Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 грудня 2017 року м.Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бессарабової Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Хортицький районний у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, Відділ реєстрації фізичних осіб по Хортицькому району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який мотивують тим, щона підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 02.11.2017р., вони є власниками квартири АДРЕСА_1/Героїв 93-ї бригади у м.Запоріжжя. Відповідачка ОСОБА_3 є членом родини попереднього власника вказаної квартири. В порушення умов укладеного договору купівлі-продажу відповідачка, виїхавши з квартири, з реєстраційного обліку за даною адресою не знялася, залишається бути зареєстрованою в спірній квартирі, чим чинить їм перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю, оскільки вони вимушені нести додаткові витрати у звязку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстровану відповідачку, не можуть вільно розпоряджатися своєї власністю.

Просять усунути перешкоди в користуванні власністю та визнати відповідачку такою, що втратили право користування спірним житлом, та зняти її з реєстраційного обліку.

Позивачі в судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечують.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином в порядку ч.5 ст. 174 ЦПК України 2004 року, заперечень проти позову не надала.

Суд, враховуючи згоду позивачів і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Представник третьої особи Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Хортицького районного у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не прибув, надав повідомлення, що їх орган зняття з реєстрації місця проживання/перебування не здійснює, справа не стосується їх прав та обовязків.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивачів, представників третіх осіб за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 02.11.2017р., позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1/Героїв 93-ї бригади у м.Запоріжжя. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку (арк.9-14).

Згідно з п.3 зазначеного договору продавець зобовязувався звільнити відчужувану квартиру від особистих речей та майна, передати її продавцю в строк до 02.11.2017р. і зняти усіх зареєстрованих в квартирі осіб з реєстраційного обліку строк до 09.11.2017р.

Однак, відповідачка з реєстраційного обліку не зналася і на момент розгляду справи зареєстрована в спірній квартирі (арк.18).

Встановлене ст.41 Конституції України право кожного володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (даний принцип відповідно закріплений ст.317 ЦК України) передбачає право власності як абсолютне праве, яке надає власнику повноваження щодо повного, всебічного і комплексного використання трьох елементів права власності як такого. Непорушність права приватної власності означає проголошену Конституцією неможливість несанкціонованого втручання будь-кого у здійсненні власником своїх повноважень, а також недопустимість дій всупереч інтересам власника, його волі тощо.

Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оцінивши обставини справи та надані докази в їх сукупності, взаємозвязку і достатності, суд вважає доведеним, що відповідачка ОСОБА_3, яка є членом сімї колишнього власника спірної квартири, в силу вимог ст.346 ЦК України через укладання договору відчуження квартири втратила право користування та проживання в ній. При цьому, судом встановлено, що відповідачка після укладання договору купівлі-продажу квартири виїхала з неї, фактично в квартирі не проживає, її майна в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак добровільно з реєстраційного обліку не знялася, чим чинить позивачам перешкоди в користуванні їх власністю, оскільки вони вільно не можуть розпорядитися своїм майном, вимушені нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг.

Виходячи з вимог ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України, суд вважає необхідним захистити порушене право власності позивачів шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, у звязку з чим позов ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в цій частині слід задовольнити.

Позовні вимоги в частині зняття відповідачки з реєстрації за вказаною адресою є безпідставними, оскільки відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто рішення суду про визнання особи втратившим право користування є самостійною правовою підставою для зняття відповідачки з реєстрації, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.15, 16, 319, 383, 391 ЦК України, ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, 03.07.1936р.н., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/Героїв 93-ї бригадиАДРЕСА_2, такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням уквартирі №122 будинку №68/32 по вул. Василя Сергієнка/Героїв 93-ї бригади м.Запоріжжя.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.А. Мурашова