Справа пр. №2/756/974/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2017 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.
при секретарі - Бабчук А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, -
У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 у якій він постійно мешкає.
04.07.2015 року відбулось залиття квартири позивача. Як стверджував ОСОБА_1, залиття трапилось з вини мешканки квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2
В акті про залиття від 10.07.2015 року, складеному комісією ЖЕК-503 комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду "Україна" Оболонського району м. Києва, вказано, що причиною залиття квартири позивача є недбале ставлення мешканців квартири АДРЕСА_2 до сантехнічного обладнання. Внаслідок залиття пошкоджено внутрішнє оздоблення квартири ОСОБА_1, а саме: стелю у ванній кімнаті, стіни в кухні.
Внаслідок залиття належної йому на праві власності квартири позивачеві заподіяно збитків у сумі 1258,00 грн., що підтверджується локальним кошторисом від 17.11.2015 року на ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_1
З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь збитки у сумі 1258,00 грн. та 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд його задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.
За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 02.06.2000 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за №5175. У цій квартирі позивач постійно мешкає.
04.07.2015 року відбулось залиття квартири позивача. Факт залиття зафіксовано актом від 10.07.2015 року, складеним комісією ЖЕК-503 комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду "Україна" Оболонського району м. Києва, в якому зазначено, що залиття квартири АДРЕСА_1 трапилось внаслідок недбалого ставлення до сантехнічного обладнання мешканців квартири АДРЕСА_2 Мешканкою квартири АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_2 У результаті залиття в квартирі позивача пошкоджено 2,5 кв. м стелі у ванній кімнаті (піно пропіленові плити), 11,8 кв. м стін в кухні (шпалери високої якості, багет) (а.с.8).
Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.
За правилами ч.1 ст.1166 ЦК, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Ч.2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.
Будь-яких доказів, на підтвердження відсутності її вини в завданні шкоди позивачеві, відповідачем ОСОБА_2 не надано. Жодних клопотань про проведення судової будівельної технічної експертизи для з'ясування причини залиття квартири АДРЕСА_1 відповідачем не заявлялось.
Ст.1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України.
Так, ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їх квартири у зв'язку з її залиттям.
Згідно з локальним кошторисом від 17.11.2015 року на ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_1, складеним ЖЕД-503 комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду "Україна" Оболонського району м. Києва, вартість ремонтних робіт з відновлення квартири АДРЕСА_1 складає 1258,00 грн. (а.с.9-10). Обсяг робіт, зазначених в даному локальному кошторисі, повністю відповідає обсягу робіт, які потрібно виконати для відновлення після залиття квартири АДРЕСА_1 (знімання шпалер простих та поліпшених, обклеювання стін шпалерами тисненими та щільними, розбирання багетів, улаштування багетів у кухні, площа 11,8 кв. м; демонтаж підшивки горизонтальних поверхонь підвісних стель, улаштування підшивки горизонтальних поверхонь підвісних стель піно пропіленовими плитами у ванній, площа 2,5 кв. м).
Підстав ставити під сумнів правильність даного локального кошторису у суду немає, оскільки зазначені в кошторисі найменування об'єктів у квартирі ОСОБА_1, що потребують ремонту, фактично відповідають пошкодженням в квартирі позивача, які були зазначені в акті про залиття від 10.07.2015 року.
Отже, суд вважає, що загальний розмір збитків, заподіяних ОСОБА_2 позивачеві внаслідок залиття його квартири, яке трапилось 04.07.2015 року, складає 1258,00 грн., та підлягає стягненню з неї на користь ОСОБА_1
Ч.1 ст.23 ЦК України гарантоване право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. П.3 ч.2 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно з нормою ч.1 ст.1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач у зв'язку з пошкодженням внаслідок залиття його квартири, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 у розмірі 1000,00 грн. та стягнути цю суму з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.
У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1102,40 грн. (551,20 грн. + 551,20 грн. = 1102,40 грн.).
З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 Цивільного кодексу України, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1258 (одну тисячу двісті п'ятдесят вісім) грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. в рахунок заподіяної моральної шкоди.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 1102 (одну тисячу сто дві) грн. 40 коп. на користь держави в рахунок оплати судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук