ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1872/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О з секретарем судового засідання Расуловою А.А., розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 р. публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі по тексту - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 27 700,60 дол. США.

Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі кредитного договору від 08.09.2006 № 014/3847/174/44929 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало ОСОБА_3 кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 69 720 дол. США до 08.09.2016 під 15,25% річних. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти частинами та сплатити нараховані відсотки шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів на відповідні рахунки для повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків, а у разі прострочення зобов'язання - сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. З 15.06.2014 у відповідача почала утворюватись прострочена заборгованість по сплаті відсотків, у зв'язку з чим у банку виникло право на вимогу повернення тієї частини кредиту, строк виплати якої не настав, та сплати відсотків. Банк направив відповідачу листа з вимогою усунути порушення у 30-денний термін або достроково повернути кредитні кошти, сплатити нараховані відсотки та пеню, проте на момент звернення до суду вимога не виконана. Відтак станом на 19.10.2016 відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 27 700,60 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 710 881,86 грн., і складається із заборгованості за кредитом в сумі 20 402,17 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 523 581,89 грн., та заборгованості за відсотками в сумі 7 298,43 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 187 299,97 грн.

Під час розгляду справи у зв'язку із заміною кредитора у зобов'язанні суд залучив до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач), який подав заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Посилаючись на те, що порушення умов кредитного договору з боку відповідача триває, позивач просив стягнути заборгованість, яка виникла станом на 27.01.2017, в загальному розмірі 1 311 041,73 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 20 402,17 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 555 205,84 грн., заборгованості за відсотками в сумі 8 149,13 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 221 762,91 грн. та пеню в сумі 19 625,60 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 534 072,98 грн.

Представник позивача ОСОБА_5 подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача.

Представник відповідача ОСОБА_6 теж клопотав про розгляд справи у його відсутність і відсутність відповідача та подав письмові заперечення на позов. На обґрунтування заперечень послався на те, що 25.05.2017 позивач ОСОБА_2 в порядку позасудового врегулювання відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про іпотеку» зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки - квартиру № 39 за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 26-І, а відтак відповідно до вищевказаної норми закону будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

08.09.2006 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитором), та ОСОБА_3 (позичальником) укладено кредитний договір № 014/3847/174/44929, предметом якого є надання банком позичальнику споживчого кредиту в сумі 69 720 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15,25% річних на строк до 08.09.2026 (а.с. 22-30).

Згідно з умовами, визначеними у пунктах 1.3., 5.1. кредитного договору та Платіжному календарі (графіку погашення кредиту), позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту та сплачувати відсотки щомісячно, до 15 числа кожного місяця, рівними частинами, в розмірі 1/240 від суми отриманого кредиту, що становить 930,97 дол. США.

За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом договором передбачено сплата позичальником пені в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 9.1. договору).

Згідно з пунктом 6.5. договору у разі невиконання позичальником умов договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки та штрафні санкції.

Додатковою угодою до кредитного договору № 1 від 05.06.2006 сторони домовились тимчасово, на строк з 05.06.2009 по 05.12.2009, зменшити процентну ставку до 13,25% річних та розмір щомісячного платежу до 600 дол. США, погодили розмір заборгованості за договором на дату підписання додаткової угоди та виклали графік погашення кредиту та інших платежів у новій редакції (а.с. 31-40).

На забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 08.09.2006 банк (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (заставодавець) уклали договір іпотеки, відповідно до умов якого заставодавець передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру, яка будується за адресою: АДРЕСА_1, заставною вартістю 440 122,65 грн. (а.с. 187-191).

З розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 167 від 2012 р. «Про присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомості - багатоквартирному житловому будинку в м. Києві» вбачається, що передана відповідачем в іпотеку банку квартира знаходиться будинку АДРЕСА_2 (а.с. 200).

У зв'язку з порушенням позичальником ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором 09.06.2015 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» направив йому листа з вимогою достроково повернути кредит у 30-денний термін (а.с. 41, 42-47), проте зазначена вимога виконана не була.

27.01.2017 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» (далі - ПАТ «Вектор Банк») було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, боржником у яких є ОСОБА_3 (а.с. 107-109).

На підставі договорів про відступлення права вимоги від цієї ж дати ПАТ «Вектор Банк» відступив право вимоги за укладеними з ОСОБА_3 кредитним та іпотечним договорами товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гровінг Стейт», а останнє - фізичній особі ОСОБА_2 (а.с. 110-112, 113-115, 195-197, 108-199).

Отже на підставі вказаних договорів у відповідності з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України позивач набув прав кредитора у зобов'язаннях, що виникли з укладених з відповідачем договорів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

За приписом ч. 2 ст. 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів.

Судом встановлено, що зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_3 належним чином не виконував, а відтак за умовами пункту 3.1. договору іпотеки іпотекодержатель набуває права достроково звернути стягнення на предмет іпотеки.

Вказана умова договору відповідає положенням ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на момент укладення договору), згідно яких іпотекодержатель (заставодержатель) має право у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки (застави).

Згідно з положеннями пункту 4.5. договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя на підставі: рішення суду; або виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку, встановленому ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

Відповідно до приписів ст. 36Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Судом встановлено, що 25.05.2017 державним реєстратором комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» Рисак О.О. здійснено реєстрацію права власності на квартиру № 39 по вул. Дніпровська набережна, 26-І в м. Києві за позивачем ОСОБА_2 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35462216 від 31.05.2017, а.с. 201-206).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна від 31.05.2017 № 88551735 вбачається, що підставою для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_2 був договір іпотеки та договори про відступлення права вимоги за договором іпотеки.

Наведене дає підстави вважати, що позивач звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі.

Відтак в даному випадку повинно діяти правило, встановлене ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якого після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Ч. 1 ст. 598 ЦК України встановлена можливість припинення зобов'язання на підставах, встановлених договором або законом.

Отже з огляду на встановленні обставини та вищенаведені положення закону суд дійшов висновку, що з моменту звернення позивачем стягнення на предмет іпотеки зобов'язання відповідача за кредитним договором припинилися, а отже підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: