РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8240/16-ц

пр. № 2/759/549/17

28 березня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого- судді Петренко Н. О.

при секретарі Рагімовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві про зобов*язання зняття арешту з нерухомого майна

встановив:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1987 р. по 11.04.2005р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який згідно рішення суду був зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання двох дітей. Для примусового виконання виконавчого листа державним виконавцем був накладений арешт на належну тоді боржникові ? частину квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. В задоволенні зняти арешт позивачу відмовлено, оскільки виконавче провадження знищено, термін зберігання якого відповідно до інструкціїї з діловодства складає 3 роки.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила зобов`язати відповідача зняти арешт з ? частину квартири АДРЕСА_1, яка належала покійному нині ОСОБА_4.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно свідоцтва про право власності від 01.02.2002р. квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (1/4 частка), ОСОБА_1 (1/4 частка), ОСОБА_5 (1/4 частка), ОСОБА_6 (1/4 частка)..

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва від 16.02.2006р. накладено арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно листа Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві від 04.05.2016р. на даний час на виконанні у відділі виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_4 не перебуває, ймовірно на виконанні перебувало провадження відносно в 2006р., але знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання виконавчих провадженнь (3 роки).

Враховуючи докази, оцінку яким дав суд вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані на законі, підтверджені матеріалами справи, а відповідно є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст.10, 11, 60, 62, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: