АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №653/1145/16-ц Головуючий в І інстанції Венглєвська Н.Б.
Номер провадження №22-ц/791/1153/2017 Доповідач Полікарпова О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року листопада місяця 30 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
за участі секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 березня 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про виділ 1/10 частки житлового будинку в натурі,

в с т а н о в и л а

У квітні 2016 р. ОСОБА_5 звернулась до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказала, що вона є власницею 1/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1. ОСОБА_6 є власницею 9/10 частин вказаного домоволодіння. Просить виділити в натурі належну їй частку домоволодіння відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 23 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт вважає, що районний суд порушив норми матеріального та процесуального права, не з'ясував всіх обставин справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення та доводи апелянта, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як було встановлено в судовому засіданні на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу від 17.12.2015 року ОСОБА_5 є власницею 1/10 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Інші 9/10 частин вказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу від 17.12.2015 року належать відповідачці ОСОБА_6

Судом було проведено по справі судову будівельно-технічну експертизу і експертом в порядку експертної ініціативи було запропоновано варіант виділу, наближений до ідеальних часток співвласників у домоволодінні. Зокрема, ОСОБА_5 з ідеальною часткою 1/10 запропоновано до виділу у власність наступні будівлі та споруди: в будинку літ. «А» з прибудовами літ. «а», «а1» виділити житлову кімнату 2-3, площею 12 кв.м, в літ. «а1» виділити приміщення 2-1 (коридор) площею 9,2 кв.м та приміщення 2-2 (кухня) площею 8,6 кв.м. Усього по кв.2 пропонується виділити 29, 8 кв.м. Крім того, із домоволодіння пропонується виділити літ. «К» (вбиральня) та ? частину споруд №1-3 (огорожа, ворота з хвірткою, водопровід). Реальна вартість частки позивачки складає 25 668 грн., що у загальній вартості домоволодіння - 164 623 грн. - становить 16/100, і це на 6/100 більше за її ідеальну частку.

У висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи позивачці пропонується виділити житлову кімнату площею 12 кв.м. та кухню площею 8, 6 кв.м., що не відповідає чинним будівельним нормам.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про виділ частки із домоволодіння в натурі, суд першої інстанції виходив з того, що такий виділ можливий лише з перевищенням розміру частки позивачки, зі сплатою іншій стороні компенсації за перевищення частки, а оскільки відповідачка відмовляється від її отримання, підстав для поділу домоволодіння із зміною ідеальних часток у домоволодінні немає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на нормах матеріального права.

Правовідносини, що виникають у сфері спільної часткової власності регулюються ст.356-367 ЦК України.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Так, відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою КМ України від 08 грудня 2010 року №1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією №55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Відповідно до п. 6, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку.

Із свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 17.12.2015 року приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_5 є власницею 1/10 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і складається із житлової площі 48, 9 кв.м., тамбуру «а», «б», сіней «а 1», сараїв «Б», «В», «Д», «Е», «З», «І», «М», «Р», гаражу літ. «П», вбиральні літ. «Ж», «К», навісу літ. «Л», душу літ. «О», споруд 1, 2, 3, 4, 5, 6.

У висновку судової будівельно-технічної експертизи експертом зазначена дійсна інвентаризаційна вартість домоволодіння - 204 408 грн., з них вартість жилого будинку - 42 440 грн., а вартість господарських приміщень - 161 968 грн. У запропонованих експертом варіантах, які викладені у висновках основної та додаткової експертизи, до виділу ОСОБА_5 підлягає:

по основному варіанту, де доля позивачки збільшується на 6/100 у жилому будинку їй виділяється приміщення вартістю 22 006 грн., що становить більше половини загальної вартості жилого будинку;

по додатковому варіанту, де площа усіх приміщень, що підлягають виділу позивачці є меншою, ніж 30 кв.м., вартість приміщень у будинку складає 15811 грн., що у будинку складає 37%.

Відповідно, у допоміжних приміщеннях вартість частки позивачки становить значно менше, ніж 1/10.

За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у поділі домоволодіння, оскільки технічно можливі варіанти поділу передбачають виділ позивачці 1/10 частки саме з житлового будинку (за виключенням вбиральні вартістю 342 грн. та споруд вартістю 664 грн.), що суттєво порушує інтереси відповідачки, жила площа у якої при такому поділі зменшується непропорційно розміру її частки.

Доводи апелянта про те, що через відмову у поділі домоволодіння її позбавлено права на користування своєю часткою у домоволодінні не заслуговують на увагу, оскільки законом передбачено для співвласника жилого будинку, у разі неможливості виділу частки, інші способи захисту, зокрема, встановлення порядку користування спільним майном.

В решті апеляційна скарга містить викладення норм права, які регулюють спірні правовідносини і тлумачення їх апелянтом. Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий О.М. Полікарпова

Судді Л.П. Воронцова

П.Я. Ігнатенко

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 05 грудня 2017 року

Ухвала набрала законної сили 30 листопада 2017 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання Т.І. Пісоцька