Справа № 460/1709/17
Провадження №2/460/1654/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04.12.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючоїсудді ОСОБА_1

при секретарі - Юрчишині В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 5000,00 грн. боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12 грудня 2016 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до умов якого він позичив відповідачу грошову суму у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується розпискою. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язався повернути йому грошові кошти до 01 квітня 2017 року, однак цього не зробив, тому просить стягнути з відповідача суму позики відповідно до договору.

Позивач подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причин своєї неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Згідно з ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів та передбачених законодавством підстав.

У відповідності зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За наявним в справі договором вбачається, що між сторонами був укладений у письмовій формі договір позики грошей від 12.12.2016 року, за яким відповідач отримав у позивача і зобов'язувалася повернути йому 5000 грн. в строк до 01.04.2017 року, однак відповідно до умов договору відповідач не виконав свого зобов'язання.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК, зокрема, за ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв та ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав свого зобовязання перед позивачем щодо повернення позики, а тому розглядаючи позов у межах заявлених позовних вимог такий слід задоволити на суму 5000,00 грн.

За ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 60, 88, 212, 215, 225, 226 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 527, 536, 598, 599, 625, 1046, 1047, 1049, 1046, 1048, 1049 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2), 5000 /п'ять тисяч/ грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А.Кондратьєва