Справа № 497/1254/17
Провадження № 2/497/751/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Раца В.А.

при секретарі Божевій І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання права власності на частки житлового будинку,-

ВСТАНОВИВ:

23.08.2017 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з цим позовом та уточнивши свої позовні вимоги, просять постановити судове рішення, яким визнати за кожним з них право власності по 43/400 часток житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: с.Каракурт Болградського району, вул.Лиманна, 33-35. При цьому позивачі посилаються на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, вони - позивачі та відповідач ОСОБА_5 входили до його складу та придбали кожний право власності на 43/400 частки цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Але рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно їм позивачам відмовлено в проведенні реєстрації права власності на ці частки будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Болградського району Одеської області до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_5 до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до чинного законодавства, про причину своєї не явки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: с.Каракурт Болградського району Одеської області, вул. Лиманна, 33-35, належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1.

На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, в тому числі кожен з позивачів та відповідач придбали право власності на 1/4 частку будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою ОСОБА_4 сільської ради Болградського району № 658 від 21 серпня 2017 року, яка видана на підставі записів у погосподарський книзі (а.с.47).

Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індівідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на імя власника.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обовязковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство , що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на обєкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Однак, як було встановлено судом, відповідно до договору купівлі-продажу від 30.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, за реєстром № 4161, відповідач ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_7 57/100 часток житлового будинку, розташованого по вул. Лиманна. буд. 33-35 в с. Жовтневе (теперішня назва Каракурт) Болградського району Одеської області (а.с.23). Своє право власності на 57/100 часток вищезазначеного будинку відповідач зареєстрував 12.07.2010 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26672414 від 12.07.2010 року (а.с.26). Окрім цього, відповідач ОСОБА_5 зареєстрував своє право власності на 43/400 часток цього ж будинку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24092890 від 09.10.2009 року (а.с.25).

Судом також встановлено, що рішеннями виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області № 66, 67, 69 від 30.07.2009 року (а.с.20,21,22), було вирішено оформити за позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на домоволодіння, розташоване в с.Жовтневе, вул. Лиманна, № 33-35 по 43/400 частин за кожним. Разом з тим, відповідно до довідки ОСОБА_4 сільської ради Болградського району Одеської області від 21.08.2017 року за № 668 до колгоспного двору відносилося домоволодіння по вул. Лиманній, 33 вс .Кракурт, а будь-яких доказів щодо зміни нумерації зазначеного домоволодіння на № 33-35 до суду не надано.

Крім цього, з відповіді ОСОБА_4 сільської ради Болградського району Одеської області вбачається, що в спірному домоволодінні є два будинки частини позивачів, розташовані по вул. Лиманні, 33 в с. Каракурт.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалися позивачі, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, так як позивачами не надано доказів того, яким чином було розподілено їх частки та частка відповідача ОСОБА_5, а також яке саме домоволодіння відносилося до колгоспного двору станом на 14.04.1991 року.

Керуючись ст. 328 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 131, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання права власності на частки житлового будинку - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги, або в порядку ст. 294 ЦПК України. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А. Раца