Дата документу 13.12.2017
Справа № 2-59/11
Провадження № 2-зз/334/16/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1 про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, звернулась до суду з заявою про зняття арешту з будинку розташованогму за адресою м. Запоріжжя, вул. Малика 6, накладеного відповідно ухвали Ленінського районного суду по справі 2-1256/2007 від 05.04.2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Сонячної сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, ОП ЗМБТІ про визнання недійсним акту, рішення сільської ради, свідоцтва про право власності та ухвали Ленінського районного суду по справі 2-2624/2009 від 07.09.2009 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.

В судове засідання сторони не зявились, заявниця подала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Згідно ч. 5 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані за заявою особи, яка бере участь у справі судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2017 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2017 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Враховуючи те, що заявниця не є стороною по жодній зі справ, за якими накладено арешти, суд вважає можливим відмовити їй у прийнятті заяви, розяснивши, що вона може звернутись до суду з позовною заявою про зняття арешту з належного їй майна.

Враховуючи викладене, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про зняття арешту.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, ч. 1 ст. 60 закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Добрєв М. В.