АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/1634/16Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 22-ц/789/146/17 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про зміну ставки комісії по кредитним договорам, повернення та зарахування суми кредиту в погашення заборгованості по кредитному договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Кременецького районного суду із позовною заявою до ПАТ «Платинум Банк» про зміну ставки комісії по кредитним договорам, повернення та зарахування суми кредиту в погашення заборгованості по кредитному договору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що між сторонами укладено кредитний договір № 1794/3186CLBPT від 22 травня 2013 року. За даним договором йому надано грошові кошти в розмірі 10000 грн., 1800 грн. страхової премії із строком погашення 36 місяців та із сумою місячного платежу 675 грн. Через важке матеріальне становище у нього не було можливості вчасно сплачувати даний кредит, тому 29 липня 2014 року між сторонами укладено кредитний договір з можливістю перенесення платежу №2396/2371DCLRKPT, за яким сума боргу за попереднім договором була перенесена до даного договору. Тобто, грошові кошти відповідач позивачеві не видавав. На суму страхової премії в розмірі 1800 грн., яка була повернута позивачу після його звернення 20 липня 2016 року, проводилось нарахування комісії в сумі 1554 грн., яку позивач просив зарахувати в тіло кредиту.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Зараховано 1554 (одну тисячу п»ятсот пятдесят чотири) гривні в погашення тіла кредиту по кредитному договору від 29 липня 2014 року №2396/237DCLRKPT, що укладений між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Платинум Банк».

В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 лютого 2017 року доповнено резолютивну частину рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 листопада 2016 року реченням наступного змісту:

«Стягнути із публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь УДКУ у Кременецькому районі 22030001, ЄДРПОУ суду 37766394, банк одержувач ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012, р/р 0316, код одержувача (ЗКПО) 23588125».

ПАТ КБ «ПриватБанк» подало на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам. Зазначає, що позивачем не доведено свої твердження про те, що кредитний договір № 2 був укладений з метою погашення заборгованості за кредитним договором №1. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

В судове засідання сторони не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно кредитного договору № 1794/3186CLBPT від 22 травня 2013 року, що укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1, останній отримав в банку грошові кошти (кредит) в сумі 11800 грн., із сплатою відсотків за користування кредитом -12% з кінцевим терміном повернення до 20 травня 2016 року. Згідно п.3.10 даного договору сума страхової премії становить 1800 грн.

Згідно виписки по особовому рахунку від 22 вересня 2016 року, 22 травня .2013 року ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 10000 грн., 29 травня 2013 року - сплата страхової премії згідно договору № 1794/3186CLBPT в розмірі 1800 грн., надання кредиту ОСОБА_1 в розмірі 1800 грн. та 29 липня 2014 року погашення заборгованості за кредитом в розмірі 9421 грн. 24 коп.

Згідно кредитного договору з можливістю перенесення платежу №2396/2371DCLRKPT від 29 липня 2014 року, що укладений між сторонами, банк надає ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 9421 грн. 24 коп.

Згідно повідомлення № 2/5516 від 20 липня 2016 року, ОСОБА_1 повідомлено про повернення йому суми страхової премії в розмірі 1800 грн.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 2.4 кредитного договору № 1794/3186CLBPT від 22 травня 2013 року передбачено, що комісія за обслуговування кредиту нараховується та сплачується щомісяця починаючи з першої дати сплати заборгованості разом із сплатою процентів та заборгованості за кредитом в дату сплати заборгованості.

Згідно п.3.1. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ № 168 від 10 травня 2007 року, Банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначивши таке: значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку; перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до п. 3.4. вищезазначених Правил, Банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу;обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов'язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб'єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо).

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що на суму кредиту в розмірі 11800 грн., що наданий ОСОБА_1 по кредитному договору №1794/3186CLBPT від 22 травня 2013 року, нарахована комісія в розмірі 10188 грн. До суми кредиту включено страхову премію в розмірі 1800 грн., яка 20 липня 2016 року була повернута позивачу, тому відповідач повинен здійснити перерахунок комісії на суму страхової премії. Різниця між комісією яка нарахована банком 10188 грн. та яка повинна бути нарахована - 8634 грн., становить 1554 грн., яку слід зарахувати в погашення тіла кредиту за кредитним договором з можливістю перенесення платежу № 2396/2371DCLRKPT від 29 липня 2014 року.

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта, оскільки в матеріалах справи відсутні докази видачі ОСОБА_1 коштів за кредитним договором з можливістю перенесення платежу № 2396/2371DCLRKPT від 29 липня 2014 року, що доводить той факт, що сума заборгованості, що виникла по кредитному договору № 1794/3186CLBPT від 22 травня 2013 року була перенесена в кредитний договір № 2396/2371DCLRKPT від 29 липня 2014 року, включаючи невірно нараховану суму комісії.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для їх скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» відхилити.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2