Справа № 372/2359/17
Провадження № 2-1360/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі-Позивач) про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 (далі-Відповідач). Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 05.12.2013 року, відповідно до якої відповідачем отримано кредит у розмірі 16000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами ОСОБА_2", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та ОСОБА_2 Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно ОСОБА_2 грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, в зв'язку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 21.06.2017 року має заборгованість 57476,03 грн., яка складається з наступного: 18340,98 грн. - заборгованість за кредитом; 34533,41 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1388,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2713,14 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 18340,98 грн., у звязку з чим позивач звернувся до суду та просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості за договором та сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явися, але надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, однак через канцелярію суду представником подано заперечення проти позову, в яких зазначено, що відповідач не підписував Умов та правил надання банківських послуг і Витягу з ОСОБА_2 обслуговування кредитних карт «Універсальна» та не був з ними ознайомлений, про що свідчить відсутність його підпису на зазначених документах та й підпису самого позивача, оскільки наявна лише факсимільна копія, а за клопотанням відповідача банк оригіналів кредитної справи до суду не надав. Окрім того, в запереченнях, представник позивача зазначив, що позивачем не доведено обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог, в тому числі неналежно зроблений розрахунок заборгованості в частині пені та комісії з якого неможливо зрозуміти, як його зроблено та позивач просить про одночасне стягнення пені та штрафу, які є різновидами неустойки, а тому просив відмовити у задоволенні позову за недоведеністю.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 3ст. 10 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів.

Відповідно дост. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 3статті 203 ЦК України, яка визначає загальні умови, додержання яких необхідно для чинності правочину, в тому числі волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Позивач в позовній заяві посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н від 05.12.2013 року на суму 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості у розмірі 27,6 % на рік. Відповідач підтвердив свою згоду нате, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами ОСОБА_2", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та ОСОБА_2 Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

На вимогу суду (запит суду від 06.10.2017 року а.с. 59 Т.№ 1). про витребування оригіналу договору (Анкети-заяви) про отримання кредиту з підписом відповідача ОСОБА_1 з відміткою про ознайомлення; оригіналу витягу з «Тарифів Банку» з підписом відповідача або з відміткою про ознайомлення; оригіналу витягу з «Умов і правил надання банківських послуг» з підписом відповідача або з відміткою про ознайомлення; підтверджуючого документу щодо видачі кредиту, позивачем не було направлено відповідь на запит та витребовувані оригінали документів.

Крім того в позовній заяві вказано розмір відсотків за користування кредитом 27,6 % на рік.З розрахунку, який долучений до матеріалів справи видно, що з 05.12.2013 року відсоткова ставка становить 27,6 %, з 01.09.2014 року 32,4 %, а з 01.04.2015 року відсоткова ставка становить 42% (а.с. 6-9 Т.№1).

Суд встановлює наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме цю Анкету-заяву підписував відповідач, і що саме ці Умови і Правила розумів підписуючи Анкету-заяву позичальник, а також те, що умови містять можливість збільшення відсоткової ставки в подальшому без належного повідомлення позичальника.

Відповідно дост. 57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України по справі від 11 березня 2015 року № 6-16цс15 посилання на внутрішні документи банка (Правила, Положення і т.д.), які не були підписані Позичальником, як додаток до договору і які містять умови надання, користування банківським кредитом, не передбачені безпосередньо кредитним договором, не мають юридичного значення та юридичних наслідків. Такі документи не є частиною договору і не можуть бути використані судами про визнання умов кредитного договору, зокрема порядку його повернення.

В звязку з тим, що надані позивачем копії витягів з Умов та Правил надання банківських послуг та ОСОБА_2, не підписані позичальником, їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Крім цього Анкета-заява про приєднання умов та правил надання банківських послуг, не може вважатися договором, в розумінніст. 626 ЦК України.Зміст Анкети-заяви зводиться до того, що особа, яка її підписала лише висловила бажання на отримання кредиту, що не може вважатися досягнутою між сторонами згодою на укладення кредитного договору.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір юридично закріплює відносини між сторонами, надаючи їм характер зобовязань, виконання яких захищене законом і вимагає порядок способи та послідовність здійснення дій сторонами, передбачає засоби забезпечення зобовязань.

На підставі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Для укладання договору основне значення мають істотні умови. За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладений в належній формі тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору.Договір є видом правочину і для його укладення та чинності сторонами необхідно дотримуватись усіх тих вимог, які визначені уст. 203 ЦК України для всякого правочину.

Посилання сторони позивача на те, що в Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між ним та банком «Договір надання банківських послуг» і це підтверджується копією Анкети-заяви суд не може прийняти, як належний та допустимий доказ. Ознайомлення з будь-яким документом може бути підтверджений підписом особи. Крім цього, коли мова іде в документі про істотну умову, притаманну договору, підпис особи засвідчує не лише ознайомлення з документом, а і згоду на викладені в документі умови, обовязки, наслідки невиконання зобовязань, розміри штрафних санкцій, розміри та порядок нарахування процентів, право банку на зміну умов в односторонньому порядку, збільшення розміру ліміту тощо.

Таким чином, при розгляді справи знайшли підтвердження доводи представника відповідача щодо недоведеності факту укладання між сторонами кредитного договору в письмовій формі.

З огляду на те, що обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування (ч. 2ст. 59 ЦК України),суд визнає подані позивачем копії з Умов та Правил надання банківських послуг та ОСОБА_2, які не містять підпису відповідача, недопустимими доказами.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки суд відмовив у задоволенні його позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3,10, 11, 15, 60, 88, 197, 209, 212 -215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Болобан В.Г.