Справа № 236/264/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Біланової Н.В.,

за участю секретаря - Снігирьової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лиман за відсутності сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об'єднаної територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Об'єднаної територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради Донецької області, в якому просить визнати право власності в порядку спадкування на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 14 жовтня 2007 року та яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами за адресою : Донецька обл., м.Лиман (колишня назва ОСОБА_4), вул.Паркова (колишня назва Сластієнка) буд.47.

В обґрунтування позову зазначено, що 08.11.2005 року помер її батько ОСОБА_5, який постійно проживав за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня назва ОСОБА_4), вул.Паркова (колишня назва Сластієнка) буд.47. Після смерті батька залишилося спадкове майно жилий будинок з господарськими спорудами, яке знаходиться за вказаною вище адресою та яке прийняла у спадок його дружина ОСОБА_3, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на день відкриття спадщини та до дня своєї смерті. ОСОБА_3 спадкове майно прийняла, але не оформила спадкові права та не одержала правовстановлюючі документи на житловий будинок. Позивачка та її брат ОСОБА_2, який відмовився від спадщини на користь своєї сестри, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері. Позивачка, як спадкоємець першої черги, звернулась до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. У зв'язку з тим, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав була змушена звернутись до суду.

Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити (а.с.33).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.32).

Представник відповідача ОСОБА_2 міської рада Донецької області ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності (а.с.35), належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі повноважного представника за наявними у справі документами, рішення просив ухвалити на розсуд суду (а.с. 34).

В судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач та відповідач заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_7, народилася 14 серпня 1963 року в м.Красний Лиман Донецької області. Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками позивачки є ОСОБА_5 та ОСОБА_3, актовий запис №270 від 03.09.1963 року (а.с.16).

Батьки позивачки перебували в шлюбі, що був зареєстрований 10.06.1959 року Краснолиманським районним бюро РАЦС, актовий запис №123, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу (а.с.9).

03.07.1974 року згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Краснолиманської міської державної нотаріальної контори за № 1476, ОСОБА_8, після смерті свого батька ОСОБА_9, отримав у спадок ? частину житлового будинку за адресою : Донецька обл., м.Красний Лиман, вул.Сластієнко, б.47 (а.с.10).

11.08.1982 року згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Краснолиманської міської державної нотаріальної контори за № 1834, після смерті матері ОСОБА_10, ОСОБА_5 отримав у спадок ? частини буднику, за вказаною вище адресою, які належали матері на праві власності (а.с.11).

08.11.2005 року батько позивачки ОСОБА_5 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, що видана Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області (а.с.7).

За правилами ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не відкривалася, із заявою про відкриття спадщини на житловий будинок, що знаходиться за адресою : Донецька обл., м.Красний Лиман (нинішня назва м.Лиман), вул. Сластієнка (нинішня назва вул. Паркова) б.47 ніхто не звертався (а.с.36).

В силу ст.1261 ЦК України спадкоємницею першої черги була мати позивачки по справі - дружина померлого спадкодавця ОСОБА_3, яка проживала зі спадкоємцем на момент його смерті, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради Донецької області № 1457/18-08 від 27.01.2017 року та витягом з домової книги для реєстрації громадян (а.с. 18, 19-23). Проте, за життя ОСОБА_3 своїх спадкових прав не зареєструвала, свідоцтво про право на спадщину не отримала.

Після смерті ОСОБА_3, яка померла 14 жовтня 2007 року, державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу № 208/2006. Спадкоємницею майна, від якого відмовився син померлої ОСОБА_11, є донька померлої ОСОБА_1 (а.с.36).

В квітні 2017 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_12 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, але відповідно до постанови від 08.04.2014 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки документ, що підтверджує право власності на житловий будинок відсутній, право власності у встановленому законом порядку не зареєстровано, також відсутні правовстановлюючі документи щодо належності вказаного майна спадкодавцеві (а.с.37).

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України.

Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З урахуванням викладеного, виходячи із фактичних обставин справи, вставлених під час судового розгляду, суд прийшов до висновку щодо належності спірного спадкового майна спадкодавцю, у зв'язку з чим за позивачем як за спадкоємцем першої черги підлягає визнанню право власності в порядку спадкування на житловий будинок, що знаходиться за адресою : Донецька обл., м.Красний Лиман (нинішня назва м.Лиман), вул.Сластієнка (нинішня назва вул. Паркова) б.47.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 16, 384, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Об'єднаної територіальної громади в особі ОСОБА_3 міської ради Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул.Паркова (колишня назва Сластієнка), буд. № 47 в м.Лиман (колишня назва ОСОБА_4) Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла 16.10.2007 року в м.Красний Лиман Донецької області.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя -