Справа № 760/5291/17
Провадження № 2/760/3449/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Подобєд О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

19.12.2016 позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4, в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що син та донька перебувають на її утриманні.

Свої вимоги аргументує тим, що сімейне життя між подружжям не склалось, нею подано до суду заяву про розірвання шлюбу, у неї з чоловіком різні бюджети. Відповідач легковажно відноситься до своїх батьківських обов'язків, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, проходить військову службу за контрактом у ВЧ № 3675, має спеціальне військове звання старший лейтенант, у зв'язку з чим має достатній дохід (більше 10 000 грн.) та хороше матеріальне становище, не має на утриманні інших дітей, а тому вважає, що він зобов'язаний сплачувати аліменти відповідно до вимог ст. 183 СК України.

В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, щодо позовних вимог про стягнення аліментів покладається на розсуд суду.

З урахуванням положень ст. 169 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно частини першої ст. 174 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Частиною другою статті 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 04.09.2004 сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1131, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 04.09.2004, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції Рівненської області.

Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_3 від 13.03.2007 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції Рівненської області та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_2 від 01.04.2015 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

На час вирішення справи діти знаходяться на утриманні матері ОСОБА_3, у подружжя різні бюджети, відповідач в добровільному порядку кошти на утримання малолітніх дітей відповідачу не надає та не приймає участі у їх матеріальному забезпеченні.

Як визначено статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом частин 1 та 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Особа може звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів протягом усього терміну існування права на аліменти, незалежно від того, скільки часу минуло з моменту його виникнення. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд керується положеннями ч. 1 ст. 182 СК України, та враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та утриманців.

На час розгляду справи, у відповідач відсутні інші аліментні зобов'язання, стягнення по виконавчих документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей на утриманні не немає.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, а також на наявні у матеріалах справи докази і встановлені відповідно до них обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх сина та доньки у розмірі 1/2 частини від його доходу щомісяця.

Вказана частка доходу відповідача підлягає стягненню на користь позивача до досягнення старшою дитиною повноліття.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів і суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 110, 112, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/2 частини від усіх доходів відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитиниу, починаючи з 19.12.2016 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 551, 20 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя