У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Василенка В.В.

при секретарі Березюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

в с т а н о в и в:

Публічне ОСОБА_1 Товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернувся до Черкаського районного суду із скаргою на постанову головного державного виконавця Решетняка В.А. Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебував виконавчий лист, виданий 25.07.2011 року Черкаським районним судом Черкаської області по справі № 2-659/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціоненого Товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») заборгованості за кредитним договором в сумі 20047,58 грн. та судові витрати в сумі 740,48 грн.

21.12.2016 року головним державним виконавцем, ОСОБА_3 Анатолієвичем, Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. При винесенні постанови, останній керувався п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» не погоджується із зазначеною постановою, вважає її неправомірною. такою, шо суперечить вимогам чинного законодавства України та просить визнати рішення головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.12.2016 року у провадженні № 51885587 неправомірними; скасувати постанову головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.12.2016 року у провадженні № 51885587; зобовязати головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-659/11 від 25.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного ОСОБА_1 Товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 20047,58 грн. та судові витрати в сумі 740,48 грн.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав з підстав викладених у ній, просив їх задовольнити.

Головний державний виконавець Решетняк В.А. Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не зявився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що скарга Публічного ОСОБА_1 Товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 58 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обовязковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та обєктивності.

Відповідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Для виконання завдань, покладених на державного виконавця, останній наділений широким колом прав, зазначених у ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі, державний виконавець має право:

- з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі, якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

- у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

- отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

- за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Жодним з вищевказаних прав для виконання рішення, державний виконавець не скористався, що свідчить про те, що виконавчі дії не проведені належним чином.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Пунктом 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа, (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини), чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Державний виконавець таких дій не вчинив, а натомість повернув виконавчий документ без виконання, що свідчить про те, що виконавчі дії не проведені належним чином.

Державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом розумного строку для належного проведення примусових дій для виконання рішення суду, який починає відраховуватися з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. У даному випадку державний виконавець не вживав дій щодо примусового виконання рішення та закінчив виконавче провадження до спливу такого строку.

Частина 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязує державного виконавця проводити перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Державним виконавцем таких дій вчинено не було.

Під час здійснення виконавчого провадження ОСОБА_3 не використано всіх наданих законодавством прав, чим не виконано вимоги ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та передчасно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам, встановленим ч. 7 Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень». Зокрема, дана постанова не містить мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення, (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову.

Частиною 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт. Всупереч вказаній вимозі, акт державним виконавцем не складався.

Відповідно до ч.І ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 строком на два роки до 19.03.2018 включно.

Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на виконання своїх повноважень, уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь- яких договорів, правочинів, інших документів від імені банку.

Згідно ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з супровідного листа, оскаржувана постанова отримана стягувачем 16.01.2017року, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції з номером та датою вхідної кореспонденції на супровідному листі до постанови. Супровідний лист до постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві з відміткою про дату реєстрації вхідної кореспонденції та вхідним номером є належним підтвердженням дати отримання оскаржуваної постанови.

Отже, строк, передбачений чинним законодавством, для оскарження постанови державного виконавця не пропущений.

За наведених обставин, дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», слід визнати неправомірними, а постанову незаконною та скасувати, оскільки державним виконавцем не здійснено усіх необхідних заходів по розшуку майна боржника та не складено відповідного акту, а сама постанова не відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-385 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві задовольнити.

Визнати рішення головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.12.2016 року у провадженні № 51885587 неправомірними.

Скасувати постанову головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.12.2016 року у провадженні № 51885587.

Зобовязати головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-659/11 від 25.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного ОСОБА_1 Товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 20047,58 грн. та судові витрати в сумі 740,48 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Василенко