Єдиний унікальний номер 722/546/15-ц
Номер провадження 2/722/1/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Римлянської Г.О.

при секретарі Сімак О.І.

з участю: прокурора Лозана І.В.

представника позивача ОСОБА_1

та представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни цивільну справу за позовом керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Дністровсько-Прутського басейнового управління водних ресурсів до ОСОБА_3 (до укладення шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_5 та ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державна екологічна інспекція у Чернівецькій області, Ломачинецька сільська рада Сокирянського району Чернівецької області, Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 в інтересах держави в особі Дністровсько-Прутського басейнового управління водних ресурсів звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Посилався на те, що прокуратурою Чернівецької області 20.05.2014 року розпочато перевірку фактів, викладених у публікації Чернівецької незалежної інформаційної агенції «Букінфо» від 20.05.2014 року «Журналісти та місцева громада Сокирянщини намагалась потрапити у маленьке Межигіря - приватний маєток ОСОБА_7 на березі Дністра» фактів можливого незаконного будівництва обєктів нерухомого майна в с.Ломачинці Сокирянського району, що розташовані в межах прибережно-захисної смуги річки Дністер та на землях лісового фонду.

З метою обєктивного та ґрунтовного вивчення зазначених вище фактів та керуючись п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про прокуратуру» 21.05.2014 року прокуратурою області надано вимогу №07/1-14-182вих-14 Державній екологічній інспекції у Чернівецькій області про проведення перевірки дотримання природоохоронного законодавства при здійсненні вищезазначеного будівництва.

На виконання вимоги 23.06.2014 року першим заступником начальника Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області видано наказ №157 та направлення на проведення позапланової перевірки фізичними особами на території прибережно-захисної смуги водосховища «Дністровського комплексу гідровузла в урочищі «Вишнева» с.Ломачинці Сокирянського району».

В ході проведеної вказаної перевірки Державною екологічною інспекцією в Чернівецькій області встановлено, що на землях водного фонду Дністровського водосховища між урізом води та 123 відміткою, по якій проходить межа земельної ділянки ОСОБА_8, побудовані наступні обєкти: деревяна альтанка; деревяний будиночок (тимчасові споруди); бетоновані сходи; бетонований причал.

Дані споруди перебувають на земельній ділянці, яка належить на праві постійного користування Дністровсько-Прутському БУВР, та знаходиться в частині прибережно-захисної смуги водосховища. Вилучення частини земельної ділянки та розташування цих споруд або згода на їх будівництво з постійним землекористувачем не погоджувалися, чим порушено вимоги ст.ст.59, 60, 61 Земельного кодексу України, ст.ст.88, 89 Водного кодексу України.

За наслідками перевірки Екоінспекцією складено відповідний акт, а також 27.06.2014 року ОСОБА_8 (надалі-Відповідач-1) надіслано припис №02/100 з вимогою привести у відповідність з природоохоронним законодавством використання земельних ділянок Дністровського водосховища у строк до 27.07.2014 року, про що повідомити Інспекцію не пізніше 3-х днів після закінчення зазначеного строку.

Беручи до уваги відсутність визначених законодавством документів дозвільного характеру на розташування ОСОБА_8 зазначених вище обєктів, припис Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області підлягав виконанню шляхом їх знесення.

Крім того, за результатами зазначеної перевірки державним інспектором навколишнього природного середовища в Чернівецькій області відносно ОСОБА_8 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.53-1 КУпАП, та відповідною постановою від 26.06.2014 року накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зазначена сума штрафу сплачена відповідачкою у повному обсязі, чим, на його погляд, фактично визнано факт самовільного захоплення.

Водночас, у визначені Держекоінспекцією строки інформація про виконання припису від ОСОБА_8 не надходила.

Враховуючи викладене, наказом заступника начальника Інспекції від 23.09.2014 року №2/3 призначено проведення позапланової перевірки виконання раніше виданого припису №02/100 від 27.06.2014 року.

Цього ж дня інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Чернівецькій області ОСОБА_9 здійснено виїзд по місцю вчинення порушення та складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, відповідно до якого здійснити перевірку не представилось можливим у звязку з відсутністю ОСОБА_8 та неможливістю потрапити на територію земельної ділянки, на якій розташовані вищевказані об'єкти.

У звязку з цим, 30.09.2014 року ОСОБА_8 направлено повідомлення 06/2612 з пропозицією прибути 20.10.2014 року до Інспекції з метою розгляду справи про порушення вимог природоохоронного законодавства. Проте, відповідачка до Екоінспекції у визначений термін та по даний час не зявилася.

Разом з тим, за результатами повторної перевірки виконання умов припису, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки не підтвердилося та як вбачається з інформації відділення Новодністровського РУВР, самовільно зайнята земельна ділянка по даний час не звільнена.

У відповідності до вимог ст.ст.116, 125, 126 Земельного Кодексу України, органами виконавчої влади та місцевого самоврядування не приймалось жодних рішень щодо надання у власність чи користування відповідачки ОСОБА_8 оспорюваної земельної ділянки.

Враховуючи викладене та з підстав, передбачених ст.14 Конституції України, ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст.212 Земельного кодексу України, просив суд винести рішення про звільнення ОСОБА_8 самовільно зайнятої земельної ділянки, яка знаходиться в урочищі «Вишнева» Ломачинецької сільської ради між урізом води та 123 відміткою, по якій проходить межа належної ОСОБА_8 земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан шляхом знесення наступних обєктів: деревяної альтанки, деревяного будиночка, бетонованого причалу та бетонованих сходів.

В судовому засіданні представник Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Доповнив, що наданими прокурором доказами підтверджується, що має місце самовільне захоплення відповідачем земельної ділянки та будівництво на ній самочинних споруд. При цьому, доказами саме побудови відповідачами спірних споруд вважав акт перевірки вимог земельного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення та постанову, винесену відносно ОСОБА_8, а також документи, що підтверджують використання даних споруд ОСОБА_4 на підставі Паспорта ГТС. При цьому визнав, що прокурор не надав суду докази на підтвердження надання ОСОБА_8 на підпис та для надання пояснень вказаних вище документів, їх реального відправлення на адресу останньої та отримання останньою. Під час судового розгляду справи було призначено земельно-технічну експертизу, однак відповідач не надала експерту доступу до земельної ділянки. Прокурором та позивачем було вжито всіх заходів для зясування обставин справи. Вважає, що суду необхідно застосувати вимоги ст.146 ЦПК України та визнати факт, на зясування якого експертиза була призначена, тобто факт наявності вказаних в позовній заяві самочинних споруд. Жодним рішенням уповноваженого органу дана земельна ділянка в користування чи власність ОСОБА_8 не передавалася. Вважав, що незважаючи на відсутність державного акту на право постійного користування землею та його державної реєстрації, позивач є належним користувачем земельної ділянки на підставі державного акту, виданого на іншу юридичну особу, яка в даний час ліквідована.

Представники позивача держави в особі Дністровсько-Прутського басейнового управління водних ресурсів ОСОБА_11 та ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

ОСОБА_11 пояснив, що на даний час не може стверджувати, що всі зазначені в позовній заяві споруди є в наявності. Щодо передачі у власність чи користування ОСОБА_8 земельної ділянки, розташованої між урізом води та земельною ділянкою, що перебуває в користуванні останньої, жодних погоджень Басейновим управлінням не надавалося, хоч згідно Земельного Кодексу України надання такого погодження є обовязковим, бо спірні споруди розташовані на прибережній захисній смузі (100 метрів від урізу води) та ближче від відмітки 121, що визначає нормально підпертий рівень. Коли побудовані спірні споруди, і чи саме ОСОБА_8 їх збудувала, йому не відомо і доказів він надати не може.

ОСОБА_1 доповнив, що межі земельної ділянки водного фонду до 123 відмітки від урізу води в натурі не встановлені, однак має місце фактичне користування позивачем даною земельною ділянкою. Визнав, що державний акт на земельну ділянку, на якій розташовані спірні споруди, позивачем не був отриманий і право постійного користування не зареєстровано в Державному земельному кадастрі та Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Підтвердив наявність на день розгляду справи в натурі всіх зазначених в позовній заяві споруд. Доказом побудови саме відповідачами спірних споруд вважає те, що останні їх використовують. Вважає, що докази на підтвердження позову прокурора повинні були надати суду самі відповідачі.

Відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, а їх уповноважений представник ОСОБА_2 позов не визнав з наступних підстав: постанова інспектора Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за самовільне захоплення земельної ділянки скасована постановою Шевченківського районного суду м.Київ. Натомість, 11.08.2016 року Кельменецькою місцевою прокуратурою відкрито кримінальне провадження по факту підробки підпису ОСОБА_8 в вищевказаній постанові інспектора. Припис та акт, складені даним інспектором, не є належними і допустимими доказами на підтвердження позовних вимог прокурора, оскільки складені за її відсутності та без надання права на підпис та надання пояснень. Прокурор по справі не довів, що саме ОСОБА_8 зайняла та використовує земельну ділянку прибережної захисної смуги і побудувала на ній споруди. Згідно наявного в справі геодезичного звіту спірні споруди знаходяться поза межами земельної ділянки ОСОБА_8 Останню ніхто не повідомив про дату та час проведення експертизи, а доступ до цих споруд по прибережній захисній смузі є вільним. Відповідач-1 як на час перевірки екологічної інспекції, так і в даний час проживає в м.Київ. Згідно Паспорту експлуатуючою організацією даних споруд є ОСОБА_4, а самі споруди, що внесені до ОСОБА_9 даних ГТС, введені в експлуатацію в 2013 році. Частини зазначених в позовній заяві споруд, зокрема бетонованого причалу та деревяного будиночка в даний час не існує і не відомо, чи вони існували. Дані споруди належать державі, а не відповідачу чи третій особі, а хто побудував їх не відомо. ОСОБА_8 не має жодного відношення до спірних споруд. Бетонованого причалу взагалі не існує, оскільки має місце плавучий причал. Перед отриманням ОСОБА_4 Паспорта ГТС договір оренди земельної ділянки не укладався.

Відповідач ОСОБА_4 (надалі Відповідач-2) подала до суду заперечення у формі письмового пояснення, яким позов не визнала з тих підстав, що ОСОБА_8 є третім по порядку набувачем земельної ділянки, розташованої по вул.Вишнева, 8 в с.Ломачинці, яка згодом передана в її власність і вона є четвертим набувачем.

Наявні на земельній ділянці, прилеглій до її ділянки якісь споруди зведені кимось із попередніх власників приблизно в 2004 році, тобто ще задовго до переходу земельної ділянки у власність кожної із відповідачів, тому вона заперечує факт самовільного захоплення нею та ОСОБА_8 земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні БУВР, здійснення самочинного будівництва на даній земельній ділянці. Користування даними спорудами нею здійснюється законно на підставу Паспорта ГТС, а гідротехнічна споруда зареєстрована в Реєстрі судноплавства України. Крім того, у позивача по справі Дністровсько-Прутського БУВР відсутній державний акт на землю та на місцевості відсутні межові знаки земельної ділянки прибережно-захисної смуги. Позов предявлено прокурором з політичних мотивів, з метою тиску на її чоловіка ОСОБА_7, що є головою Сокирянської районної ради та головою Чернівецької обласної організації Аграрної партії України. На території прибережної захисної смуги річки Дністер в Сокирянському районі розташовано безліч самочинних будов, до власників яких прокурором позов не предявлено. Просила суд винести окрему ухвалу щодо зобовязання прокурора провести ретельну перевірку законності всіх будівель в прибережно-захисній смузі Дністровського водосховища в Сокирянському районі.

Представник третьої особи Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області ОСОБА_12 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував з наступних підстав: спірні споруди побудовано без отримання погодження Басейнового управління, а також відсутні докази, передбачені ст.ст.125, 126, 212 ЗК України. Постанова про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальність за самовільне захоплення земельної ділянки скасована з процедурних питань, однак суд не скасував висновок державного інспектора про самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки. Яким чином інспектор встановив, що саме ОСОБА_8 побудувала спірні споруди, пояснити не може і доказів на підтвердження даного факту надати суду не може, оскільки інспектор, що перевіряв ці обставини, звільнився з Інспекції.

Представник третьої особи Ломачинецької сільської ради у судове засідання не зявився, а сільський голова ОСОБА_13 подала до суду письмову заяву, якою просила суд розглядати справу за її відсутності.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області ОСОБА_14 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог прокурора не заперечував.

Оголосивши позовну заяву, заслухавши сторін та їх представників, представникій третіх осіб та третю особу, дослідивши надані сторонами та іншими особами, що беруть участь у розгляді справи докази, суд встановив наступне:

З копії паспорта КР №859330, виданого на імя ОСОБА_8 встановлено, що остання з 21.09.2007 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії свідоцтва про шлюб серії І-БК №293410, виданого Центральним відділом ДРАЦС ГТУЮ в м.Києві 25.07.2015 року встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_8 уклали шлюб 25.07.2015 року і після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Прівалова».

Таким чином, судом в судовому засіданні ухвалено уточнити назву відповідача «Козак Юлія Василівна» та правильною назвою відповідача вважати: «Прівалова Юлія Василівна» (т.2, а.с.126).

Ухвалою суду від 18.10.2017 року клопотання прокурора задоволено та залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_4, а також прийнято уточнення прокурором позовних вимог, внаслідок чого остаточні позовні вимоги є наступними: «Про звільнення ОСОБА_15 та ОСОБА_4 самовільно зайнятої земельної ділянки, яка знаходиться в урочищі «Вишнева» Ломачинецької сільської ради між урізом води та 123 відміткою, по якій проходить межа належної ОСОБА_15 та ОСОБА_4 земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан шляхом знесення наступних обєктів: деревяної альтанки, деревяного будиночка, бетонованого причалу та бетонованих сходів».

На підтвердження позовних вимог, які в повному обсязі не визнані відповідачами та їх представником, а також на підтвердження заперечення представника відповідачів проти позову суду надано докази, які в повному обсязі досліджені в судовому засіданні.

Однак, на думку суду, вищевказані докази не підтверджують факт самовільного зайняття ОСОБА_15 та ОСОБА_4 земельної ділянки прибережної захисної смуги, яка знаходиться в урочищі «Вишнева» Ломачинецької сільської ради, між урізом води та 123 відміткою, по якій проходить межа належної ОСОБА_15 земельної ділянки та будівництва на ній самочинних споруд: деревяної альтанки, деревяного будиночка, бетонованого причалу та бетонованих сходів.

Так, аналізуючи докази, на які прокурор та представник позивача посилаються як на підстави позову, суд встановив наступне:

Копія звернення тимчасово контрольної комісії сільської ради щодо земель рекреаційного призначення в адмінмежах с.Ломачинці в складі депутатів Ломачинецької сільської ради VI скликання від 27.03.2014 року до прокурора Чернівецької області з проханням про здійснення перевірки законності надання та отримання земельних ділянок рекреаційного призначення на березі Дністровського водосховища в урочищі «Вишнева» с.Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області, які використовуються не за цільовим призначенням, і прийняття заходів відповідно до закону України про скасування незаконних рішень щодо цього та покаранню винних осіб, не містить в собі жодної доказової інформації, що стосується предмету та підстав позову (т.1, а.с.5-6).

Постанова від 20.05.2014 року, винесена виконувачем обовязків прокурора Чернівецької області старшим радником юстиції ОСОБА_16 підтверджує рішення прокурора провести перевірку у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів за результатами публікації на сайті Чернівецької незалежної інформаційної агенції «БукІнфо» від 20.05.2014 року на тему «Журналісти та місцева громада Сокирянщини намагалися потрапити у маленьке Межигіря приватний маєток ОСОБА_7 на березі Дністра», однак не підтверджує факт обґрунтованості позовних вимог до кожної із відповідачів по справі (т.1, а.с.7-8).

ОСОБА_17 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, складеного державним інспектором Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області від 24-27 червня 2014 року встановлено, що із трьох земельних ділянок, які стали обєктом перевірки, ОСОБА_8 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №807719) на підставі договору дарування від 05.05.2010 року, зареєстрованому в реєстрі Сокирянського районного нотаріального округу за №316, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування обєктів рекреаційного призначення, належить земельна ділянка площею 0,1888га. На землях водного фонду Дністровського водосховища між урізом води і 123 відміткою, по якій проходить межа земельної ділянки ОСОБА_8, побудовані наступні обєкти: деревяна альтанка, деревяний будиночок (тимчасові споруди) та бетонований причал. Працівниками ПП «Захід-Зем» проведені заміри площ самовільно зайнятих земельних ділянок в системі існуючих координат. Однак, як підтверджується матеріалами справи, даний акт складений за відсутності ОСОБА_8 Цей факт також підтверджується тим, що в акті відсутній її підпис чи відмітка про її відмову від підпису, в акті зазначена, як присутня під час складання акту інша особа: «Козак Юлія Володимирівна». (т.1, а.с.9-10).

Прокурор як на підставу позову посилався на факт не оскарження ОСОБА_8 даного акту, однак не долучив до справи доказів реального направлення на адресу місця проживання останньої в м.Київ та отримання нею копії даного акта, що дало б можливість відповідачу бути ознайомленою зі змістом даного акту та оскаржити його.

27.06.2014 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_18 видано припис №02/100, згідно якого фізичну особу-підприємця зобовязано до 27.07.2014 року привести у відповідність з природоохоронним законодавством використання земельних ділянок Дністровського водосховища, обгрунтуванням чого є ст.ст.59,60,61 Земельного кодексу України, ст.ст.88,89 Водного кодексу України. Однак, в даному приписі не зазначено, якою фізичною особою-підприємцем порушено вимоги земельного законодавства і щодо кого даний припис складено. В кінці тексту припису зазначено про прийняття припису до виконання вже фізичною особою «Ю.Козак», однак даний припис жодним чином не доводить обовязок відповідача ОСОБА_8 вчиняти будь-які дії, оскільки не складений щодо неї. В приписі зазначено про направлено його рекомендованим листом з повідомленням про вручення 27.06.2014 року за №02/1811 ОСОБА_19, однак не зазначено, на чию адресу направлено припис, якою є дана адреса та не долучено докази реального відправлення даного припису на адресу ОСОБА_8 та отримання нею (т.1, а.с.11).

24.06.2014 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_18 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.ст.53-1 ч.1, 53 КУпАП відносно ОСОБА_8, який став підставою для винесення 26.06.2014 року постанови, згідно якої ОСОБА_8 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. (т.1, а.с.13,14). Штраф сплачено 09.07.2014 року по квитанції №22710.196.1 (т.1, а.с.12).

При цьому, суд вважає безпідставними доводи прокурора про те, що сплативши штраф, ОСОБА_8 визнала свою вину у вчиненні правопорушення, оскільки вважаючи вищевказану постанову незаконною, вона оскаржила її до суду.

Однак, постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 10.02.2016 року адміністративний позов ОСОБА_8 задоволено та постановлено: визнати дії державного інспектора охорони навколишнього природного середовища в Чернівецькій області ОСОБА_18 з приводу притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.53-1 КУпАП незаконними; визнати протиправною та скасувати постанову №005957 від 26.06.2014 року про накладення адміністративного стягнення, винесену державним інспектором охорони навколишнього природного середовища в Чернівецькій області ОСОБА_18, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.53-1 КУпАП України, з застосуванням стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 510,00 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 10.02.2016 року в справі №761/13643/15-а (номер провадження 2-а/761/16/2016) набрала законної сили 25.03.2016 року (т.1, а.с.121-125). Як вбачається із змісту вказаної вище постанови суду, протокол про адміністративне правопорушення складено інспектором з порушенням вимог КУпАП; підписано від імені ОСОБА_8 іншою невідомою особою, без врахування пояснень останньої, без надання їй можливості ознайомитися з матеріалами справи, надати докази, заявити клопотання. В протоколі не вказане конкретне місце, дата та час вчинення саме ОСОБА_8 правопорушення; будь-яких обєктивних даних, які б свідчили про вчинення саме ОСОБА_8 вказаного правопорушення, в протоколі та постанові не наведено; із протоколу та постанови не вбачається, яку саме земельну ділянку було самовільно зайнято позивачем та яким чином її було визначено.

За таких обставин та враховуючи положення ст.59 ч.1 ЦПК України, суд вважає протокол у справі про адміністративне правопорушення та постанову у справі недопустимими доказами та не приймає їх до уваги під час ухвалення даного рішення.

Довідкою про результати перевірки фактів, викладених на сайті Чернівецької незалежної інформаційної агенції «БукІнфо» від 29.05.2014 року, складеною старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_18 та начальником відділу водних ресурсів Дністровсько-Прутського БУВР Л.Чопюком підтверджуються факти землекористування ОСОБА_7 та його брата ОСОБА_7 ОСОБА_3 довідка жодним чином не доводить підстави і предмет позову, предявленого прокурором до ОСОБА_15 та ОСОБА_4 (т.1, а.с.15-18).

Згідно копії рішення №117 виконавчого комітету Чернівецької обласної ради народних депутатів від 15.05.1991 року про водоохоронну та санітарну зони водосховищ Дністровського комплексного гідровузла», затверджено основні показники площ водоохоронної та прибережної смуг водосховища Дністровського гідровузла, зокрема по Сокирянському району 3648,0 га (т.1, а.с.19-20).

23.09.2014 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_9 складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, з якого встановлено, що під час проведення вказаної перевірки ОСОБА_8 була відсутня на території с.Ломачинці, а тому здійснити натурне обстеження не було можливим у звязку з тим, що прохід до урізу воду р.Дністер загороджений заборами власників земельних ділянок (т.1, а.с.23). Даний акт не містить в собі жодної доказової інформації щодо порушення саме ОСОБА_8 вимог земельного законодавства, однак вказує на огородження спірної земельної ділянки іншими власниками, що перешкоджало доступ до неї інспектора..

При візуальному обстеженні земельної ділянки ОСОБА_8 з відстані 200-250м., державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_9 виявив тимчасові споруди альтанка на воді (на стійках), бетоновані сходи, частина кухні не демонтовано, демонтовано навіс біля кухні, що свідчило про часткове виконання припису, про що ним було складено 24.09.2014 року на імя заступника начальника Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області ОСОБА_20 відповідну довідку (т.1, а.с.24). При цьому, державним інспектором не виявлено наявність інших зазначених в позовній заяві прокурора споруд: бетонований причал та деревяний будиночок.

Листом за підписом заступника начальника Дністровсько-Прутського БУВР ОСОБА_21 від 11.03.205 року №319 Прокуратурі Чернівецької області повідомляється, що 10.03.2015 року працівниками Новодністровського регіонального управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ за завданням Дністровсько-Прутського БУВР було проведено обстеження між урізом води та 123 відміткою, по якій проходить межа земельної ділянки фізичної особи ОСОБА_8, в ході якого встановлено, що альтанка на воді (на стійках) бетоновані сходи, частина приміщення та навіс не демонтовані, що підтверджується листом Дністровсько-Прутського басейнового управління водних ресурсів №319 від 11.03.2015 року та повідомленням Новодністровського регіонального управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ № 48 від 27.03.2015 року (а.с.36-39). При цьому, бетонований причал, як самочинна споруда, в даному листі не зазначений.

Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №807719 від 25.12.2011 року ОСОБА_8, мешканка АДРЕСА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0370, загальною площею 0,1888 га, яка розташована на території Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, за межами населеного пункту. Цільове призначення 07.01- для будівництва та обслуговування обєктів рекреаційного призначення (т.1, а.с.40).

Копією державного акту на право постійного користування землею серії Б №000197, який виданий 26.09.1992 року головою Сокирянської районної Ради народних депутатів ОСОБА_22 підтверджується, що Дністровському басейновому водогосподарському обєднанню надано у постійне користування 2385,9 га землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана у постійне користування для водосховища Дністровської ГЕС (т.1, а.с.41-44).

Однак, з часу отримання вказаного вище державного акту юридична особа, на імя якої він виданий, реорганізовувалася шляхом приєднання, а згодом і ліквідації (т.2, а.с.113-117).

При цьому, Дністровсько-Прутське БУВР не отримало на своє імя державний акт на постійне користування земельною ділянкою прибережно-захисної смуги Дністровського водосховища, не зареєструвало земельну ділянку в Державній кадастровій системі, не зареєструвало своє право в Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, сама по собі відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом, та не змінює правовий режим прибережно-захисної смуги.

Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд України в постанові №6-171цс14 від 05.11.2014 року та правовій позиції у справі №6-175цс14 від 19.11.2014 року, які у відповідності до вимог ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для суду.

Однак, з урахуванням вказаних вище обставин суд вважає, що хоч предметом спору і є земельна ділянка прибережної захисної смуги Дністровського водосховища, однак Дністровсько-Прутське БУВР за відсутності передбачених законодавством повноважень, не є належним представником позивача держави Україна, в інтересах якої прокурором предявлено позов.

З дослідженого судом оригіналу архівної справи на будівлі та споруди, які розташовані за адресою: с.Ломачинці, вул.Вишнева,8 Сокирянського району Чернівецької області (інв.№4946), судом встановлено, що на земельній ділянці, що розташована в с.Ломачинці, вул.Вишнева,8, яка на день обстеження (26.04.2010 року) належала ОСОБА_23 в натурі був виявлений незакінчений будівництвом житловий будинок літ. «А», площа осонови 191, кв.м., готовність - 9%, та вартість виражається в сумі 27550 грн.

Згідно нотаріально посвідченого договору дарування земельної ділянки серії ВМК №494823, укладеного 05.05.2010 року між ОСОБА_23 та ОСОБА_8, остання набула у власність земельну ділянку, загальною площею 0,1888 га, яка розташована на території Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, за межами населеного пункту, цільове призначення - рекреаційне, яка належала ОСОБА_23 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №054427 від 13.04.2010 року. На зазначеній ділянці розташовано незакінчений будівництвом житловий будинок за №8, розташований по вулиці Вишневій села Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області, готовність якого 9% (а.с.146-147).

На звернення ОСОБА_8 до Сокирянського районного проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро їй було виготовлено робочий проект на будівництво будинку для відпочинку (дачного будинку) за вищевказаною адресою, 21.10.2011 року за №ЧВ2 Інспекцією ДАБК у Чернівецької області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації, а вже 08.12.2011 року вона подала до Сокирянської філії ЧКОБТІ заяву про державну реєстрацію прав, де 12.12.2011 року було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на садовий будинок, що розташований у с.Ломачинці, вул.Вишнева, буд.8 з присвоєнням реєстраційного номера - 35436274 (інвентарна справа, а.с.26-32, 35-40).

Згідно виданого виконавчим комітетом Ломачинецької сільської ради свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.12.2011 року ОСОБА_8 є власником дачного будинку А, загальною площею 224,10 кв.м., житлова площа 110,20 кв.м., підставою видачі є рішення Ломачинецької сільської ради №81 від 25.11.2011 року. Сокирянською філією Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації проведено Державну реєстрацію прав на вказаний дачний будинок за ОСОБА_8, про що в книзі 5/38 зроблено запис №1099 та 13.12.2011 року видано витяг за № 32455438. Загальна дійсна власність будівель та споруджень 1842620 грн. (інвентарна справа, а.с.42, 42-зв.).

Після проведення поточної інвентаризації домоволодіння, розташованого в с.Ломачинці, по вул.Вишнева,8, внесення до схематичного плану присадибної ділянки та реєстрації поточних змін, які виконані 13.05.2013 року ОСОБА_24, встановлено наявність: дачного будинку літ. «А», загальною площею 224,1 кв.м., житловою площею 110,20 кв.м.; дачного будинку літ. «Б», загальною площею 295,30 кв.м., житловою площею 24,50; господарської будівлі літ. «В», господарської будівлі літ. «Г», що підтверджується довідкою КП «Сокирянське районне бюро технічної інвентаризації» №32 від 02.07.2013 року (інвентарна справа, а.с.66).

10.06.2013 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 2997142 від 10.06.2013 року державний реєстратор Реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області ОСОБА_25 вніс запис про право власності -1240289 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про те, що ОСОБА_8 на праві приватної власності (розмір частки 1), яке виникло на підставі свідоцтва про право власності серії САЕ №811536, виданого 10.06.2013 року Реєстраційною службою Сокирянського районного управління юстиції, належить будівля, дачний будинок, обєкт житлової нерухомості за адресою: вулиця Вишнева,8 с. Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області. У вищевказаному свідоцтві зазначені наступні відомості про складові частини нерухомого майна: дачний будинок літ. «А», загальною площею 224,1 кв.м., житловою площею 110,20 кв.м.; дачний будинок літ. «Б», загальною площею 295,30 кв.м., житловою площею 24,50; господарська будівля літ. «В», господарська будівля літ. «Г», що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4625412 від 10.06.2013 року та копією свідоцтва на нерухоме майно № 4627721 від 10.06.2013 року(інвентарна справа, а.с.64,65).

07.09.2013 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 укладено договір дарування 39/100 частин дачного будинку та договір дарування 39/100 частин земельної ділянки, які посвідчені приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_26, згідно яких ОСОБА_4 стала співласником дачного будинку літ «А», загальною площею 224,10 кв.м., в тому числі житловою площею 110,20 кв.м. та 39/100 частин земельної ділянки, площею 0,1888 га, що розташовані в с.Ломачинці, вул.Вишнева,8 Сокирянського району Чернівецької області, що підтвержується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав (інвентарна справа, а.с.70,71, 72,73).

З копії довідки виконавчого комітету Ломачинецької сільської ради №430 від 23.09.2014 року встановлено, що в будинку по вул.Вишнева,8, який зареєстрований на імя ОСОБА_8, ніхто не зареєстрований (а.с.26).

Згідно викопіювання ПП «Захід-ЗЕМ» площа самовільно побудованих обєктів в урочищі «Вишнева» с.Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області становить: деревяна площадка 21,97 кв.м., Кн. (капітально нежитлова споруда) 3,08 кв.м., деревяна площадка з навісом 22,41 кв.м; бетонована доріжка -15,07 кв.м., бетоновані сходи -13,86 кв.м., альтанка -21,97 кв.м (т.1, а.с.27-28, 230-231). Однак, в даній експлікації не зазначено як існуючий в натурі бетонований причал, який зазначений в позовній заяві.

При цьому, будучи залученим судом до участі у справі в якості спеціаліста, сертифікований інженер-землевпорядник ПП «Захід-Зем» ОСОБА_27 розяснив в судовому засіданні вказане вище викопіювання та схематично продемонстрував межу земельних ділянок ОСОБА_15 та ОСОБА_4, яка проходить вище 123 відмітки від урізу води. Також вказав на схемі місце знаходження зазначених в позовній заяві споруд на земельній ділянці водного фонду нижче 123 відмітки: бетонованих сходів на викопіюванні зазначено за №5, деревяної альтанки за №6. При цьому показав на схемі, що деревяний будиночок площею 3,08 кв.м, зазначений за №2 (Кн капітально нежитловий) знаходиться вище 123 відмітки від урізу води, деревяна площадка з навісом площею 22,41 кв.м, зазначена за №3, знаходиться нижче 123 відмітки, а бетонований причал взагалі в натурі відсутній та на викопіюванні не зазначений.

Таким чином, земельна ділянка та обєкти нерухомого майна, які належать на праві приватної власності ОСОБА_28 та ОСОБА_4 знаходяться поза межами прибережної захисної смуги, а споруди, зазначені прокурором в позовній заяві, знаходяться частково в межах прибережної захисної смуги, однак, поза межами земельних ділянок відповідачів.

З паспорта технічного стану ГТС бази-стоянки малих суден, Дністровське водосховище, Сокирянський район, Чернівецька область, виготовленого ТОВ «Конкур» ЛТД 24.06.2015 року на імя ОСОБА_4, встановлено, що в конструктивному відношенні ГТС бази-стоянки малих суден представлені у вигляді: береукріплення зі сходами; плавучий причал №1 для швартування малих суден; плавучий причал №2 для швартування малих суден; елинг на сваях з площадкою для відпочинку, які перебувають у задовільному технічному стані (т.1, а.с.168-173, 200-205).

Згідно довідки №СР-41-4-21-15 від 04.08.2015 року встановлено, що ГТС бази-стоянки малих суден, Дністровське водосховище, Сокирянський район, Чернівецька область, користувачем якої є ОСОБА_4, внесена в ОСОБА_9 даних гідротехнічних споруд за №ГТС-6007 на підставі заяви ОСОБА_4 від 27.07.2015 року вх.№3014 (т.1, а.с.174).

04.08.2015 року Регістром судноплавства України видано свідоцтво №СП-41-4-22-15 на ГТС бази-стоянки малих суден (ГТС-6007), користувачем якої є ОСОБА_4, про придатність гідротехнічної споруди до експлуатації (т.1, а.с.175).

Таким чином, ОСОБА_15 та ОСОБА_4 є співвласниками житлового будинку, розташованого по вул.Вишневій, * в с.Ломачинці, а також земельних ділянок, на яких розташоване вказане вище нерухоме майно.

Спірні споруди, зазначені прокурором в позовній заяві, розташовані поза межами земельних ділянок обох відповідачів.

При цьому, відповідач ОСОБА_15 з 2007 року проживає в м.Київ та фактично не користується ні своїм нерухомим майном, ні своєю земельною ділянкою, ні примикаючою земельною ділянкою, що входить до прибережної захисної смуги, на якій розташовані спірні споруди. Відповідач ОСОБА_4, у встановленому законом порядку зареєструвала своє право користування спірними спорудами, тому являється експлуатуючою організацією (фактичним користувачем) даних споруд і отримані нею правовстановлюючі документи щодо такого користування у встановленому законом порядку визнані недійсними не були. Тому, остання є законним користувачем спірними спорудами.

06.04.2015 року, до відкриття провадження у даній цивільній справі, прокурором подано до суду листа, яким доповнено обґрунтування підстав позову та зазначено, що на земельній ділянці, що є предметом спору, крім вказаних в позовній заяві споруд також зазначена деревяна площадка з навісом, однак заяви про збільшення позовних вимог вимогою щодо знесення відповідачами даної деревяної площадки з навісом прокурор до суду не подавав. У звязку з наведеним, судом розглянуто справу в межах позову.

З вказаного вище викопіювання схематичного плану території прибережної захисної смуги, на якій розташовані спірні споруди, а також розяснень в судовому засіданні спеціаліста ПП «Захід-Зем» ОСОБА_27, а також сукупності інших доказів суд приходить до висновку, що прокурором та стороною позивача не доведено фактичну наявність зазначеного в позовній заяві бетонованого причалу, оскільки існує плавучий понтонний причал. Також, не доведено знаходження деревяного будиночка на території земельної ділянки прибережної захисної смуги, оскільки згідно викопіювання та розяснень його спеціалістом ОСОБА_27 даний будиночок розташований вище 123 відмітки, тобто поза межами вищевказаної смуги.

З метою зясування питання, чи знаходяться зазначені в позовній заяві споруди на території прибережної захисної смуги судом 19.08.2016 року була призначена судова земельно-технічна експертиза (т.1, а.с.234-235).

Однак, як вбачається із повідомлення експерта Львівського НДІ судових експертиз ОСОБА_29 №4431 від 03.07.2017 року експерт 08.06.2017 року прибув на місцезнаходження обєктів дослідження, однак не допущений для проведення огляду та обмірів.

При цьому представник відповідача ОСОБА_15 ОСОБА_2 заперечував факт обізнаності його довірительки, яка на час виїзду експерта для проведення експертизи значилася єдиним відповідачем, з днем проведення експертизи та не могла фізично не допустити експерта, оскільки проживає в м.Києві. Оскільки суду не надано експертом докази отримання направленого ним на адресу ОСОБА_15 повідомлення про день та час проведення експертизи, то є всі підстави вважати, що відповідач не була обізнана з такою датою (т.1, а.с.253).

Ч.1 ст.146 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участю в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд, залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Однак, в матеріалах справи відсутні, а прокурор не подав докази, які б з достовірністю підтверджували факт ухилення відповідача ОСОБА_15 від проведення експертизи та спростовували твердження її представника ОСОБА_2 про необізнаність останньої з інформацією про день та час проведення експертизи.

За таких обставин, відсутні підстави для застосування ч.1 ст.146 ЦПК України та визнання судом факту, для зясування якого експертиза була призначена, тому доводи прокурора слід відхилити та у його визнанні слід відмовити.

Крім того, суд встановив обставини, для зясування яких була призначена експертиза, за допомогою залучення спеціаліста та інших схематичних матеріалів і доказів, наявних у справі.

Також, як вбачається із акту, складеного державним інспектором Гешко Б.Г. від 23.09.2014 року (т.1, а.с.23), доступ до спірної земельної ділянки перекрито огорожами, збудованими іншими власниками земельних ділянок.

Суд відхиляє доводи представника Державної екологічної інспекції ОСОБА_12 щодо того, що постанова про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст.53-1 ч.1 КУпАП скасована з процедурних питань, однак судом не скасовано висновок про винуватість останньої у самовільному захопленні земельної ділянки, оскільки такі доводи суперечать постанові Шевченківського районного суду м.Києва, якою дії інспектора по винесенню постанови визнані незаконними, а сама постанова визнана протиправною та скасована, як винесена з порушенням вимог закону, а отже є недопустимим доказом.

Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст.212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Однак, прокурор, як позивач по справі, а також представники позивача, заявивши позов з підстав самовільного захоплення ОСОБА_15 та ОСОБА_4 земельної ділянки прибережної захисної смуги та самочинної побудови на ній споруд, не подали до суду жодних доказів, які б з достовірністю доводили вказаний факт. Також, жодними доказами прокурор та представники позивача не довели факт самочинного будівництва ОСОБА_15 чи ОСОБА_4 на вказаній вище земельній ділянці зазначених в позовній заяві споруд, рік їх побудови, не довели причинний звязок між наявністю у відповідачів права власності на земельні ділянки та обєкти нерухомого майна, розташовані в с.Ломачинці, вул.Вишнева, 8 та наявністю на земельній ділянці прибережної захисної смуги Дністровського водосховища самочинних споруд. При цьому, суд не приймає доводи прокурора та представників позивача з приводу вищезазначених обставин, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях, а не на достовірних та достатніх доказах. Також, суд відкидає доводи представника позивача ОСОБА_1 щодо обовязку відповідачів доводити наявність підстав позову в суді, оскільки такі доводи суперечать вимогам ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України.

Таким чином, підстави та предмет позову не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити, за безпідставністю.

Суд відхиляє вимоги відповідача ОСОБА_4 щодо винесення окремої ухвали на адресу прокурора, з метою зобовязати його провести перевірку законності всіх будівель в прибережній захисній смузі Дністровського водосховища в Сокирянському районі, оскільки дослідження обставин такого будівництва виходить за межі предмета позову, тому судом не здійснювалося. Кроім того, під час розгляду справи судом з достовірністю не встановлено фактів такого самочинного будівництва та самочинного захоплення іншими особами земельних ділянок прибережної захисної смуги.

Позов предявлений прокурором Сокирянського району в суд 30.03.2015 року.

П.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 28.03.2015 року передбачено, що органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень звільняються від сплати судового збору.

Виходячи з наведеного, у відповідності до положень ч.4 ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 208-209, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Дністровсько-Прутського басейнового управління водних ресурсів до ОСОБА_15 (до укладення шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_5 та ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державна екологічна інспекція у Чернівецькій області, Ломачинецька сільська рада Сокирянського району Чернівецької області, Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі через Сокирянський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сокирянського

районного суду ОСОБА_30

Повний текст рішення підписано головуючим 15.12.2017 року.