Провадження № 6/761/216/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Гончар Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію цього банку Славкіної Марини Анатоліївни про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2012р. позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. На підставі зазначеного рішення суду підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за кредитним договором № 111/к-2ф від 02 червня 2008р. 210264,94 євро, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення по справі складає 2237029,7 грн. заборгованості за кредитом та відсотками; 25904,17 грн. - комісії за розрахунково - касове обслуговування; 133680,52 грн. - плати за пропуск платежів; 1700,0 грн. - судового збору; 120,0 грн. - збору на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи; 1618,08 грн. - витрат, повязаних з дачею оголошень в друковані засоби масової інформації про виклик до суду ОСОБА_3

В січні 2017р. заявник в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Славкіна М.А. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання.

Свої вимоги сторона заявника обгрунтовувала тим, що 24 жовтня 2012р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист для примусового виконання зазначеного вище рішення суду, проте при поштовій пересилці зазначений виконавчий лист було втрачено, а тому строк для предявлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважної причини.

На підставі викладеного заявник просив суд поновити строк для предявлення судового наказу до виконання.

Представник заявника у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. До судового засідання представник заявника подав заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує, просив суд розглянути справу за його відсутності.

Заінтересована особа (боржник) у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 371 ЦПК України неявка учасників процесу не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Суд, дослідивши і перевіривши матеріали справи, вважає, що подана заява про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 371 ЦПК України).

Судом встановлено, що 24 жовтня 2012р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист за заявою стягувача. Як вбачається з матеріалів справи зазначений виконавчий лист було втрачено, і строк на предявлення його до виконання вже сплинув.

Положеннями п. 9) ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

У відповідності до вимог ст. 14 ЦПК України судові рішення що набрали законної сили обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обовязків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобовязалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10 березня 1997р. (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975р., п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29 липня 1998р., п. 37).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і також зазначено, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013.

При цьому, суд приймає до уваги те, що під час ліквідації Банку, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має повне і виняткове право управляти Банком відповідно до ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а вимоги ст. 38 вказаного Закону передбачають, що уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку та зобовязана провести інвентаризацію банківських активів і зобовязань. Однак, з незалежних від заявника причин, строк предявлення до виконання виконавчого листа пропущено із поважних причин.

З огляду на вищезазначене, з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що пропущений строк для предявлення зазначеного вище виконавчого листа до виконання може бути поновлено, оскільки був пропущений стороною не з її вини.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 293, 294, 371 ЦПК України; ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію цього банку Славкіної Марини Анатоліївни про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Поновити пропущений строк для предявлення виконавчого листа в справі № 2-11081/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - до виконання.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: