Справа № 127/2425/17
Провадження № 2/127/2124/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24.03.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Тронт М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління державної міграційної служби м. Вінниці про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в лютому 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вищезазначеним позовом.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1, зареєстрована та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Вінниця і являється власником цієї квартири на підставі договору дарування від 14.04.2015 року. В даній квартирі зареєстровані син останньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та колишній чолові ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 04.04.2011 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідач понад 8 років не проживає у вказаній квартирі, його речі відсутні, не приймає участі у платі комунальних послуг за квартиру. Останній самостійно не знімається з реєстрації, що в свою чергу позбавляє ОСОБА_1 права на отримання відповідно до чинного законодавства пільг та субсидії.

Просить постановити рішення, яким усунути перешкоди ОСОБА_1, у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою № 19 у будинку № 22 по вул. Л. Ратушної у м. Вінниці, шляхом зняття з реєстрації та визнанням ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилась однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Проти заочного рішення не заперечує.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, при вирішенні справи покладається на розсуду суду.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак повідомлявся належним чином.

За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи.

За даних обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній документів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Вінниця і являється власником цієї квартири на підставі договору дарування від 14.04.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 213.

В даній квартирі зареєстровані син останньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та колишній чолові ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 04.04.2011 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідач понад 8 років не проживає у вказаній квартирі, його речі відсутні, не приймає участі у платі комунальних послуг за квартиру. Останній самостійно не знімається з реєстрації, що в свою чергу позбавляє ОСОБА_1 права на отримання відповідно до чинного законодавства пільг та субсидії.

Факт не проживання ОСОБА_2 підтверджується змістом акту № 3355 від 30.01.2017 року, складеного сусідами будинку № 22 по вул. Л. Ратушної в м. Вінниці та затвердженого в.о. директора ТОВ «ЖЕО».

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є приміщення у відповідному населеному пункті, де фізична особа проживає постійно, переважно чи тимчасово. За місцем проживання проводиться реєстрація громадян, що є підставою для припущення про проживання особи в зазначеному будинку, квартирі.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

На переконання суду до виниклих між сторонами правовідносин слід застосовувати за аналогією закону положення ч. 2 ст. 405 ЦК України, оскільки ОСОБА_2 не є членом сімї ОСОБА_1

Відповідно до ст.ст. 319, 383, 405 ЦК України право користування житлом мають власники цього житла, члени сімї власника, інші особи на підставі договору з власником житла.

Реєстрація відповідача в належному позивачу на праві власності житлі може призвести до обмеження прав власника у здійсненні свого права на розпорядження майном, можливих додаткових нарахувань за комунальну послуги, залежно від кількості зареєстрованих осіб, неможливості отримати субсидію.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути будь-які, перелічені у ч. 2 ст. 16 ЦК України, а також суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше 1 року, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання ОСОБА_2, таким, що втратила право користування житловим приміщенням вище зазначеної квартири, підлягають до задоволення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, що набуло законної сили, є підставою для його виконання, шляхом зняття з реєстрації такої особи і не потребує додаткового судового захисту, тому позов в частині зняття з реєстраційного обліку відповідача ОСОБА_2 у вищезазначеному помешканні, задоволенню не підлягає.

Судовий збір слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1, у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою № 19 у будинку № 22 по вул. Л. Ратушної у м. Вінниці.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат зі сплати судового збору 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення, а відповідач може звернутись з письмовою заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя