Категорія 9Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Стадника І.М., Якименко М.М.,

При секретарі: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року в справі за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4, про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановила:

В вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2015 року, за ним визнано право власності на майно, яке зберігається у ОСОБА_2, а саме: вазу h = 300, сіра (Кальяри) у кількості чотири штуки; поливну систему для саду; бензопилу ЕІНЕLLN; умивальник ОСОБА_5 с/о у кількості дві штуки; компресор; подрібнювач; прес гідравлічний у кількості три штуки; насос штукатурний; ванну металеву у кількості дві штуки; каністру металеву ємкістю по 20 літрів в кількості чотири штуки; коптильну металеву; плуг ручний; сітку «Рабіца» довжиною 50 метрів; лещата слюсарні; електроточило (заточувальний станок); ресори до автомобіля марки ГАЗ 53 у кількості 4-ри штуки.; плитку керамічну «Піастрелла» у кількості 15,3 кв.м. та парасольку пляжну. Всього майна на загальну суму 15 103,17 грн.

Позивач вказував на те, що він неодноразово звертався до відповідача з проханням виконати вищевказане рішення суду та добровільно повернути йому вказане майно, однак йому було відмовлено. В звязку з цим, в травні 2016 року ОСОБА_3 направляв відповідачу лист-вимогу, який був залишений без відповіді та виконання. Оскільки, ОСОБА_2 досі продовжує вільно користуватися зазначеним майном, ОСОБА_3 змушений був звернутися до суду з даним позовом та просив витребувати у відповідача належне йому на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області у цивільній справі № 127/26804/13-ц від 05.11.2015 року, яке набрало законної сили 17.11.2015 року, присуджене майно.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року позов задоволено. Витребуване у ОСОБА_2 належне ОСОБА_3 на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2015 року у цивільній справі № 127/26804/13-ц, наступне майно: ваза h = 300, сіра (Кальяри) у кількості чотири штуки, придбану 11.11.2008 року (видаткова накладна № НМРНт-00001024 від 11.11.2008 року), б/у, дійсною вартістю по ціні за кожну по 95 грн. на суму 380,00 грн.; поливну систему для саду, придбану у жовтні 2008 року (квитанція до прибуткового касового ордеру № 16294 від 10.10.2008 року) б/у, дійсною вартістю 2 000грн.; бензопилу ЕІНЕLLN, придбану 06.09.2008 року (податкова накладна від 06.11.2008 року) б/у, дійсною вартістю 689 грн.; умивальник ОСОБА_5 с/о у кількості дві штуки, придбаний 18.02.2009 року (видаткова накладна № 08-1655/48 від 18.02.2009 року) б/у, дійсною вартістю за кожен по 119 грн. на суму 238 грн.; компресор, придбаний в 1995 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 800 грн.; подрібнювач, придбаний у січня 1998 року (документи втрачено), б/у, дійсною вартістю 2 000 грн.; прес гідравлічний у кількості три штуки, придбаний у січні 1998 року (документи втрачено) б/у, дійсною вартість по ціні за кожен по 1 500 грн. на суму 4 500 грн.; насос штукатурний, придбаний у 1996 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 1 000 грн.; ванну металеву, у кількості дві штуки, придбану у 1999 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю по ціні за кожну по 200 грн. на суму 400 грн.; каністру металеву, ємкістю по 20 літрів в кількості чотири штуки, придбану 1999 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю по ціні за кожну по 100 грн. на суму 400 грн.; коптильну металеву, придбану у 1996 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 3000 грн.; плуг ручний, придбаний в 2007 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 200 грн.; сітку «Рабіца» довжиною 50 метрів, придбану у 1999 році (документи втрачено) б/у, дійсною ціною по 12,00 грн. за 1 метр на суму 600 грн.; лещата слюсарні, придбані в 1996 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 250 грн.; Електроточило (заточувальний станок), придбаний у 1996 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 350 грн.; ресори до автомобіля марки ГАЗ 53 у кількості 4-ри штуки, придбані у 2000 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю кожного по 50 грн., загальною вартістю 200 грн.; плитку керамічну «Піастрелла» у кількості 15,3 кв.м., придбану 21.11.2008 року (видаткова накладна № 08-1585/46 від 21.11.2008 року) б/у, дійсною вартістю по ціні за кожну по 38,90 грн., на суму 595,17 грн.; парасольку пляжну, придбану у 2007 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 500 грн. і передати зазначене майно ОСОБА_3. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_6 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки рішення суду було прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вважає, що позивачем не доведено, що саме відповідач порушене право відповідача, та не доведене, яке саме право порушене відповідачем. Перераховане у позовній заяві неможливо ідентифікувати у відповідності до ст. 184 ЦК України.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, міський суд виходив з того, що право власності позивача на спірне майно доведене рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2015 року. Підтвердженням факту того, що спірне майно знаходиться у відповідача є покази представника позивача про те, що спірне майно було описане державним виконавцем, а також заявою третьої особи, що схоже майно знаходиться у її будинку, де проживає відповідач ОСОБА_2

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 довів своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача, а тому, як власник цього майна, має право витребувати його, що відповідає положенням ст. 387 ЦК України.

Посилання апеляційної скарги на те, що перераховане у позовній заяві майно неможливо ідентифікувати у відповідності до ст. 184 ЦК України не заслуговує на увагу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Вирішуючи спір між подружжям ОСОБА_3 про поділ спільного майна, Вінницькій міський суд Вінницької області у справі № 127/26804/13-ц встановив обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства сторонами. Відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи №232/860/861/862/863/15-21 від 28.05.2015 року, висновку експерта №37 від 16.06.2014 року, висновку №167 від 03.04.2014 року встановив вартість цього майна й згідно рішення суду у даній справі від 05.11.2015 року поділив спільне майно між подружжям, визначив грошову компенсацію за різницю вартості майна. Сторони погодилися з встановленими судом обставинами у справі, з кількістю індивідуально визначеного майна, яке підлягало виділенню кожній стороні, не ставили питання про неможливість ідентифікувати поділене майно й рішення суду не оскаржували.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, нормами статті 184 ЦК України передбачено, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її, а тому посилання представника відповідача на те, що позивачем повинні були бути зазначені всі технічно можливі ідентифікуючі ознаки майна не ґрунтуються на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом першої інстанції допущено порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_7

Судді: (підпис) ОСОБА_8

(підпис) ОСОБА_9

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.