АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1159/2017 р. Головуючий у 1 інстанції - Новак А.В.
Справа №752/589/16-ц Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 9 серпня 2016 р.

в справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 9 серпня 2016 р. задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Так, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» - 11 280,58 дол.США, що за курсом НБУ становить 264 537,38 грн. та 3 968,05 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 18.01.2007 р. між АКБСР «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір за № 40.29-48/7, згідно умов якого ПАТ «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 45000 дол. США на строк до 17 січня 2022 р. зі сплатою за користування кредитними коштами у розмірі 12,25% річних.

Відповідач належним чином своїх зобов"язань за кредитним договором не виконував, тим самим допустив заборгованість по кредитним платежам станом на 8.12.2015 р. на суму 11 280,58 дол.США, що за курсом НБУ становить 264 537,38 грн.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Тому, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що наданий позивачем розрахунок суми боргу є вірним, і вважав доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед банком у сумі 11280,58 дол.США, що за курсом НБ України становить 264537,38 грн.

Доводи апеляції відповідача щодо відсутності заборгованості і наявності переплати по тілу кредиту та у зв"язку із цим щодо відсутності у банку права на дострокове стягнення решти частини боргу, не можуть бути взяті до уваги, оскільки, як вбачається із наданих документів, зокрема, сальдової відомості, довідки банку стосовно погашення заборгованості відповідачем (а.с. 59, 117-120), відповідачем 25.06.2011 р. було сплачено 20 000 дол.США.

Заперечуючи проти апеляції представник банку посилалася на те, що дійсно відповідачем була сплачена вказана сума. Проте, за відповідачем ще зберігався обов"язок по сплаті відсотків по кредиту, які він своєчасно не сплачував, тому, утворилася заборгованість.

Після 5.12.2014 р. відповідач перестав вносити необхідні платежі. У зв»язку із цим банком йому була направлена вимога про сплату існуючої заборгованості (а.с.15).

Тому, в зв»язку із наявністю заборгованості по платежам у банку виникло право на дострокове стягнення заборгованості по кредиту.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - відхилити, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 9 серпня 2016 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :