Провадження № 2/219/392/2017
29 березня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької областів складі головуючої судді Фролової Н.М., при секретарі Шкурат К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» Виробнича одиниця «Костянтинівкатепломережа» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є заява від представника позивача, в якій останній просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом розміщення оголошень у пресі. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
З урахуванням ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що за адресою: м. Часів Яр, Донецька область, вул. Борисоглібська, 3/49 у Обласному комунальному підприємстві «Донецьктеплокомуненерго», що надає послуги з теплопостачання, відкрито особовий рахунок №8653 на імя ОСОБА_1.
Як вбачається з довідки №02-57/572 від 24.11.2016 року виданої Відділом з реєстрації місця проживання фізичних осіб Часовоярської міської ради, громадянин ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, а громадянка ОСОБА_1 знята з реєстрації по вищевказаній адресі з 21.05.2014 року (а.с.26).
Згідно з п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору, що передбачено ст.1 Закону України «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Згідно з п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14.
Позивач окрім стягнення заборгованості просить суд стягнути з відповідачів три проценти річних та втрати, пов'язані з інфляцією. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості, за яким три проценти річних за період з 01.10.2012 року по 01.05.2016 року складають 501,09 грн., втрати, пов'язані з інфляцією, становлять 3938,56 грн. (а.с.6 на звороті).
Так, ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.
Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачі не здійснили оплати за послуги теплопостачання, надані позивачем, за період з 01.10.2012 року по 01.05.2016 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість, та на правовідносини, що виникли між сторонами, поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Керуючисьст.ст. 4, 10, 60, 88,212, 215, 360-7 ЦПК України, ст.ст.256, 260, 261, 256, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року з наступними змінами, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», суд
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» Виробнича одиниця «Костянтинівкатепломережа» судовий збір в сумі 689 (шістсот вісімдесят девять) грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Н.М.Фролова