Справа № 357/9382/16-ц Головуючий у І інстанції Цуранов А. Ю.
Провадження № 22-ц/780/1874/17 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 43 28.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
28 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2017 року у справі за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про виселення без надання іншого житлового приміщення, -

в с т а н о в и л а:
В серпні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі ордеру № 53 від 08.05.2004 року, виданого ОСОБА_2 , йому та його сім`ї надано право на зайняття житлової площі в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , який є житловим фондом Міністерства Оборони України і знаходиться на балансі позивача.
Згідно 5.10 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року передбачено, що підлягають виселенню з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення колишні члени сім`ї військовослужбовця, які проживають у ньому, у у двомісячний строк з дня розірвання шлюбу.
Оскільки рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, позивач просив виселити відповідача з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати і позов задовольнити.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 06.05.2004 року згідно ордеру № 35 на ім`я ОСОБА_2 , а також його сім`ї у складі ОСОБА_3 (дружина) та ОСОБА_4 (син) надано право на вселення в гуртожиток в/ч НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 (а.с. 50).
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірваний, останній відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 9).
Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2013 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку щомісяця, починаючи з 07.11.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.
Також встановлено, що відповідач та її син ОСОБА_6 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , а рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на утримання сина ОСОБА_6 .
Відповідно до інформаційної довідки щодо наявності нерухомого майна, відомості про наявність у ОСОБА_1 прав на нерухоме майно відсутні.
Втановивши вказані обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідач є особою, яку не може бути виселено із службового приміщення без надання іншого житлового приміщення.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Згідно роз`яснень, які викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду СРСР «Про практику застосування житлового законодавства» від 03.04.1987 року № 2, до одиноких осіб крім одиноких матерів, які не створили в подальшому сім`ю, можуть відноситися, зокрема, розлучене подружжя, який залишився проживати в службовому приміщенні після вибуття з нього іншого з подружжя, удовець, усиновитель, опікун (піклувальник).
Так, з матеріалів справи вбачається, що після розірвання шлюбу відповідач нову сім`ю не створила. Житлом відповідач не забезпечений, нерухомого майна не має.
У службовому приміщенні відповідач проживає разом з неповнолітнім сином, про що свідчить рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 28 лютого 2012 року про визначення порядку участі ОСОБА_2 у вихованні та особистому спілкуванні з його сином ОСОБА_4 , де місце проживання відповідача з неповнолітнім сином зазначено службову адресу.
Також проживання відповідача з сином у службовій адресі підтверджуються рішеннями суду за 2012, 2013 роки про стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідача на утримання їхнього сина аліментів, оскільки право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
ОСОБА_2 проживає за іншою адресою і цей факт не заперечується.
Таким чином відповідач є одинокою особою, яка проживає разом з неповнолітнім у службовому житлі як колишній член сім`ї військовослужбовця.
Згідно ст. 125 ЖК України передбачено, що одинок осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними не можу бути виселено з службових приміщень без надання іншого жилого приміщення.
За таких обставин, рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не заявлено вимоги про виселення неповнолітньої особи і в цій частині суд вийшов за межі позовних вимог є необгрунтованими, оскільки судом встановлено обставини, що пов`язують одиноку особу з її неповнолітньою дитиною, які є підставою, що унемоливлює виселення без надання іншого жилого приміщення.
Та у разі наявності такої підстави не мають значення для вирішення справи і ті обставини чи є відповідач військовослужбовцем, чи ні.
Тачим чином апеляційна скарга як необгрунтована підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді