Справа № 274/4747/16-ц
Провадження № 2/0274/222/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"31" березня 2017 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Соломянюк Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, з участю органу опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації про усунення перешкод участі у вихованні дитини, встановлення порядку та способу участі батька у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 предявила в суді позов, у якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2500 грн., починаючи з дня пред'явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття.

Заявлені вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього ОСОБА_3. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має дохід і може надавати допомогу.

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, у якому, посилаючись на невиконання відповідачкою рішення органу опіки та піклування про встановлення днів побачень з сином, просить зобов'язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у його спілкуванні з дитиною та визначити способи його участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3: з 9.00 год. неділі до 8.00 год. середи син ОСОБА_3 проводить час з ним, за його місцем проживання; з 17.00 год. середи до 9.00 год. неділі, син проводить за місцем проживання ОСОБА_1; спільний відпочинок у першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком. В день його побачення із сином, він має право забирати його з дому/садочка особисто.

Ухвалою від 13.12.2016 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним.

У судовому засіданні позивачка-відповідачка позовні вимоги підтримала. Заперечила проти задоволення зустрічних позовних вимог, оскільки ніколи не заперечувала проти спілкування ОСОБА_2 із сином. Пояснила, що запропонований ОСОБА_2 спосіб його участі у вихованні дитини є лише способом уникнення від сплати аліментів. Вважає, що побачення її колишнього чоловіка з сином має відбуватися у її присутності, оскільки її колишній чоловік проявляє агресію. Вона заперечувала проти того, щоб ОСОБА_2 бачився із сином без її присутності.

Представник позивача-відповідача, ОСОБА_4 просить первісний позов задовольнити. Позивачкою визначено аліменти 2500 гривень на місяць, оскільки на засіданні комісії з питань захисту прав дитини відповідач ствердив, що має значні доходи та добровільно сплачує на утримання сина аліменти в такому розмірі. Це свідчить, що він має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі за рішенням суду. Це, крім того, відповідатиме інтересам дитини. Проти зустрічного позову заперечила, оскільки відповідач фактично просить змінити місце проживання дитини. Її довірителька не чинить ОСОБА_2 перешкод бачитися з сином.

Відповідач-позивач позовні вимоги про стягнення аліментів не визнав, оскільки надавав добровільно кошти на утримання сина. Крім того, він бажає, щоб син проводив з ним стільки ж часу, як і з позивачкою. Зустрічні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Пояснив, що дуже любить свого сина та бажає його виховувати. Після розлучення у них з колишньою дружиною не було непорозумінь щодо його побачень з дитиною. Він міг забирати його до себе. Бачилися кілька разів на тиждень. Син його також любить та чекає зустрічей. Однак, коли він влітку минулого року відмовив підписати документи про виїзд дитини з матірю на проживання за кордон до чоловіка з Бразилії, з яким позивачка мала намір укласти шлюб, ОСОБА_4 стала забороняти йому бачитися з сином. У подальшому, після рішення органу опіки та піклування, ОСОБА_1 не давала можливості спілкуватися з сином без її присутності. Вона стала безпричинно звертатися до поліції та звинувачувати його в тому, що він вдарив дитину. Хоча такого не було. Позивачка та її мати налаштовують дитину проти нього, маніпулюють свідомістю дитини. Він кожної неділі приїжджає до сина, привозить йому продукти та іграшки, грає з ним в ігри. В інші дні тижня, визначені органом опіки та піклування, позивачка його в дім не пускала, мотивуючи тим, що сама вдома. Позивачка постійно провокувала конфлікти. Він вносив плату за садочок та добровільно перераховував 400 гривень аліментів. Він проживає з матірю. У будинку створені умови для перебування сина. Він зареєстрований як фізична особа-підприємець. Його дохід у місяць складає орієнтовно 2500 грн. Він не має інших утриманців.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_5 проти задоволення первісного позову заперечила, підтримала зустрічний. Вважає, що у разі, якщо син буде половину часу проводити з батьком це буде відповідати інтересам дитини.

Представник органу опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації, ОСОБА_6 підтримав висновок органу опуки та піклування. В частині щодо необхідності матері бути присутньою при побаченнях батька з сином покладається на розсуд суду. Вважає, що батьки мають вирішити питання щодо виховання дитини, виходячи з загальноприйнятих понять про мораль та совість. Видається дивним, що мати перешкоджає батькові бачитися з сином. Це при тому, що дитина уже в такому віці, що не привязана до матері.

Допитана у якості свідка позивачка-відповідачка ОСОБА_1 суду показала, що минулої осені її син став скаржитися, що батько його бив. Вона словам сина повірила, оскільки за час шлюбу її колишній чоловік застосовував до неї насильство. Він не може себе контролювати та поводиться агресивно. У будинку, де проживає її колишній чоловік, відсутня кімната для дитини, у будинку від 10 до 15 котів. Сестра відповідача-позивача, яка зареєстрована у будинку, є наркозалежною. Питання виїзду за кордон не є актуальним, після того як відповідач-позивач не надав згоди на виїзд дитини. Вона завжди присутня при зустрічах. Коли вони проводили спільні зустрічі з дитиною, між нею і її колишнім чоловіком виникали конфлікти. Лише кілька разів влітку дитина проводила час з батьком за її відсутності. Дитина знервована. Вона з приводу цього зверталася до психолога.

Свідок ОСОБА_7, мати позивачки-відповідачки суду показала, що її дочка ОСОБА_1 та онук ОСОБА_8 проживають з нею. За час перебування у шлюбі, ОСОБА_2 неодноразово застосував фізичне насильство до дочки. У них вдома постійно виникали сварки. ОСОБА_3 з народження неспокійний. Не зважаючи на це, ОСОБА_2 не допомагав їм за ОСОБА_3 доглядати. Вона чула, як ОСОБА_2 казав до ОСОБА_3, що буде його бити. Крім того, ОСОБА_8 розповідав, що батько його бив. Це було в серпні 2016 року. Віталій проходить до сина лише в неділю з 11-00 до 13-30. Приносить продукти. Востаннє приніс сину крупи. Був випадок, що приніс несвіжу ікру. У будні дочка його лише один раз не впустила до будинку. До правоохоронних органів з приводу побиття ОСОБА_2 її дочки не зверталися, оскільки вони віруючі, а це не вітається.

Свідок ОСОБА_9, сусідка та далека родичка позивачки-відповідачки, суду показала, що за час проживання у шлюбі чула сварки ОСОБА_1 та ОСОБА_9. Близько двох років тому, коли вона приносила молоко, була очевидцем того, як ОСОБА_9 закрився з ОСОБА_3 в гаражі і дитина голосно плакала.

Свідок ОСОБА_10, мати відповідача-позивача, пояснила, що працює завучем у Бердичівському ліцеї № 15. До осені минулого року між її сином та ОСОБА_1 були хороші стосунки. Віталій забирав онука до них додому. Син та онук добре проводили час. Вони дуже люблять ОСОБА_3. Вона як бабуся також хоче бачитися з онуком. З осені 2016 року стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 погіршилися. Анастасія почала забороняти бачитися з дитиною, викинула з будинку всі іграшки. Її син заперечив, щоб ОСОБА_1 вивезла ОСОБА_3 за кордон. Це стало причиною звернення до органу опіки та піклування. Її син вихований, ввічливий та дуже добрий. Він працює з дітьми, оскільки на добровільних засадах веде гурток з астрономії. Віталій не міг вдарити ОСОБА_3. ОСОБА_3 любить батька. Її дочка проживає у м. Києві кілька років та не має проблем з вживанням наркотиків. До конфлікту онук був за їх місцем проживання тричі на тиждень. У ОСОБА_9 та ОСОБА_3 дуже гарні взаємовідносини. Був випадок, що син приїхав на побачення з сином в середу, а Настя його не впустила. Побачення з дитиною завжди проходять у присутності Насті та її матері. Вони ображають ОСОБА_9.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона сусідка відповідача-позивача. Суду показала, що вона була очевидцем того, як ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проводили час разом. Віталій всю увагу приділяв дитині. ОСОБА_3 садив дерева в саду, вони разом малювали. Видно, що дитина любить проводити там час. Дитину люблять.

Свідок ОСОБА_12, сусідка відповідача-позивача суду показала, що ОСОБА_9 знає з дитинства. Він порядна та спокійна людина. Минулого літа ОСОБА_9 привозив ОСОБА_3 до себе додому. На вулиці ОСОБА_9 зробив майданчик для дитини. Вони дуже гарно спілкувалися. Було видно, що син любить тата.

Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів, виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 17.12.2015 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 5).

Сторони є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з матірю ( а.с.6, 9).

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом ( стаття 153 СК )

Відповідно до статті 157 ЦК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини (стаття 158 СК України).

Бердичівською РДА, як органом опіки та піклування розпорядженням від 28.09.2016 встановлено такі способи участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3: побачення у неділю з 10-00 до 17-00, в середу та пятницю з 17-00 до 19-00 ( а.с. 51).

З досліджених у судовому засіданні доказів, встановлено, що ОСОБА_1 не в повній мірі виконувалося рішення органу опіки та піклування. Вона заперечувала проти побачень батька та дитини за її відсутності. При тому, що в рішенні органу опіки та піклування така вимога не міститься. Вказану обставину ОСОБА_1 визнала у судовому засіданні. Крім того, це доводиться відеозаписами спілкування сторін. З показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 встановлено, що мав місце випадок, коли позивачка-відповідачка заборонила бачитися ОСОБА_2 у будній день.

А тому, слід задовольнити зустрічний позов, зобовязавши ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вільному спілкуванні з сином.

Вирішуючи спір щодо встановлення способу участі батька у вихованні сина, суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частини другої статті 159 ЦПК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно довідок №182, 228 від 26.08.2016 Бердичівської ЦМЛ ОСОБА_2 на обліку в наркологічному кабінеті чи під наглядом психіатра не перебуває ( а.с. 50).

За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується позитивно (а.с.53, 55), мав позитивну характеристику за часів навчання в школі (а.с.54).

ОСОБА_13, сестра відповідача-позивача, яка зареєстрована за однією адресою з відповідачем-позивачем, на обліку в наркологічному диспансерному відділенні Бердичівської ЦМЛ не перебуває (а.с. 117).

Згідно акта від 12.01.2017 обстеження умов проживання ОСОБА_13 ОСОБА_3 по вул. Приозерній, 17а в смт Гришківці вбачається, що ОСОБА_8 має власну кімнату у двоповерховому будинку з п'яти кімнат. Умови проживання добрі, в кімнатах чисто. Дитина забезпечена одягом, взуттям по сезону, продуктами харчування, дитячими іграшками. За вказаною адресою зареєстровані та постійно проживають ОСОБА_8, ОСОБА_1, та її мати ОСОБА_14 (а.с.78)

Відповідно до акта служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 12.01.2017 щодо умов проживання ОСОБА_2 по вул.Руська, 47 в м.Бердичеві, кімнати в одноповерховому будинку з чотирьох кімнат облаштовані необхідними меблями та побутовою технікою. Для кожного члена сім'ї відведено окрему кімнату. Облаштовано окрему кімнату для ОСОБА_2 ОСОБА_3. Матеріально-побутові умови відповідають санітарно-гігієнічним нормам. За вказаною адресою постійно проживає ОСОБА_2, та його мати ОСОБА_10. Зареєстрована ОСОБА_15, яка проживає постійно в м.Києві (а.с.79).

З характеристик вбачається, що ОСОБА_8 відповідає фізичному та розумовому розвитку за віком, про що свідчать надані суду характеристики психолога та дошкільного закладу який він відвідує (а.с.98, 99)

З показань свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, з матеріалів відеозапису вбачається, що дитина прихильна до батька. Ця обставина не заперечена позивачкою-відповідачкою.

Зважаючи на вік дитини, з тим, щоб не допустити негативного впливу на психіку дитини, судом не зясовувалася думка ОСОБА_10 ОСОБА_3 щодо вирішення даного спору, як того вимагає стаття 171 СК України.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації №02-9/268 від 01.02.2017 - ОСОБА_2С доцільно визначити дні його спілкування з сином: середа, п'ятниця - з 17.00 до 20.00, субота з 10.00 до 10.00 неділі на території батька. При бажанні мати дитини може бути присутня при зустрічах. Дні та години спілкування з дитиною за взаємною згодою батьків можуть бути перенесені на інші дні тижня. В літній період дитина перебуває з батьками почергово за попередньою домовленістю між батьками. ( а.с. 75)

З огляду на вік дитини, режим дня, відвідування ОСОБА_3 дошкільного закладу, враховуючи стан здоров'я дитини, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування в частині того, що на даний час не може бути встановлено такий спосіб участі батька у вихованні сина, як проживання з ним половину тижня.

Суд вважає за можливе встановити такий спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_2 ОСОБА_3. А саме: побачення батька з дитиною двічі на місяць, з п'ятниці з 17-00 до 18-00 год. неділі, через один тиждень, за місцем проживання батька, з можливістю відвідувати загальнодоступні місця, без присутності матері дитини, за попереднім повідомленням матері місця знаходження дитини; побачення батька з дитиною щосереди, з 17-00 до 19-00 год. за місцем проживання батька, з можливістю відвідувати загальнодоступні місця без присутності матері дитини, за попереднім повідомленням матері місця знаходження дитини; проведення спільного відпочинку батька та дитини в літній період, в тому числі у санаторно-курортних закладах та інших місцях оздоровлення, без присутності матері, один раз на рік протягом 30 календарних днів, за погодженням з матірю періоду відпочинку та повідомленням матері дитини про місце відпочинку.

Встановлюючи такий спосіб участі батька у вихованні сина, суд вважає, що це відповідатиме інтересам дитини. Судом враховано те, що сторони з грудня 2015 року не перебувають у зареєстрованому шлюбі, між ними вникають конфлікти, очевидцем яких є дитина. На переконання суду, доцільно, щоб побачення батька з сином проходили за відсутності матері та не за місцем її проживання. При цьому суд враховує, позитивні характеристики ОСОБА_2, наявність за його місцем проживання умов для перебування сина, а також те, що ОСОБА_10, мати відповідача-позивача, з якою він проживає являється педагогом.

Суд також зважає на прихильність дитини до батька, відповідальне ставлення ОСОБА_2 до виконання своїх батьківських обовязків.

У судовому засіданні пояснення позивачки, допитаної як свідка щодо застосування насильства щодо сина та агресивність ОСОБА_2 не підтверджено іншими доказами. Тому, суд не буре за основу ці показання позивачки.

Визначаючи побачення через вихідні, суд враховує, що позивачка-відповідачка працює викладачем, та таким чином гарантує їй можливість як і батькові проводити вихідні з дитиною у вільний від роботи час.

Суд переконаний, що на даний час саме такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною надасть можливість батькові піклуватись про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Суд не наводить детального аналізу інших доказів, оскільки на висновки суду це не вплине.

Докази у виді роздруківки зі сторінки на сайті знайомств та переписи зі скайпу суд не буде за основу як недопустимий доказ. Ідентифікувати особу ОСОБА_1 за цими роздруківками неможливо. Позивачка-відповідачка заперечила, що то її сторінки і що вона вела переписку з відповідачем-позивачем.

Вирішуючи спір щодо стягнення аліментів, суд дійшов таких висновків.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом.

Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні сина сторін, який проживає з матірю. А тому, аліменти слід стягувати за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Докази про регулярний заробіток відповідача у матеріалах справи відсутні. З цих підстав аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до довідки Бердичівської ОДПІ від 29.11.2016 №81 ОСОБА_2 перебуває на податковому обліку як фізична особа-підприємець з 15.12.2006. За період з 01.01.2015 по 29.11.2016 звітність про здійснення господарської діяльності до податкового органу не подав.

Позивачка-відповідачка працює у державному навчальному закладі „Бердичівське вище професійне училище, викладачем ( а.с. 101).

У судовому засіданні відповідач-позивач підтвердив, що має доходи, пояснив, що нікого не утримує та не має проблем зі здоровям.

З досліджених доказів також вбачається, що з листопада 2016 року по березень 01 квітня 2017 року відповідач добровільно сплачував позивачці кошти на утримання сина; вносив кошти, як плату за відвідування садочка; купував продукти харчування, іграшки ( а.с. 36-37, 39-89-92, 113-115).

Відповідно до статті 7 ЗУ Про Державний бюджет на 2017 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні.

Оскільки позивачкою-відповідачкою не доведено доказами необхідність стягнення аліментів у розмірі 2500 грн. в місяць, зважаючи, що на кожного з батьків покладено обовязок забезпечити дитину матеріально, з відповідача мають бути стягнуті аліменти, розмір яких еквівалентний 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням наведеного, стягненню підлягають аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно, за виключенням періоду з листопада 2016 по березень 2017 року, протягом якого ОСОБА_2 добровільно надавав кошти на утримання сина.

Стягуючи аліменти в такому розмірі, суд також враховує положення закону, які гарантують право сторонам звернутися з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів, якщо зміняться обставини, що існували на час ухвалення цього рішення.

Судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, у розмірі 551,2 слід стягнути з відповідача в дохід держави (частина третя статті 88 ЦПК України).

Витрати ОСОБА_1 за надання їй правової допомоги у розмірі 500 гривень ( а.с .11) підлягають стягнення з відповідача.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України.

Керуючись статтями 10, 11, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНПП НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 14 вересня 2016 р. до 31 жовтня 2016 року, та в такому ж розмірі, починаючи з 01 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 гривень у відшкодування витрат за надання правової допомоги.

У задоволенні решти позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод участі у вихованні дитини, встановлення порядку та способу участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вільному спілкуванні з сином.

Визначити такі способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4:

- побачення батька з дитиною двічі на місяць, з п'ятниці з 17-00 до 18-00 год. неділі, через один тиждень, за місцем проживання батька, з можливістю відвідувати загальнодоступні місця, без присутності матері дитини, за попереднім повідомленням матері місця знаходження дитини;

- побачення батька з дитиною щосереди, з 17-00 до 19-00 год. за місцем проживання батька, з можливістю відвідувати загальнодоступні місця без присутності матері дитини, за попереднім повідомленням матері місця знаходження дитини;

- проведення спільного відпочинку батька та дитини в літній період, в тому числі у санаторно-курортних закладах та інших місцях оздоровлення, без присутності матері, один раз на рік протягом 30 календарних днів, за погодженням з матірю періоду відпочинку та повідомленням матері дитини про місце відпочинку.

У задоволенні решти зустрічного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: І.Ю.Хуторна