Справа № 347/18/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді: Крилюк М.І.,

з секретарем: Терлюжак Н.П.,

з участю представника позивачки- ОСОБА_3: ОСОБА_1

представника третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Вербовецької сільської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно - ? частину будинку, господарських будівель та споруд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися в суд із вказаними позовними вимогами.

Представник позивачки, ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що позивачі в справі, ОСОБА_3 після смерті своєї матері ОСОБА_7 та ОСОБА_4, після смерті ОСОБА_8, успадкували кожне по ? частині будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою, в АДРЕСА_1.

Однак, нотаріусами Косівського районного нотаріального округу та Першої Ужгородської міської державної нотаріальної контори винесено постанови про відмови у вчиненні нотаріальних дій за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджували б належність спадкового майна спадкодавцям.

Так, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 доводяться позивачки в справі ОСОБА_3 дідом та бабою, які відповідно були батьками її матері- ОСОБА_7 та ОСОБА_8

За час спільного проживання в шлюбі у ОСОБА_9 і ОСОБА_10 народилося двоє дітей, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_7 і ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 помер в м. Крошьніце ПР, після смерті якого відкрилася спадщина за законом, оскільки заповітів він не складав.

На день смерті ОСОБА_9 йому належали на праві власності: ? частина будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; ? частина будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Право власності ОСОБА_9 на вищевказане нерухоме майно зареєстровано в ОКП «Коломийському МБТІ». Спадщину після смерті ОСОБА_9 прийняли лише його діти - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які вступили в управління спадковим майном - будинком за АДРЕСА_2. Фактично ОСОБА_8 на день смерті батька так і після його смерті проживав в даному будинку, що стверджується довідкою виконавчого комітету Косівської міської ради за № 1053 від 04.04.2016 року. ОСОБА_7 в шестимісячний строк після смерті батька приїжджала в м.Косів, проживала у вказаному будинку разом з її матір»ю і братом, доглядала за даним будинком, зробила в ньому ремонт. Факт прийняття ОСОБА_7 вищевказаної спадщини підтверджував і сам спадкоємець ОСОБА_8, а на даний час стверджує і його спадкоємця за заповітом ОСОБА_4 Дана обставина також підтверджується рішенням Косівського районного суду від 11.08.2016 року.

Так як, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийняли частину спадщини після смерті свого батька ОСОБА_9 (частку батька в будинку за АДРЕСА_2), то вони вважаються такими, що прийняли всю спадщину, в тому числі і спірну ? частину будинку за АДРЕСА_1.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 після смерті їхнього батька вступили у фактичне управління та володіння спадковим майном однак за життя не встигли належним чином юридично оформити своє право власності на дане майно.

- ІНФОРМАЦІЯ_6 в м.Косові помер ОСОБА_8, після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом, складеним ним 06.04.2015 року в користь позивачки ОСОБА_4 яка вказану спадщина прийняла та успадкувала ? частину будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Пізніше ІНФОРМАЦІЯ_7 в м.Ужгород померла ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина за законом і до спадкоємців першої черги відносилися - чоловік спадкодавця ОСОБА_16 та позивачка ОСОБА_3, донька спадкодавці.

ОСОБА_3, прийняла спадщину після смерті моєї матері, подавши до Першої Ужгородської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Останній на інше спадкове майно вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Батько позивачки ОСОБА_16 відмовився від спадщини, подавши про це нотаріусу відповідну заяву.

Оскільки прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття, тому після смерті ОСОБА_7 її дочка - ОСОБА_3, успадкувала ? частину будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Представник позивачки ОСОБА_3 вважає, що жодних прав ОСОБА_6 вони не порушили, оскільки ОСОБА_6, якій згідно свідоцтва про право на спадщину від 26.02.1999 року належить ? частина вищевказаного нерухомого майна раніше не ставила будь яких питань щодо даного спадкового майна .

Просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник позивачки ОСОБА_17 в судове засідання не з"явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі, вимоги позову ОСОБА_4 підтримує з підстав викладених в позові та просить задоволити.

Представник відповідача Вербовецької сільської ради, в судове засідання не з»явився, подав суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Представник третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_6 - ОСОБА_2 вимоги позивачів вважає безпідставними, по суті вимог пояснила, що ОСОБА_6 являється власником ? частини житлового будинку, що по АДРЕСА_1. Вказане майно остання успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_18. Ще в 2012 році ОСОБА_8 та ОСОБА_7 намагались оформити право власності на іншу ? частину спадкового будинковолодіння, як на частину спадкового майна після смерті їх батька - ОСОБА_9 Однак це останнім не вдалось а на даний час це ж спадкове майно намагаються успадкувати та повторно подають позовні вимоги про визнання права власності вже спадкоємці останніх.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.04.2015 року, залишеним без змін Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.12015 року, в задоволенні позову ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_19 про встановлення факту родинних відносин і прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Так, після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8, їх спадкоємці, позивачі в цій справі, звертаються до суду із позовом про визнання права власності на ? в цілому, тобто по ? частки кожному із позивачів в спадковому будинковолодінні, по якому вже спір про право власності вирішувався судом по суті із прийняттям рішення про відмову в позові за таких підстав вказані вимоги підлягають закриттю провадженням.

Суд вислухавши сторони, та вивчивши матеріали справи вважає вимоги позову підставними, доведеними в судовому засіданні і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав:

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 являються для позивачки в справі ОСОБА_3, дідом та бабою та відповідно останні доводяться батьками матері позивачки - ОСОБА_7 а також ОСОБА_8.

Так, за час перебування в шлюбі у ОСОБА_9 і ОСОБА_10 народилося двоє дітей: а саме - ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_7 і ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_8, підтвердженням чого є свідоцтва про їх народження ( а.с. 10, 11)

Як стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.10) мати позивачки, ОСОБА_7 22.08.1986 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_16 та змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_7 на «ОСОБА_7» .

Свідоцтвом про народження позивачки в справі, ОСОБА_3 (а.с.12) стверджено, що ОСОБА_7 доводиться її матір»ю.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.13, 14) ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 помер в АДРЕСА_3. У вказаному свідоцтві про смерть вказано всі дані про особу померлого (місце, дату народження), інформація про батьків, які зазначені у вказаному свідоцтві про смерть аналогічні тим, що вказані в свідоцтві про народження ОСОБА_9 - батька ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

Згідно ст. 71 ЗУ « Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Після смерті ОСОБА_9 згідно вимог ст.ст. 524,529 ЦК УРСР (редакції 18.07.1963 року, яка діяла на час смерті спадкодавця) відкрилася спадщина за законом, оскільки заповітів він не складав.

На день смерті ОСОБА_9 йому належали на праві власності: ? частина будинковолодіння, що в АДРЕСА_2 , підтвердженням чого є рішення Косівського народного суду від 21.07.1975 року (а.с.15) . А також ? частина будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 (згідно виданого 12.01.1993 року державним нотаріусом Косівської районної державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Право власності ОСОБА_9 на вищевказане нерухоме майно зареєстровано в ОКП «Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації», що стверджується довідкою ОКП «Коломийського МБТІ» за № 53049 від 11.05.2012 року (а.с.17)

Згідно із ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 р.). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як ч. 2 ст.1220 ЦК України, так і ст.525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), чинної на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_9, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти померлого, а саме ОСОБА_7, та ОСОБА_8

Згідно зі ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Як встановлено, спадщину після смерті ОСОБА_9 прийняли лише його діти - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які вступили у фактичне управління спадковим майном - будинком АДРЕСА_2.

Так, син померлого ОСОБА_9 - ОСОБА_8 на день смерті свого батька та після його смерті проживав в даному будинку, що стверджується довідкою виконавчого комітету Косівської міської ради за № 1053 від 04.04.2016 року.

ОСОБА_7 в шестимісячний строк після смерті свого батька приїжджала в м.Косів, періодично проживала у вказаному будинку разом з її матір»ю і братом, брала участь у догляді за успадкованим будинком, а також і зробила в ньому ремонт.

Факт прийняття ОСОБА_7 спадщини після смерті її батька ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 стверджено беззаперечно і рішенням Косівського районного суду від 11.08.2016 року (а.с.20-21).

В силу вимог ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийняли частину спадщини після смерті свого батька ОСОБА_9 фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном - ? частиною ( по ? частині кожен) спадкового будинковолодіння, за АДРЕСА_2, то вони вважаються такими, що прийняли всю спадщину, в тому числі і спірних ? частини ( по ? частині зокрема) в спадковому будинковолодінні за АДРЕСА_1.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 після смерті їхнього батька вступили у фактичне управління та володіння спадковим майном однак за життя не встигли належним чином юридично оформити своє право власності на дане майно.

Як стверджено свідоцтвом про смерть (а.с.7) ІНФОРМАЦІЯ_6 в м.Косові помер ОСОБА_8, після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом, складеним ним 06.04.2015 року (а.с.25, 26) в користь позивачки ОСОБА_4.

Таким чином позивачка в справі ОСОБА_4 згідно вимог ст.ст. 1269 - 1270 ЦК України прийняла вказану спадщину, оскільки 19.11.2015 року подала до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Кабин А.Р. заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_8 його спадкоємець ОСОБА_4 позивачка в справі, набула права на спадкування належних померлому ? частину будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.6) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в м.Ужгород померла ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина за законом і до спадкоємців першої черги відносилися - чоловік спадкодавця ОСОБА_16 та позивачка в цій справі ОСОБА_3, донька спадкодавці.

ОСОБА_3, прийняла спадщину після смерті своєї матері, подавши до Першої Ужгородської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На ім»я позивачки на інше спадкове майно вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Батько позивачки ОСОБА_16 відмовився від спадщини, подавши про це нотаріусу відповідну заяву.

Оскільки згідно вимог ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття, тому після смерті ОСОБА_7 її дочка - ОСОБА_3, правомірно набула права на успадкування належних за життя її матері ? частини будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1. А також після смерті ОСОБА_8 спадкоємець за заповітом ОСОБА_4, правомірно набула права на успадкування належних за життя ОСОБА_9 ? частини будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1

Іншим співвласником вказаного будинку, а саме ? його частини є - ОСОБА_6, якій згідно свідоцтва про право на спадщину від 26.02.1999 року належить ? частина вищевказаного нерухомого майна.

Третьою особою на стороні відповідача ОСОБА_6 в заперечення вимог позивачів надано суду виписки із погосподарських книг, зокрема за 1950-1952рр , де вказано що Померлий ОСОБА_9 являвся сином ОСОБА_21 а також до складу цього двору і входила ОСОБА_22 - баба ОСОБА_6, після смерті якої спадщину прийняла її дочка ОСОБА_18 - мати ОСОБА_6, яка і проживала у вказаному дворі. Після смерті ОСОБА_18, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на належну останній ? частину будинковолодіння отримала в порядку спадкування ОСОБА_6 Вказані обставини підтверджені рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.04.2015 року (а.с.59-60) та ніким не оспорюються.

Разом із тим інша ? частина вказаного спірного будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності належить ОСОБА_9, саме після смерті якого діти останнього, а саме, мати позивачки - ОСОБА_7 та її брат ОСОБА_8 вступили у фактичне управління та володіння спадковим майном, в тому числі і спірним.

Долучені до матеріалів справи письмові докази ОСОБА_6 не спростовують факту належності на праві власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію прав власності спірної ? частини будинковолодіння, що в АДРЕСА_1. Факт непроживання власника в належному йому на праві власності будинковолодінні не позбавляє останнього , чи його спадкоємців, прав власності.

За змістом вимог ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до роз»яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об»єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Ще за життя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виготовили технічний паспорт на спадкове будинколодіння, що в АДРЕСА_1, з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті свого батька ОСОБА_9, однак не встигли належним чином юридично оформити своє право власності на дане майно.

Судом беззаперечно встановлено, що мати позивачки ОСОБА_7 та її брат ОСОБА_8 після смерті їх батька ОСОБА_9 прийняли спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР. Беручи до уваги те, що оформлення спадщини в нотаріальному поряду неможливе в зв»язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадщину на ? частину житлового будинку ( кожному по ? частині) та вважає, що право позивачів на спадщину підлягає захисту на підставі ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У ч.3 ст.1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Таким чином, враховуючи, що позивачка ОСОБА_7 є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_7 а позивачка ОСОБА_4 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_8, то останнім належить право спадкувати нерухоме майно, так і всі права, що належали їх спадкодавцям на момент відкриття спадщини, в тому числі право кожного із них на ? частину будинку, в АДРЕСА_1, що належала померлим, а відповідно до вимог ч. 4 ст.1268, ч.1 ст.1270 ЦК України, вони вважаються такими, що прийняли спадщину, не заявивши про відмову від неї.

Третьою особою , на стороні відповідача без самостійних вимог - ОСОБА_6 подано суду клопотання - заяву про закриття провадження в справі на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України із врахуванням того, що аналогічний спір щодо вказаного спадкового майна вже судом вирішено.

Суд вважає, клопотання-заяву ОСОБА_6 такою, що не підлягає задоволенню так як із копій судових рішень, а саме Коломийського міськрайонного суду від 11.05.2012 року, рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.04.2015 року та ухвали ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2015 року, вбачається, що в провадженні суду перебувала справа однією із вимог якої була про визнання права власності на спадкове майно, однак вказаний спір був між іншими сторонами та заявлений з інших підстав. Окрім того, як зазначено в описовій частині рішення апеляційного суду від 27.04.2015 року, основною підставою для відмови в заявленому позові є те, що справа була розглянута судом першої інстанції - Коломийським міськрайонним судом, з порушенням правил підсудності, оскільки визнано право власності на нерухоме майно, яке знаходиться у Косівському районі.

Окрім того суд вважає за доцільне поновити строк звернення до суду, як такий, що пропущений сторонами із поважних причин, що підтверджується рішенннями судів, де позивачі неодноразово звертались до суду про вирішення свого права на спадкування..

На підставі наведеного ст. ст. 316-317, 328, 392, 1222, 1258, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 60, 174, 197, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Поновити строк звернення до суду. Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 жителькою АДРЕСА_4 право власності на ? частину спадкового майна, житлового будинку, господарських будівель та споруд , що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_2 жителькою АДРЕСА_5 право власності на ? частину спадкового майна, житлового будинку, господарських будівель та споруд , що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.І. Крилюк