Справа № 548/366/17
Провадження № 2/548/309/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

при секретарі Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про зняття арешту з майна, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції перебувало

виконавче провадження (ВП) № 51829599, боржником у якому виступав позивач

ОСОБА_1

Постановою державного виконавця Хорольського районного відділу

ДВС ГТУЮ від 04.08.2016 року було відкрито виконавче провадження

№ 51829599 з примусового виконання виконавчого листа №548/173/16-ц,

виданого 01.06.2016 року Хорольським районним судом Полтавської області

про стягнення з ОСОБА_1, на користь ПАТ

«АКЦЕНТ-БАНК» заборгованості за кредитним договором б/н від 29.08.2008

року в сумі 29540,47 грн. та витрат по сплаті судового збору 1378 грн., а

всього - 30 918,47 грн.

Згідно повідомлення ВДВС Хорольського РУЮ № 11.25-26/1274, у ході

вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було винесено

постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на ного

відчуження від 04.08.2016 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, з невідомих суду причин, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції не з"явився, але подав до суду заперечення на позов , в обгрунтування якого зазначив, що Хорольським РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області розглянуто позовну заяву про зняття арешту з майна позивача. З даною заявою Хорольський РВДВС ГТУЮ у Полтавській області незгодний з наступних підстав. Виконавчий лист № 548/173/16-ц виданий 01.06.2016 Хорольським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Акцент-банк» заборгованості в сумі 29540,47 грн. та витрат по сплаті судового збору 1378 грн. надійшов до відділу на виконання 02.08.2016 року. Згідно поданої заяви стягував ПАТ КБ «Акцент банк» просив накласти арешт на все майно боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження.

04.08.2016 року державним виконавцем Барановською С.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Держаному реєстрі обтяжень рухомого майна 05.08.2016 року накладено арешти на все рухоме та нерухоме майно боржника.

19.12.2016 року виконавче провадження було завершено за п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» - майна належного боржнику на яке може бути звернено стягнення з метою реалізації та погашення боргу не виявлено. Виконавчий лист повернуто стягувачу.

В звязку з закінченням виконавчого провадження за п.2 ст. 37 ЗУ « Про виконавче провадження» виконавчий документ був повернутий стягувачу ПАТ КБ «Акцент банк», а не до суду) арешт з майна боржника не знімався. Таким чином відповідач зазначає, що державний виконавець при винесенні постанови про повернення виконавчого документа діяв згідно вимог законодавства , арешт може бути знятий лише за рішенням суду.

В запереченні відповідач зазначив, що при розгляді справи прохає суд вирішити справу відповідно до чинного законодавства , та у зв"язку із зайнятістю розглянути справу у відсутність представника.

Суд, врахувавши позицію відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з наступного.

За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

19.12.2016 року зазначене виконавче провадження було завершено на

підставі п. 2 ч.1 ст. 37, статтею 40 Закону України Про виконавче

провадження у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, Виконавчий лист повернуто стягувачу.

На даний час заочне рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 09 березня 2016 року у справі № 548/173/16-ц за позовом ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року.

Водночас, рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 17 січня 2017 року у задоволенні позову ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 29 540,47 грн. та судового збору у розмірі 1378 грн. - відмовлено у повному обсязі. Рішення суду першої інстанції набрало законної сиди 07.02.2017 року.

При реєстрації державним реєстратором Комунальної установи «Реєстраційна служба» права власності на належну позивачу 1/3 частку земельної ділянки, площею 2, 4392 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :00:059:0026, розташованої на території Староаврамівської сільської ради, позивачу було надано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним № 74037875 з якого позивач дізнався про те, що на все, належне йому, нерухоме майно на підставі постанови Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.08.2016 року у виконавчому провадженні (ВП) № 51829599, накладено арешт.

Відомості про арешт нерухомого майна внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження № 17646629 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32564541 від 25.11.2016 року 16:41:48, прийнятого державним реєстратором Комунальної установи «Реєстраційна служба» ОСОБА_3

При цьому підставою обтяження є постанова Хорольського районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 1829599 від 04.08.2016 року.

Незважаючи на те, що виконавчий документ повернутий стягувачу без виконання, а рішення суду, яке слугувало підставою видачі виконавчого документу взагалі скасовано, на даний час залишається не знятим арешт з нерухомого майна ОСОБА_1, що накладений 04.08.2016 року під час перебування на виконанні у Хорольському відділі ДВС ГТУЮ у Полтавській області виконавчого листа № 548/ 173/16-ц, боржником у якому він виступав.

Вказані обставини повністю підтверджуються Витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 74037875 від 25.11.2016 року та повідомленням Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області № 11.25.-26/1274.

Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документу. Так, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє ді щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до повідомлення Хорольського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області, у звязку з закінченням виконавчого провадження за ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ був повернутий стягувачу ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», (а не до суду) ареш з майна боржника не знімався.

Водночас відділом ДВС розяснено положення ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є рішення суду та запропоновано звернутись до суду з відповідною заявою про зняття арешту з майна.

Згідно зч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наявність арешту на нерухоме майно ОСОБА_1, накладеного на виконання рішення суду, яке на даний час скасовано, а у задоволенні позову відмовлено взагалі, порушує його право власності, оскільки останній позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

За змістом ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести перед судом ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Ст. 41 Конституції України передбачає непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканності, а водночас і в недоторканності самого майна власника. Всі особи мають утримуватись від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій, для запобігання такому порушенню.

За ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення з підстав викладених вище.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10-11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про зняття арешту з майна,- задовольнити повністю.

Зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 та заборону на його відчуження, накладеного постановою державного виконавця Хорольського районного відділу державної виконавчо служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.08.2016 року, на підставі виконавчого листа № 548/173/16-ц, виданого Хорольським районним судом Полтавської області від 01.06.2016 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: