УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Баронін Д.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту припинення трудових відносин, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту припинення трудових відносин.

Розглянувши подану заяву, суддя вважає за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, а також причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Заявник просить встановити факт припинення нею трудових відносин та посилається на те, що підприємство, з яким вона перебувала у трудових відносинах, знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Згідно із ч. 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). У разі припинення приймання поштових відправлень на/з території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у звязку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, така заява подається до відповідного районного, міськрайонного, міського, районного у місті центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи.

Отже, вищевказаним законом чітко встановлений порядок припинення трудових відносин для внутрішньо переміщених осіб, коли вони не звільнилися з роботи та не можуть продовжувати роботу за попереднім місцем проживання, в тому числі у разі припинення приймання поштових відправлень на/з території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення.

Разом з тим, заявник всупереч п. 2 ч. 1 ст. 258 ЦПК України не вказала причин неможливості подання до центру зайнятості за місцем проживання (тимчасового переміщення) нотаріально посвідченої письмової заяви про припинення працівником трудових відносин.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання заявником ухвали.

За таких обставин суд вважає, що вищевказану заяву слід залишити без руху, а заявнику надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 208-210 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту припинення трудових відносин залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків заяви шляхом вказівки причин неможливості подання до центру зайнятості за місцем проживання (тимчасового переміщення) нотаріально посвідченої письмової заяви про припинення працівником трудових відносин.

Надати заявнику для усунення зазначених недоліків пятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Розяснити заявнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Б. Баронін