Справа № 147/989/17
Провадження № 2-о/147/51/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Будянська сільська рада Тростянецького району Вінницької області, про встановлення факту проживання однією сімєю з спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з спадкодавцем, зазначивши, що 30.03.2017 року помер ОСОБА_2, який до дня смерті був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, а фактично проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. До складу спадкового майна померлого ОСОБА_2 входить право на земельну частку(пай) площею 3,26га розташованої на території Будянської сільської ради Тростянецького району.

З липня 2004 року по день смерті ОСОБА_2 30.03.2017 року заявник проживала з спадкодавцем однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. В с.Ободівка у них був власний будинок, присадибна ділянка, господарство. За час спільного проживання у них народилась дочка ОСОБА_3, батьком якої являється ОСОБА_2

Встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_2 дасть їй можливість реалізувати своє право на спадкове майно.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій вимоги підтримує та просить задовольнити, розглянути справу в її відсутності.

Заінтересована особа представник Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу в їх відсутності, не заперечує проти задоволення заяви.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки останні скористались своїм правом заявити клопотання про розгляд справи в їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини, докази та відповідні правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 30.03.2017 року помер ОСОБА_2, місце смерті с.Ободівка, Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №368745, виданим 03.04.2017 року.(а.с.6).

Відповідно до довідки №1193 від 19.09.2017 року виданої виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті, але проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_2 до дня смерті проживав разом з ОСОБА_1 однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільні кошти. До складу сімї ОСОБА_1 входили: вона, співмешканець ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3С.(а.с.7).

Відповідно до довідки №401 від 25.09.2017 року, виданої виконкомом Будянської сільської ради Тростянецького району встановлено, що за життя ОСОБА_2 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, однак фактично проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4. У померлого ОСОБА_2 спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України немає. Спадкоємцем четвертої черги являється співмешканка ОСОБА_1, яка своєчасно прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном, а також подавши заяву до нотаріальної контори у встановлений строк. ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з липня 2004 року по 30.03.2017 року, тобто до дня смерті ОСОБА_2 Вели спільне господарство, мали спільний побут та спільні кошти. (а.с.8).

Факт спільного проживання як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 2004 року по день смерті ОСОБА_2 підтверджено письмовими свідченнями свідків ОСОБА_4О, та ОСОБА_5, оголошеними в судовому засіданні(а.с.12,13).

Постановою КМ України від 16 січня 2003 року №35 затверджено Тимчасовий порядок реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, який визначає механізм реєстрації та зняття з реєстраційного обліку фізичних осіб за місцем проживання. Відповідно до даного Порядку місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник будинку(квартири), за договором найму, піднайму, оренди або на інших підставах, передбачених законом. Постійне або тимчасове проживання громадян повинно бути в установленому порядку зареєстроване в оранах внутрішніх справ або у виконкомах селищних та сільських Рад.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.І ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійної, переважно або тимчасово. |

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» розглядає місце перебування і місце проживання. При цьому місцем проживання розуміється адміністративно-територіальні одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 9 ОСОБА_6 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» також визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем , проживання з ним однією сім»єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК України ( в ред. 1963р)».

Відповідно до ст.1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що в даному випадку заявник іншим правовим шляхом, окрім звернення до суду про встановлення факту проживання разом з спадкодавцем, не може підтвердити вказаний факт, тому заява підлягає задоволенню.

Частиною 7 статті 235 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.158, ч.2 ст.197, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Будянська сільська рада Тростянецького району Вінницької області, про встановлення факту проживання однією сімєю з спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, постійно проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, однією сімєю та вели спільне господарство в с.Ободівка, вул.Першотравнева, 95, Тростянецького району Вінницької області, з липня 2004 року до дня смерті ОСОБА_2, 30 березня 2017 року, тобто на час відкриття спадщини.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, спадкоємцем четвертої черги спадкування до майна померлого 30 березня 2017 року ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя