Провадження №2/333/8/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про переведення прав та обовязків покупця, визнання покупцем в договорі купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про переведення прав та обовязків покупця, визнання покупцем в договорі купівлі-продажу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві спільної часткової належить 18/25 частин домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авіаційна, буд. 52. Співвласнику домоволодіння ОСОБА_4 належало 7/25 частин. Домоволодіння розташовано на земельній ділянці площею 588 кв.м, яка закріплена за даним житловим будинком. Порядок користування відведено земельною ділянкою не визначено. У період 2007-2009 роки ОСОБА_4 без узгодження із співвласниками збудував самочинні споруди: житлова прибудова літ А1-2, гараж літ. Т, сарай літ. С, сарай літ. Ц, навіс літ. Ч, навіс літ. Ш, при цьому порушив межі земельної ділянки та права власників сусідніх земельних ділянок. ОСОБА_4 під час побудови самочинних споруд перебував у шлюбі з ОСОБА_6, який було розірвано 25.09.2013 року. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2008 року по справі № 2-2575/2008 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинні споруди було залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24.03.2009 року рішення залишено без змін. 06.07.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права власності задоволено, зобовязано ОП ЗМБТІ погасити право власності та визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно: житлова прибудова літ А1-2, гараж літ. Т, сарай літ. С, сарай літ. Ц, навіс літ. Ч, навіс літ. Ш, виділено у окремий обєкт нерухомості частину будинку та самочинні споруди і присвоєно окрему адресу. Зазначене рішення 26.10.2010 року було скасовано, провадження у справі закрито, в позові в іншій частині відмовлено. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2009 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, зобовязано останнього не перешкоджати ОСОБА_1 у здійсненні належних прав користувача земельної ділянки і звільнити земельну ділянку площею 588 кв.м., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авіаційна, буд. 52 шляхом знесення самовільно збудованих нерухомих споруд: житлова прибудова літ. А1, мансарда літ. мс, сарай літ. Ц, сарай літ. С, гараж літ. Т, усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Зазначене рішення набуло законної сили. Добровільно ОСОБА_4 дане рішення суду не виконав, продав будинок ОСОБА_9, як окремий обєкт нерухомості - жилий будинок під літ. А, який є самочинно збудованим. 28.05.2010 року ОСОБА_9 продала жилий будинок літ. А ОСОБА_5, яка 25.09.2013 року продала будинок літ. А дочці ОСОБА_9 та дружині ОСОБА_4 ОСОБА_6 Тобто, ОСОБА_6 на теперішній час на праві спільної часткової власності належить 7/25 частин домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авіаційна, 52, а позивачу 18/25 частин. Як співвласник ОСОБА_1 не була повідомлена ОСОБА_5 про продаж частки у праві спільної часткової власності, тобто порушила право позивач на переважне перед іншими право на її купівлі за ціною, оголошеною для продажу. На вказаній земельній ділянці, яка знаходиться у загальному користуванні знаходяться самочинні споруди, які повинен був знести ОСОБА_4 за рішенням суду. Про продаж жилого будинку позивач дізналась в квітні 2014 року з витягу реєстру прав власності, тому строк позовної давності нею не порушено. Просить суд перенести права та обовязки покупця на жилий будинок літ. А, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авіаційна, буд. 52 за договором купівлі-продажу від 29.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10 з ОСОБА_6 на ОСОБА_1 визнавши її покупцем зазначеного майна за вказаним договором та стягнути судові витрати.

Позивача ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримували, надали пояснення аналогічні викладеним, також зазначили, що ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду була внесена сума в розмірі 158 059 грн. як внесення компенсації вартості частки майна.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечував , оскільки минув строк позовної давності для предявлення такого позову. Позивачу було відомо про наявність договору купівлі-продажу від 25.09.2013 року, отже позов вона повинна була предявити протягом року з дня його укладення. Крім того, частка ОСОБА_6 на час укладання договору купівлі-продажу складала одиницю, і договір купівлі-продажу 25.09.2013 року був укладений про продаж цілого будинку, а не його частки, тому до цього договору не можуть бути застосовані вимоги ст. 362 ЦК України. Також проведене позивачем товарознавче дослідження є необєктивне, вартість будинку вказана в пять разів менше його дійсної вартості.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, надала письмові заперечення, в яких проти позову заперечувала, пояснивши, що доводи позивача про належність їй 18/25 частин спірного домоволодіння є безпідставними. Відповідно до рішень судів, зараз відповідач ОСОБА_6 є власником цілої частки будинку, до того власником цілої частки будинку була ОСОБА_5м., яка купила її у ОСОБА_9, яка в свою чергу купила її у ОСОБА_4, який здійснив її виділ в одиницю по рішенню суду, яке згодом було скасоване. На даний час з доданих договору купівлі-продажу від 25.09.2013 року та витягу з реєстру вбачається, що власником будинку літ. А, в цілому є відповідач ОСОБА_6, тобто на її імя проведено державну реєстрацію в тому числі спірних обєктів нерухомості в цілому. Після скасування рішення суду відновлення припиненого права спільної часткової власності первісного власника ОСОБА_4 на 7/25 частко не відбулося, що підтверджується рішенням реєстратора ОСОБА_11 від 19.10.2011 року та відповідними судовими рішеннями власності. Просила застосувати строк давності для вказаних вимог.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 проти позову заперечував.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

29.09.2013 року між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_6 (Покупець) укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авіаційна, буд. 52 (т.1 а.с.155).

За цим договором ОСОБА_5 передає у власність, а ОСОБА_6 приймає у власність житловий будинок літ.А, загальною площею 106,1 кв.м, який розташований на земельній ділянці площею 0,0647 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:018:0111, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На згаданій земельній ділянці розташовано: літ.А житловий будинок, житловою площею 70 кв.м, стіни глинобитні; літ -А1 -2 житлова прибудова, стіни 24% дерево+тес, 58% цегла, 68% цегла; козирок до А1; літ. С сарай; літ. Т гараж; оглядова яма; літ. У,Ч,Ш навіси; літ. Ц сарай; №І-ІІ замощення; №9,5 паркани; № 4,2 водопровід; №3,6 ворота; №7 хвіртки; ;8 яма зливна. Продаж житлового будинку літ. А вчиняється між сторонами за 145000 грн. оціночна вартість житлового будинку літ.А становить 220137 грн.

З наданих суду документів, встановлено, що за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Авіаційна, 52 знаходиться домоволодіння на якому розміщені окремі будинки А та Б та інші господарські споруди.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.01.1997 року ОСОБА_4 купив 7/25 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Авіаційна, 52. На вказаній земельній ділянці розміщений житловий будинок житловою площею 26 кв.м, позначений літерою «А», житловий будинок «Б», житловою площею 65,5 кв.м, житлова прибудова «б1», житловою площею 13,4 кв.м та господарські споруди: Г літня кухня, О-душ, И,Н, Е,К,Г сараї, Р, П вбиральні, №1,5 огорожі, №2 водопровід № 1 замощення. В постійне користування ОСОБА_4 перейшов житловий будинок А, сіні А, лях лг, літня кухня Г, сарай Е, вбиральня Р, N 1 огорожа (т.1 а.с.30).

Позивачка ОСОБА_1 на підставі договору дарування частки будинковолодіння від 30.01.2008 року набула права власності на 17/50 часток будинковолодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Авіаційна, 52. згідно п.2 цього договору на земельній ділянці площею 629 кв.м розташовані: житловий будинок, глинобитний, житловою площею 26 кв.м, загальною площею 41,3 кв.м, позначений на плані літерою А; житловий будинок, шл/бет, цегла, житловою площею 65,5 кв.м, загальною площею 94,1 кв.м, позначений на плані літерою «Б»; житловий будинок з цегли, житловою площею 13,4 кв.м, загальною площею 13,4 кв.м, позначений на плані літерою «Б1», сараї, позначені на плані літерами «Е,И,К,Г, Н», вбиральні «Р,П»; навіси «У,Х»; душ «Ф,О», паркани «1,5», водопроводи «4,2», ворота «3», замощення «1» (т.1 а.с.28)

06.07.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права власності задоволено, зобовязано ОП ЗМБТІ погасити право власності та визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно: житлова прибудова літ А1-2, гараж літ. Т, сарай літ. С, сарай літ. Ц, навіс літ. Ч, навіс літ. Ш, виділено у окремий обєкт нерухомості частину будинку та самочинні споруди і присвоєно окрему адресу. Зазначене рішення 26.10.2010 року було скасовано, провадження у справі закрито, в позові в іншій частині відмовлено.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2009 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, зобовязано останнього не перешкоджати ОСОБА_1 у здійсненні належних прав користувача земельної ділянки і звільнити земельну ділянку площею 588 кв.м., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авіаційна, буд. 52 шляхом знесення самовільно збудованих нерухомих споруд: житлова прибудова літ. А1, мансарда літ. мс, сарай літ. Ц, сарай літ. С, гараж літ. Т, усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Зазначене рішення набуло законної сили.

ОСОБА_4 27.04.2010 року продав будинок ОСОБА_9, як окремий обєкт нерухомості - жилий будинок під літ. А, що знаходиться на земельній ділянці 628 кв.м. на зазначеній земельній ділянці розташовані житловий будинок літ. А, та господарчі будівлі та споруди А1-2 житлова прибудова, житловою площею 50,9 кв.м, гараж, сарай Ц, Ч-навіс, Ш-навіс. Крмі того на земельній ділянці розташовано житловий будинок Б, житлова прибудова Б1, сараї И,К,Н, вбиральня П, навіси У,Х, душ Ф,О, паркани №5,9, водопровід №2, замощеня, І,ІІ, хвіртки №7, ворота №№, 3,6, яма зливна №8. зазначений житловий будинок належить ОСОБА_4 на підставі рішення суду виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 06.07.2009 року по справі №2-2173/09 та рішення суду виданого 16.10.2009 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя по справі №2-2173/09 (т.1 а.с. 31).

28.05.2010 року ОСОБА_9 продала жилий будинок літ. А ОСОБА_5, яка 25.09.2013 року продала будинок літ. А - ОСОБА_6

Позивач, в обґрунтування свого позову посилається на порушення відповідачем вимог ст.. 362 ЦК України. Проте, суд вважає, що в даному випадку з боку відповідача не мало місце порушення прав позивача в розумінні невиконання вимог статті 362 ЦК України щодо надання переважного права покупки співвласнику.

Так, частина 1 статті 362 ЦК України вказує, що в разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу та інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Проте, 25.09.2013 р. під час укладання договору купівлі-продажу відповідач придбала житловий будинок літ.А, загальною площею 106,1 кв.м, а не частину домоволодіння.

В реєстрі прав на нерухоме майно, міститься запис щодо цілої частки права власності на будинок літ. А за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авіаційна, 52 за відповідачем.

Крім того, починаючи з 27.04.2010 року, коли ОСОБА_4 продав цей будинок ОСОБА_9, продаж здійснювалась саме цілого будинку, а не частини домоволодіння.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Статтею 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Тобто, набуваючи у власність 25.09.2013 року будинок літ. А за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авіаційна, 52, відповідач ОСОБА_6 придбала цілу частину будинку, підстав вважати її співвласником спільної часткової власності у суду не має.

Отже, під час укладання цього договору підстав вимагати виконання вимог ч.2 ст. 362 ЦК України, п. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. №295/5 «Реалізація переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності» не було.

Договори купівлі-продажу, дарування від 27.04.2010 р., 28.05.2010 року, 25.09.2013 р. недійсними, удаваними не визнавались, реєстрація права власності на цей будинок не скасовувалась.

Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких підстав переведення прав та обовязків покупця на жилий будинок літ. А, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул.. авіаційна, 52 за договором купівлі-продажу від 20.09.2013 р. з ОСОБА_6 Я, В. на ОСОБА_1 не можливе та призведе до порушення права власності відповідача ОСОБА_6

Позивач в позові вказує, та доводить відповідними доказами, що будинок літ.А побудований самовільно, рішення судів, якими визнано на нього право власності скасовані.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Як вбачається зі змісту ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених цією статтею, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно; за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб.

Отже, переведення прав та обовязків покупця призведе до зміни власника будинку, який є самовільно збудованим, але визнання права власності на самовільно збудоване майно не допускається.

Позивачем внесено на депозит суму 158059 грн., які підлягають поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 11, ч.1, 2, 4 ст. 362 ЦК України, ст.ст.3, 8,10,11,57-60,88,169, 212,213,214,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_12 Миколаївни до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про переведення прав та обовязків покупця, визнання покупцем в договорі купівлі-продажу залишити без задоволення.

Зобовязати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області повернути ОСОБА_1, з депозитного рахунку внесені нею на рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області (одержувач ТУ ДСА України у Запорізької області, код одержувача 26316700, банк одержувача Державна казначейська служба України, МФО 820172) кошти згідно квитанції № Р24А264378264А81123 від 27.07.2017 року в розмірі 158 059 (сто пятдесят вісім тисяч пятдесят девять) грн.. 00 коп., як внесення компенсації вартості частки майна по цивільній справі №333/10570/14-ц, що перебувала у провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська