Справа №592/5721/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Алфьоров А. М.
Номер провадження 22-ц/788/1464/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги і середнього заробітку на час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

25 травня 2017 року представник позивача звернулась до суду з позовом, який обґрунтувала тим, що ОСОБА_3 з 27 грудня 2004 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. 27 квітня 2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (далі - ПАТ СМНВО) починаючи з моменту звільнення та по даний час відповідних розрахунків, які необхідно провести с працівником при звільненні не провів, у зв'язку з чим він фактично залишився без засобів для існування. Порушення його законних прав на отримання зарплати призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Просив суд: стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 30 727 грн. 70 коп.; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки виплати заборгованості у сумі 6 145 грн. 54 коп.; стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу у сумі 18 436 грн. 62 коп.; стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ПАТ СМНВО про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги і середнього заробітку на час затримки розрахунку та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СМНВО на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у розмірі 46 899 грн. 82 коп.

Стягнуто з ПАТ СМНВО на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 квітня 2017 року по 24 липня 2017 року у сумі 20 810 грн. 23 коп. з послідуючим утриманням всіх податків і обов'язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ СМНВО на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 200 (двісті) грн.

Стягнуто з ПАТ СМНВО на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ СМНВО, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2017 року в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зменшивши суму стягнення у цій частині з 20 810 грн. 23 коп. до 11 322 грн. 88 коп. (з послідуючим утриманням податку з доходів фізичних осіб та військового збору).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 перебував з відповідачем у трудових відносинах з 27 грудня 2004 року. 27 квітня 2017 року позивача ОСОБА_3 було звільнено з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки ПАТ СМНВО від 21 липня 2017 року № 16-07/766 на день звільнення працівника ОСОБА_3 сума заборгованості належної до виплати становить 46 899 грн. 82 коп.

В день звільнення позивача відповідачем не було здійснено позивачу виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день його звільнення, а також позивачу не виплачено його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідки ПАТ СМНВО від 21 липня 2017 року № 16-07/766 на день звільнення працівника ОСОБА_3 середньоденна заробітна плата становила 353 грн. 84 коп. Відповідно до Наказу від 21 березня 2014 року № 75 ПАТ СМНВО на підприємстві встановлений не повний робочий тиждень.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу своєчасно при звільненні ПАТ СМНВО не була виплачена заробітна плата, а тому є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Приписами ст.ст. 116-117 КЗпП України не передбачено стягнення компенсації за порушення строків виплати заробітної плати.

Проте з такими висновками суду колегія суддів не може повністю погодитись, виходячи з наступного.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

У відповідності до вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. п. 3, 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітникам-почасовикам; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місця, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку). Такий порядок обчислення середнього заробітку застосовується незалежно від форми власності підприємства.

З довідки від 21 липня 2017 року наданої ПАТ СМНВО вбачається та не заперечується позивачем, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 становила 353 грн. 84 коп. (а.с. 26).

Колегія суддів не може погодитись із розміром присудженого до стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки при його обрахуванні суд першої інстанції помилково виходив з п'ятиденного робочого тижня.

Зокрема, наказом генерального директора ПАТ СМНВО від 21 березня 2014 року №75 встановлено з 26 травня 2014 року для усіх працівників ПАТ неповну робочу неділю з наступним режимом роботи, а саме трьохденну робочу неділю, з наступними робочими днями: понеділок, вівторок, середа (а.с. 27).

Тобто, на підприємстві діє неповний трьохденний робочий тиждень, установлений наказом від 26 травня 2014 року №75. Триденний робочий тиждень, який діяв у тому числі для позивача протягом травня 2017 року - липня 2017 року, був установлений у зв'язку з виробничою необхідністю, за згодою з конкретними працівниками.

Таким чином, враховуючи те, що сумарне число робочих днів за період з 27 квітня 2017 року по 24 липня 2017 року, згідно з графіком роботи підприємства, встановлених наказом № 75 від 21 березня 2014 року, становить 32 робочих днів, з відповідача за затримку розрахунку при звільненні підлягає стягненню середній заробіток в розмірі 11 322 грн. 84 коп.

Сплачений апелянтом судовий збір підлягає компенсації останньому за рахунок держави згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2017 року в частині вирішення позовний вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11 322 грн. 88 коп., а не в розмірі зазначеному судом першої інстанції, з утриманням з даної суми податків та інших обов'язкових платежів.

Компенсувати Публічному акціонерному товариству «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» за рахунок держави сплачений судовий збір за апеляційний розгляд в сумі 704 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -