Справа № 209/2519/17
Провадження № 2-с/209/30/17
У Х В А Л А

06 грудня 2017 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.

при секретарі - Швець О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просить скасувати судовий наказ виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 18.10.2017 року у справі № 209/2519/17 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з боржника ОСОБА_1. В обгрунтування заяви, посилається на те, що він не погоджується з судовим наказом, оскільки не вважає себе батьком дитини.

Стягувач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечувала проти скасування судового наказу.

Представник боржника в судовому засіданні підтримав заяву про скасування судового наказу, пояснив, що за проханням матері сторонами отримано нове свідоцтво про народження дитини, де батьком записаний ОСОБА_1 Заявник не є батьком дитини. До суду з позовами про оспорювання батьківства або про виключення з актового запису відомостей про батька дитини, заявник не звертався. Представник заявника наполягав на скасуванні судового наказу.

Суд, вислухавши представника заявника, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про скасування судового наказу не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦПК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 4-1 частини першої статті 96 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, судовий наказ від 18.10.2017 року виданий у відповідності з нормами чинного законодавства, якими встановлено право звернутися з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки ч. 1 ст. 105 ЦПК України, встановлено, що боржник не має права звертатися з заявою про його скасування судового наказу про стягнення аліментів у розмірі передбаченому пунктом 4-1 ч. 1 ст. 96 цього Кодексу, то заява боржника про скасування судового наказу про стягнення аліментів задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що чинним сімейним законодавством України встановлено, що всі спірні питання з приводу батьківства вирішуються судом за позовом особи в порядку цивільного судочинства за правилами позовного провадження, до теперішнього часу боржник з такими позовами до суду не звертався, суд не приймає до уваги зазначені боржником та його представником обставини, вважаючи їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, заява боржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 105-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу залишити без задоволення.

Роз'яснити заявнику його право на звернення до суду з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства за правилами позовного провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.В. Замкова