АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Кулікової С.В., Шкоріної О.І.

при секретарі: Сербін Т.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №761/7423/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/9187/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» 06 березня 2014 року звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Відповідач згідно Довідки форми № 3, виданої Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора «Михайлівська» 25 жовтня 2013 року, зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 Зазначає, що Позивач у період із 01 квітня 2007 року до 01 жовтня 2013 року виконував функції з надання житлово-комунальних послуг, в якості виконавця таких послуг, здійснював нарахування та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг. Однак, Відповідач не виконував свої обов'язки по своєчасному внесенню квартплати та плати за комунальні послуги, внаслідок чого станом на 24 січня 2014 року у нього виникла заборгованість у розмірі 37 070 грн. 63 коп., з яких основна сума боргу - 25 682 грн. 81 коп., 8 446 грн. 89 коп. - інфляційна складова, а 2 940 грн. 93 коп. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Відповідача на його користь заборгованість та відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року у задоволені позову Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,представником позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5, проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам в повній мірі судове рішення не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1 що підтверджується копією договору купівлі - продажу від 25 вересня 1997 року (а.с.9).

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Пунктом 1 частиною 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 7,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Згідно п.2.1 Статуту КП «Центр облчуговування споживачіів Шевченківського району» підприємство створено з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово - комунального господарства в якості виконання цих послуг.

Відповідно до п.2.2, основними напрямками діяльності піжприємства є: забезепечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених Підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених Підприємством безпосередньо зі споживачами послуг; здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих приміщень; забезпечення збору платежів від споживачів зазаначених послуг на користь виробників послуг.

Отже, позивач у цій справі є організацією, яка уповноважена надавати послуги, зокрема, з утримання будинку та прибудинкової території, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , організації та задоволення потреб мешканців будинку в житлово-комунальних та інших послугах, укладання договорів з суб'єктами господарювання для забезпечення житлового фонду комунальними послугами, нарахування, обліку та збору плати за надані споживачу послуги, а тому має право вимагати від відповідача оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, виконавцем яких позивач є, а також плати за інші надані житлово-комунальні послуги.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, оскільки за п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», підпунктом 1 пункту 30 Правил надання послуг - з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, оскільки такі висновки узгоджуються із вимогами закону та практикою Верховного Суду України (постанови від 10 жовтня 2012 року № 6-110 цс12 та від 30 жовтня 2013 року №6-59цс 13).

Споживання ОСОБА_5 житлово-комунальних послуг та наявність у нього заборгованості за період з квітня 2007 року по жовтень 2013 року, підтверджується розрахунком заборгованості.

Таким чином, вчиняючи дії щодо оплати отриманих та спожитих житлово - комунальних послуг в серпні-вересні 2013 року, ОСОБА_5.фактично визнавав наявність договірних зобов'язань з КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району».

Враховуючи викладене, доводи щодо неналежності особи позивача та повноважень КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» щодо нарахування квартирної плати є необгрунтованими.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості в повній мірі відображає перелік наданих відповідачу житлово - комунальних послуг та застосовані при цьому тарифи.

Разом з тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення вимог ст. ст. 60, 212, 213, 214 ЦПК України щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як убачається з матеріалів справи, позивач КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово - комунальні послуги із ОСОБА_5, а відтак строк позовної давності, про застосування якого просила представник позивача, слід відраховувати з грудня 2010 року.

За таких обставин до стягнення підлягає заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з 01 грудня 2010 року по 01 грудня 2013 року, що складає 10904 гривні 89 копійок.

Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов'язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної оплати, є за своєю правовою природою грошовим зобов'язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні витрати, що складають 1786 гривень 99 копійок, та 3% річних у сумі 1891 гривню 31 копійку за період з 01 грудня 2010 року по 01 грудня 2013 року.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Враховуючи, що судом першої інстанції рішення було постановлено з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення районного суду, відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року - скасувати та ухвалити нове, наступного змісту.

Позов Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) на рахунок КП ГІОЦ 106 в ПАТ КБ «Хрещатик» МФО 300670 особовий рахунок №1051.113723. Призначення платежу: сплата боргу за житлово-комунальні послуги) заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 10904 гривні 88 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» інфляційні втрати в сумі 1786 гривень 99 копійок, 3% річних в сумі 1891 гривні 31 копійку.

Стягнути з ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 243 гривні 60 копійок, за подачу апеляційної скарги в сумі 380 гривень 03 копійки.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: