Справа № 191/2424/17
Провадження № 2/191/1231/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
26.12.2017 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.,
за участю секретаря Каліневич Ж.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : Центр надання адміністративних послуг Синельниківської райдержадміністрації про усунення перешкод в користуванні та володінні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -
Позивач звернулася до суду з вищезазначеню позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй належить квартира АДРЕСА_1 (Пролетарській) в с. Раївка Синельниківського району Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2006 року.
05.09.2009 року її донька ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб. Після укладення шлюбу вони переїхали проживати до її квартири, що розташована за адресою : с. Раївка, вул. Квітнева,23/3. Потім позивач зареєструвала відповідача на його прохання в своїй квартирі. На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 07.03.2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано. Але фактично шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинилися між подружжям набагато раніше. Ще на початку червня 2016 року, після скандалу з дружиною, відповідач добровільно зібравши свої речі пішов з квартири позивача у невідомому їй напрямку. В той, поки відповідач мешкає в іншому місці позивач сплачує комунальні платежі з урахуванням зареєстрованих у квартирі осіб. Через те, що в квартирі позивача зареєстрована особа, яка в ній не проживає, позивач не може отримати субсидію, а після суттєвого підвищення тарифів на житлово комунальні послуги це дуже негативно впливає на її матеріальний стан, тому вона не може повно користуватися своїми правами.
У звязку з цим, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права корстування та володіння квартирою, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 3 в будинку № 23 по вул. Квітневій в с. Раївка Синельниківського району Дніпропетровської області.
Позивач в судове засідання не зявилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, с уд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Синельниківське МБТІ» від 03.05.2006 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу ОСОБА_4 належить квартира, що розташована за адресою : Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Раївка, вул. Пролетарська, 23/3.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 07.03.2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний.

Згідно довідки виконавчого комітету Раївської сільської ради № 790 від 11.07.2017 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, але з червня 2016 року за адною адресою не проживає.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.

Із вищевикладеного вбачається, що відповідач дійсно не проживає більше року за адресою реєстрації без поважних причин та не веде з позивачем спільне господарство, що створює перешкоди у здійсненні позивачем її права користування та розпоряджання належною їй квартирою, тому, суд, дослідивши матеріали справи, вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими, а позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319,405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.12, 13, 77, 78, 259, 263, 264, 280- 282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право на користування квартирою, що розташована за адресою : Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Раївка, вул. Квітнева (Пролетарська)АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5