Справа № 186/1584/17
Провадження номер № 2/0186/683/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем знаходяться в шлюбі зареєстрованому 15 серпня 2015 року. Від спільного життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сумісне життя не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя та на ведення домашнього господарства. З цієї причини між ними виникали сварки та скандали, які з часом переросли у взаємну неприязнь, яка й стала причиною фактичного розпаду сімї. Шлюбні відносини між ними припинені, сумісне господарство не ведеться майже рік.

Взаємна пошана та довіра між ними втрачена, а характер відносин, що склалися такий, що перешкоджає подальшому сумісному проживанню.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач по справі ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги визнала в повному обсязі, прохала суд з ОСОБА_1 розірвати, після розірвання шлюбу прохала залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_4.

Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини.

15 серпня 2015 року сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Тітова) ОСОБА_5 зареєстрували шлюб.

Від спільного життя сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть майже рік.

Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім'ї.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін по справі.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, так як сторони проживають окремо, не мають наміру на подальше зберігати сімю.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Приймаючи до уваги зазначене позивачем по справі, суд вважає, що причини, що спонукають її на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 105, 110-113 СК України суд,

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб зареєстрований 15 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпровській області актовий запис № 98 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3 та Тітовою-Савицькою (дошлюбне прізвище Тітова) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, Російської Федерації, від якого є одна малолітня дитина, залишивши позивачці після розірвання шлюбу шлюбне прізвище ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: С.С.Кривошея