Справа № 456/3294/15-ц
Провадження № 2-во/456/33/17
УХВАЛА

13 вересня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию заяву ОСОБА_1 про виправлення описок в судових рішеннях,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про виправлення описок в судових рішеннях.

В обґрунтування покликалася на те, що ОСОБА_2 у позовній заяві від 31.07.2015р. зазначала вимоги про зобовязання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 та її чоловікові ОСОБА_4, дітям: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у користування житловим приміщенням.

Проте в судових рішеннях Стрийського міськрайонного суду, в саме: в ухвалі від 09.11.2015р. про відкриття провадження у справі, у рішенні від 20.04.2016р., у додатковому рішенні від 09.02.2017р. та ухвалі від 28.07.2017р. не зазначено, що ОСОБА_2 зверталася до суду з позовом в інтересах чоловіка ОСОБА_4, а лише в інтересах дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Тому вважала, що суд допустив описки у зазначених судових рішеннях і просила їх виправити.

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду заяви, однак в судове засідання не зявились, про причини неявки не повідомили.

Суд розглянув заяву за відсутності останніх, оскільки їхня неявка відповідно до ч.4 ст.219 ЦПК України не перешкоджала розгляду питання про виправлення арифметичних помилок.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Як вбачається із вступної частини позовної заяви (а.с.1 т.1) 31.07.2015р. ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. Резолютивна частина позовної заяви містить позовну вимогу про зобовязання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не чинити перешкоди у користування спірним житловим приміщенням окрім ОСОБА_2, дітям: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ще й чоловікові позивачки - ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо подається представником. Подана 31.07.2015р. ОСОБА_8 позовна заява не містить імя (найменування) позивача - ОСОБА_4, незважаючи на те, що прохальна частина позовної заяви містила вимогу щодо останнього.

Згідно із ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, передбачених у ст.ст.119,120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На аркуші справи 13 тому 1 міститься ухвала судді від 03.08.2015р., якою позивачу ОСОБА_2 надавався строк для усунення недоліків позовної заяви, з-поміж яких суддя вважав недоліком те, що позов не підписаний ОСОБА_4 як позивачем.

На виконання зазначеної ухвали суду ОСОБА_2 подала заяву та долучила до неї письмові докази, з яких вбачається, що позивачка не усунула цього недоліку не надала суду позовну заяву, підписану ОСОБА_4, чи будь-який документ (довіреність), згідно з яким останній уповноважив позивачку звертатися в його інтересах до суду з цим позовом та представляти інтереси в суді у цій справі.

Очевидно, з огляду на цю обставину суддя ухвалою від 09.11.2015р. відкрив провадження у справі лише за позовом ОСОБА_2, яка діяла у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням.

Особа, яка заявляє позов в інтересах іншої особи повинна бути наділена відповідними повноваженнями на представництво інтересів останньої. Із журналів судового засідання не вбачається, що ОСОБА_4 будь-коли особисто брав участь у розгляді даної справи в якості позивача за первісним позовом. Таким значиться лише ОСОБА_2, а її представником ОСОБА_9 Окрім цього в матеріалах справи відсутня довіреність, якою ОСОБА_4 уповноважує ОСОБА_10 чи будь-кого іншого представляти його інтереси в суді у цій справі.

Відповідно до ст.219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. За змістом даної норми описки це помилки зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, найменування спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини.

Виходячи із змісту поданої заяви, ОСОБА_1 вважає опискою те, що «не зазначено, що це справа за позовом ОСОБА_2 в інтересах її чоловіка ОСОБА_4, а вказано лише про інтереси самої ОСОБА_2 та її дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7Ю.», і просить виправити цю описку.

Очевидно, що ця вимога не стосується резолютивної частини цих рішень і дану цитату слід було б зазначати у вступних частинах судових рішень, постановлених у цій справі: в ухвалі від 09.11.2015р. про відкриття провадження у справі, у рішенні від 20.04.2016р., у додатковому рішенні від 09.02.2017р. та ухвалі від 28.07.2017р., за умови що позивач звертався до суду з позовом в інтересах ОСОБА_4

Як зазначено вище, в силу вимог ст.219 ЦПК важливе значення має виправлення описок в резолютивній частині рішення і такими описками є помилки зумовлені неправильним написанням слів. Окрім цього, задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у вступних частинах судових рішень свідчило б про те, що одна з позовних вимог (про зобовязання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не чинити перешкоди чоловікові ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у користуванні спірним житловим приміщенням) судом не вирішена. Це у свою чергу було б підставою для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в порядку ст.220 ЦПК України, пункт 1 частини 1 якої передбачає, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та ухвалених судом рішень позовна вимога про зобовязання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не чинити перешкоди чоловікові ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у користуванні спірним житловим приміщенням останнім чи представником не заявлялася та не була предметом судового розгляду.

ОСОБА_1 15.11.2016р. зверталася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення (т.2 а.с.1) і суд за наслідками розгляду цієї заяви 09.02.2017р. ухвалив додаткове рішення (т.2 а.с.29-31, 72), яким відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 До ОСОБА_11 та ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 за недоведеністю позовних вимог.

Аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про те, що незазначення у судових рішеннях наведеної ОСОБА_1Т у заяві фрази не є опискою в розумінні ст.219 ЦПК України, а відтак заява про виправлення описки задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.219,293 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описок в судових рішенняхвідмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_12