Справа № 743/283/17
Провадження № 2/743/141/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду, без фіксування її технічними засобами, справу

за позовомОСОБА_3
доСиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області
провизнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- Відділ Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області,

- Ріпкинська районна державна адміністрація Чернігівської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому, з урахуванням зміненої позовної заяви, просила:

- визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 000877), виданий 21 серпня 2001 року Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 25 вересня 2001 р. (16 сесії 23 скликання), який посвідчував належність САВЧЕНКО ОСОБА_4 (в графі п.і.п. виправлено на ОСОБА_5) ОСОБА_6 земельної ділянки площею 2,686 га в межах згідно з планом на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 42;

- визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку загальною площею 2.5913 га. (рілля), кадастровий номер :07:001:0037, право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 000877 виданим 21 серпня 2001 року Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 42 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що належала померлій 20 лютого 2016 року ОСОБА_5;

- визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку загальною площею 0.096 га. (багаторічні насадження) право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 000877 виданим 21 серпня 2001 року Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 42, що належала померлій 20 лютого 2016 року ОСОБА_5.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка сталась 20.02.2016 року та прийняла спадщину. Матері належала земельна ділянка загальною площею 2.686 га, кадастровий номер :07:001:0037, право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 000877 виданим 21 серпня 2001 року Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 42 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-016 від 08.12.2016 року, кадастровий номер :07:001:0037, де площа зазначеної земельної ділянки уточнена і складає 2.5913 га. Проте, вона позбавлена можливості оформити спадкові права на вищезазначену частину спадкового майна, оскільки в Держаному акті імя матері зазначено «Галина», прізвище «Савчєнко», в той час, як у відповідності до паспорта імя матері «Ганна», а прізвище «Савченко». Оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно, що належав померлій ОСОБА_5 містить виправлення, позивач не може оформити права власності на спадкове майно в позасудовому порядку.

В судове засідання:

- позивач не зявилася, просила справу розглядати у її відсутність;

- представник Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_7 не зявився, надавши заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі;

- представник Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_8 не зявилася, надавши заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, при винесенні рішення покладається на розсуд суду;

- представник відділу Держгеокадастру в Ріпкинському районі Чернігівської області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що:

- ОСОБА_5 являлася матір'ю МАЗКО (до шлюбу ОСОБА_5) ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про її народження (серія ІІ-ЕЛ № 304374) та свідоцтвом про її одруження (серія І-ЯР № 846790);

- 21 серпня 2001 р. Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 25 вересня 2001 р. (16 сесії 23 скликання), на імя ОСОБА_4 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю (Серія IІ- ЧН №000877), який посвідчував право приватної власності останньої на земельні ділянки загальною площею 2,686 га., в межах згідно плану, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №42. При цьому, імя ОСОБА_4 закреслено та написано «Ганна», а в графі прізвище громадянина, якому видано державний акт вказано Савчєнко;

- ОСОБА_5, згідно заповіту від 20.07.2010 р., який посвідчений секретарем Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, заповіла своїй дочці ОСОБА_3 належне право на земельну частку (пай), що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, площею 2,6860 га;

- ОСОБА_5 померла 20.02.2016 року, що стверджується свідоцтвом про її смерть (1-ЕЛ № 273197);

- ОСОБА_3, як вбачається з копії спадкової справи № 213/2016, являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка сталась 20.02.2016 року, згідно заяви від 13 липня 2016 р. про прийняття спадщини за законом, так як в заповіті вказано, що об'єктом спадкування є право на земельну частку (пай), що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, площею 2,6860 га, хоча на момент складання заповіту на ім'я померлої вже був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, а рішення суду про тлумачення вказаного заповіту не має, що унеможливлює спадкування за заповітом;

- постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Ріпкинського нотаріального округу ОСОБА_9 від 13.02.2017 р. № 129/02-31, було відмовлено ОСОБА_3 у видачі на її імя, після смерті ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 2.686 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, у звязку з тим, що у вказаному Державному акті є перекручення та виправлення імені спадкодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів захисту (стаття 16 ЦК України).

У відповідності до п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 р. за N 43 (яка була чинна станом на час спірних правовідносин) було встановлено, що усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп'ютерної техніки.

Враховуючи наведене, суд вважає, що слід визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 000877), виданий 21 серпня 2001 року Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 25 вересня 2001 р. (16 сесії 23 скликання), який посвідчував належність САВЧЕНКО ОСОБА_4 (в графі п.і.п. виправлено на ОСОБА_5) ОСОБА_6 земельної ділянки площею 2,686 га в межах згідно з планом на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 42.

Згідно з пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків.

Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Враховуючи те, що в судовому порядку був визнаний недійсним вказаний Державний акт на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 000877), виданий 21 серпня 2001 року Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, суд вважає за необхідне захистити права ОСОБА_10 в спосіб, який відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, а саме шляхом визнання за нею, в порядку спадкування за законом після померлої 20 лютого 2016 року ОСОБА_5, права власності на:

- земельну ділянку площею 2,5913 га. (рілля), яка розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:001:0037;

- земельну ділянку площею 0.096 га. (багаторічні насадження), яка розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 000877), виданим 21 серпня 2001 року Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 42.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 13, 14, 60, 130, 169, 174, 197, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 328 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3, з урахуванням уточнення, задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 000877), виданий 21 серпня 2001 року Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 25 вересня 2001 р. (16 сесії 23 скликання), який посвідчував належність САВЧЕНКО ОСОБА_4 (в графі п.і.п. виправлено на ОСОБА_5) ОСОБА_6 земельної ділянки площею 2,686 га в межах згідно з планом на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 42.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом після померлої 20 лютого 2016 року ОСОБА_5, право власності на:

- земельну ділянку площею 2,5913 га. (рілля), яка розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:001:0037;

- земельну ділянку площею 0.096 га. (багаторічні насадження), яка розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю (серії ІІ-ЧН № 000877), виданим 21 серпня 2001 року Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 42.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги - особами, які брали участь, і були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, або протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення - особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення.

Головуючий В.Б.Сташків