ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6335/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2017 р.Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря АВДЄЄНКО А.А.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини , у своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця, з дня пред"явлення позову до суду у розмірі 1 / 4 з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць та до досягнення дитиною повноліття..

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з"явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте остання надала письмову заяву та просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 валентинович належним чином повідомлений в судове засідання не з"явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом.

Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції » від 12 червня 2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача ), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Судом встановлено, що сторони з ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.

26 листопада 2010 року шлюб між сторонами був розірваний на підставі рішення суду.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно вимог ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства ", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов"язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 СК України, яке зобов"язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки відповідач являється батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_4 - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 і на даний час надає матеріальну допомогу на утримання доньки , вона проживає разом з матір'ю , окремо від батька , то з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1 / 4 з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць та до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також підлягає стягненню судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 15, 57, 60, 195, 196, 208, 209, 212, 213,214, 215, 218, 222 ч.3, 294 ЦПК України та на підставі ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає за адресою:АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 / 4 з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць починаючи з 08 серпня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає за адресою:АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 640 ( шістсот сорок) гривень на р/р 0003 в УДК Дарницького району, код банку 820019, , код класифікації доходів бюджету 22030001, Дарницький районний суд за стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення невідкладно надіслати сторонам до відому рекомендованою поштою.

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.