Справа № 678/364/15-ц Провадження № 2-678-37/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року смт. Летичів Летичівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Лазаренка А. В.

за участю секретаря - Непийводи Л.Д.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Летичів справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про стягнення коштів з ОСОБА_3.

11.02.2016 року ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги і просить стягнути з ОСОБА_3 20752 грн.. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, в жовтні 2013 року позичив ОСОБА_3 на ремонт автомобіля грошові кошти в сумі 1500 доларів США до грудня 2013 року за умови оплати 3% за користування коштами, про що була усна домовленість, письмового договору не укладали. У визначений строк ОСОБА_3 кошти не повернув, а лише в 2014 році повернув 700 доларів США, тому заборгованість становить 800 доларів США. Наявність заборгованості підтверджується записом на диктофон мобільного телефону «Nokia E60», у якій ОСОБА_3 підтвердив існування боргу в розмірі 800 доларів США перед ним та вказав, що через високий курс долара до національної валюти не може віддати кошти і такі не віддасть.

Отже, заборгованість в сумі 800 доларів США залишились неповернутою, тому ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 800 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 11 лютого 2016 року становить 20752 грн. та понесені ним судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги підтримали та просять їх задовольнити в повному обсязі, оскільки факт надання ОСОБА_3 грошових коштів і те, що у нього перед ним заборгованість 800 дол. США підтверджується постановою слідчого СВ від 17.07.2015 року та аудіо записом наявним в матеріалах кримінального провадження.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 вимоги не визнав та пояснив, що грошові кошти у ОСОБА_1 не позичав, а покази слідчому були ним дані під тиском, оскільки йому погрожували пошкодженням майна.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У ч. 4 ст. 203 ЦК України визначено, що правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ст. 1047 ЦК України вказано, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 218 ЦК України передбачено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однієї із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказам, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із позовної заяви та із пояснень ОСОБА_1 даних в судовому засіданні вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений усний договір позики грошових коштів у сумі 1500 доларів США.

Однак відповідач стверджує, що не укладав з ОСОБА_1 договору позики грошових коштів.

Ні в матеріалах справи, ні в судовому засіданні сторони не надали доказів на підтвердження укладення договору позики, оскільки даний договір має бути укладений в письмовій формі. Розписка про отримання ОСОБА_3 грошових коштів від ОСОБА_1 також відсутня.

Звукозапис, який наявний в матеріалах провадження № 0001883 по факту шахрайства вчиненого щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 190 КК України, при його відтворенні не читався у звязку із його пошкодженням.

У звязку із зазначеним суд не приймає як належний та допустимий доказ звукозапис з мобільного телефону ОСОБА_1 від 06 квітня 2015 року на якому, як стверджує позивач зафіксована розмова з відповідачем, який підтвердив наявність боргу перед ОСОБА_1 в сумі 800 доларів США..

Крім того, сторонами не було заявлено клопотання про проведення експертизи.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що договір позики укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з порушенням норм законодавства, тому вважається неукладеним, у звязку із цим позов задовленню не підлягає.

15 лютого 2016 року судом винесена ухвала про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших фінансових установах, в межах суми позову 20752 грн., які належать ОСОБА_3

У ч. 6 ст. 154 ЦПК України визначено - якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

У звязку із зазначеним заходи забезпечення позову діють до набрання судовим рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 27, 31, 60, 61, 88, 212, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовити. На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис ОСОБА_4

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_4