Справа № 369/7755/16-ц Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
Провадження № 22-ц/780/5295/17 Доповідач у 2 інстанції Олійник
Категорія 47 19.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лівінського С.В.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що вона є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ОК №200556, видане 07.02.2012року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ОК №200555, видане 07.02.2012року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області).

Згідно виконавчого листа, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 13.01.2015року, з ОСОБА_2 стягується на користь відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи від 09.12.2014 року та до їх повноліття.

27.08.2016року ОСОБА_4 виповнилось 18 років, а тому стягнення аліментів на утримання останнього від серпня 2016 року було припинено. ОСОБА_4 у 2013 році вступив до Коледжу морського і річкового флоту Київської державної академії водного транспорту імені гетьмана ОСОБА_7, де і навчається на даний час.

Зазначала, що на дату подачі позовної заяви до суду стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 продовжується.

ОСОБА_3 є студентом І курсу Київського державного хореографічного училища і на час навчання (5 днів в тиждень) проживає в інтернаті училища за адресою: м.Київ, вулиця Шамрила, 4.

Дитина - ОСОБА_3 в робочі дні (від понеділка до п'ятниці) проживає в інтернаті, а у вихідні дні (субота, неділя та дні канікул) приїздить до смт.Макарів в квартиру бабусі. В даній квартирі також проживає бабуся ОСОБА_3 ОСОБА_8, яка і здійснює фактичний догляд за дитиною.

Незважаючи на те, що аліменти нею (позивачкою) сплачуються на користь відповідача і фактичний догляд та виховання дитини здійснює його бабуся ОСОБА_8 за власний рахунок та за рахунок позивачки відповідач по справі матеріально не підтримує ні сина ОСОБА_3, ні бабусю, а кошти, отримані, як сплату аліментів від позивачки, витрачає на власні потреби, не забезпечуючи при цьому потреб дитини.

Сама вона (позивачка) постійно проживає за кордоном, періодично приїздить до України, фактичний догляд за дитиною не здійснює, але не заперечує проти матеріального утримання сина. Догляд, виховання та забезпечення дитини ОСОБА_3 на даний час здійснює його бабуся ОСОБА_8 за власний рахунок та кошти, які надає позивачка.

Позивачка стверджувала, що офіційно не працевлаштована, має нерегулярний, мінливий дохід, а аліменти на утримання дитини повинні стягуватися у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і тому просила суд звільнити її (ОСОБА_9Г.), ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 та на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 14.05.2001 рок народження

Просила стягнути з неї (ОСОБА_2Г.) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи від дати подачі даної позовної заяви до суду та до повноліття дитини.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2017 року позов задоволено. Звільнено ОСОБА_9 від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на його утримання у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи від 16.12.2016 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у платника аліментів в даний час змінився сімейний стан, у зв'язку з чим погіршилося матеріальне становище в порівнянні з тим, яке існувало на час ухвалення рішення про стягнення аліментів і вважав необхідним звільнити відповідачку від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 і стягувати аліменти безпосередньо на користь сина ОСОБА_6, 14.05, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_10, є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно виконавчого листа, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 13.01.2015року, з ОСОБА_2 стягуються на користь відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.12.2014 року та до їх повноліття.

Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Позивачка пояснювала, що вона усвідомлює те, що згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язана сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, але через зміну сімейного стану не має можливості сплачувати у вищевказаному розмірі.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведеного, умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до стверджень ОСОБА_1 позивачка ОСОБА_10 від липня 2016 року не сплачує аліменти на утримання дитини, що підтверджується довідкою про наявність заборгованості.

Що ж стосується матері позивачки у справі, ОСОБА_8, то діти, ОСОБА_4 і ОСОБА_3, які раніше проживали в неї, за заявою самої ОСОБА_8 були передані ОСОБА_1, так як вона відмовилася за ними доглядати.

Даний факт підтверджується витягом з протоколу засідання комісії з питань прав дитини при Макарівській райдержадміністрації.

Витрати на утримання сина ОСОБА_3, а саме, проїзд, харчування, одяг, додаткові заняття з репетиторами та багато інших теж несе ОСОБА_1 Твердження позивачки про те, що аліменти ОСОБА_1 нібито витрачає на свої потреби не відповідають дійсності, не підтверджені жодними доказами і вони відсутні в матеріалах справи та нічим не доведені.

За твердженнями ОСОБА_1 рішення суду в частині стягнення з позивачки аліментів в розмірі 800 грн. на користь сина є незаконним і необгрунтованим і він звертає увагу на те, що дитина у віці 16 років ще не може раціонально використовувати грошові кошти з врахуванням всіх її можливих потреб. Також цими коштами можуть заволодіти сторонні особи шляхом обману чи зловживаючи довірою.

А щодо розміру аліментів, визначеного судом, то він є занадто малим і не зможе забезпечити навіть мінімальні життєві потреби підлітка.

Крім того, позивачка проживає в США, де мінімальний дохід на особу і рівень життя значно вищий за вітчизняний, а тому вона за твердженнями ОСОБА_1 має можливість платити аліменти в набагато більшому розмірі на утримання власної дитини.

З огляду на викладене та враховуючи заборгованість позивачки по сплаті аліментів, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст.376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2017 року скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.І. Олійник

Судді: Р.В. Березовенко

ОСОБА_11