даного факту породжує для ОСОБА_1 юридичні наслідки, оскільки від цього залежить наявність у заявника можливості оформити належним чином спадщину, яка відкрилася 26.03.1997р. після смерті її батька ОСОБА_2

Факт належності вищевказаного правовстановлюючого документу батькові заявника підтверджується її поясненнями, даними в судовому засіданні, показами свідка, а також зібраними і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають, в своїй сукупності є достатніми, тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 234, 256 ч.1 п.6, 259 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, який помер 26 березня 1997 року, свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок №20 по вул. Нова в с. Вибранівка Жидачівського району Львівської області від 26.03.1990р., виданого на імя ОСОБА_7.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_9