1Справа № 335/3673/17 2/335/1082/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В. , при секретарі Огнев"юк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 14.09.2012 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі .

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Позивач просить стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

В судовому засіданні відповідач не з"явився, представник відповідача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнають частково, не заперечують проти стягнення аліментів у розмірі 2000 гривень.

Дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року „держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей".

Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ст.184 цього Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку.

В п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони з 14.09.2002 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного о управління юстиції, актовий запис №1030.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції , актовий запис № 57;

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції , актовий запис № 19

Батьками дітей є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В судовому засіданні встановлено, що сторони на день розгляду справи судом проживають окремо, а неповнолітні діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, в той же час, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці, добровільно не надає, при цьому будь-якої домовленості між сторонами щодо утримання дітей не досягнуто.

З урахуванням зазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання спільних з позивачкою неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі.

Зі змісту ст. 141 СК України вбачається, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який на день розгляду справи судом є працездатною особою за віком, але має мінливий дохід, стан здоров'я як платника аліментів, так і неповнолітніх дітей, їх віку, потреб та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій у розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, при цьому участь в утриманні неповнолітніх дітей зобов'язана приймати і позивачка як їх мати. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дітей, так і відносно відповідача, витрат позивачки на утримання дітей сторонами суду не надано.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215,367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 16 березня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Запоріжжя в дохід держави судовий збір у сумі 640 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Воробйов