АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/594/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Талалай О.І., Янчук Т.О.,

секретар Лапко Ю.В.

з участю: представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2017 року про закриття провадження у справі за позовом управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів,

встановила:

У травні 2016 року управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради звернувся з позовом та просив стягнути з ОСОБА_2 кошти в сумі 81821грн.73коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в результаті проведеної перевірки даних про доходи, наданих заявницею, встановлено, що нею була надана недостовірна інформація про доходи. Так, відповідачем не задекларовано доходи, отриманні від передачі в оренду земельних паїв «ТОВ Поділля Агросервіс». Внаслідок цього ОСОБА_2 були надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї в сумі 81821грн.73коп.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2017 року провадження у справі закрито.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської радипросить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права. Вказує на те, що між сторонами склалися відносини, що стосуються стягнення надміру виплачених коштів допомоги, тобто спір виник щодо правомірності набуття ОСОБА_2 права власності на виплачену управлінням праці та соціального захисту населення державну допомогу, цей спір має приватно - правовий характер, а тому повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

___________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції ОСОБА_3

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: ухвала

Представник апелянта - управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилася.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначила, що ухвала є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Заслухавши учасника процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що спір виник між сторонами за зверненням субєкта владних повноважень, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян і юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обовязку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична або юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Правовий аналіз пп.14 ч.4 цієї статті свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання субєктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих субєктів владних повноважень.

Крім того, п.5 ч.4 ст.50 КАС України, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків превентивного судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала б право для розширеного тлумачення права субєкта владних повноважень на адміністративний позов.

За п.4 ч.4 ст.50 КАС субєкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх обєднань, юридичних осіб, які не є субєктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

У випадку, що розглядається, позов заявлено про стягнення грошових коштів, що стали власністю ОСОБА_2, та на думку представника позивача, були набуті нею безпідставно, що свідчить про приватно-правовий, а не публічний характер правовідносин, які виникли між сторонами.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-495цс16.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

За таких обставин, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права і перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча: /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова