Справа № 591/4470/17
Провадження № 4-с/591/57/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

заявника ОСОБА_1

державного виконавця Товарніченко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця від 26.07.2017 року про накладення арешту на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ :

17 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною скаргою, яку мотивує тим, що 26 липня 2017 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби міста Суми ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення № 591/4865/15-ц винесено постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,077 га за адресою: м. Суми, вул. Левітана, 3/1, яка належить заявнику на праві спільної приватної власності.

У своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що державним виконавцем опис та арешт майна 26 липня 2017 року проведено за участі двох понятих, однак у відсутність заявника. Дозвіл про примусове входження до житлового будинку, земельної ділянки, на якій він розташований, був відсутній, чим порушено вимоги ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, заявник вказує, що державний виконавець у порушення вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» наклав арешт на всю земельну ділянку, а заявниця є власником лише частини даної земельної ділянки. Державним виконавцем не визначено частку в спільному майні співвласників, чим порушено права інших співвласників.

Вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 22 серпня 2016 року, а постанова про опис та арешт майна 26 липня 2017 року, що є порушенням вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник у своїй заяві зазначає, що про існування постанови про відкриття провадження №52009366 від 22 серпня 2016 року про примусове виконання виконавчого листа № 591/4865/15-ц, вона дізналася з Реєстру виконавчих проваджень. Вказує, що головний державним виконавець не вказала у своїй постанові, що боржник ОСОБА_1 є солідарним боржником перед ПАТ КБ «Надра» по сплаті бору у розмірі 13 534,86 доларів США та пені 80 000 грн., що є порушенням ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник вказує, що спірну постанову отримала 03 серпня 2017 року, на підтвердження чого надає довідку Укрпошта.

Просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Зарічного ВДВС міста Суми ГТУЮ в Сумській області ОСОБА_2 від 26 липня 2017 року, якою накладено арешт на майно боржника земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, (присадибна ділянка), площею 0,077 га, за адресою: вул. Левітана, б.3/1-а м. Суми, яке належить ОСОБА_1 на праві спільної приватної власності.

Справа перебувала в провадженні судді Прокудіої Н.Г., але 06.11.2017 року в звязку зі звільнення судді Прокудіної Н.Г. справа згідно автоматичного розподілу передана в провадження судді Кривцової Г.В.

У судовому засіданні 12.12.2017 року заявник скаргу підтримала, просила задовольнити.

У судовому засіданні 12.12.2017 року державний виконавець Товарніченко Є.А. надала письмові заперечення проти скарги (а.с.31-34) та пояснила суду, що не погоджується з вимогами ОСОБА_1 викладеними у скарзі, на тій підставі, що 22 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 591/4865/15-ц та копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження до відому. У ході виконавчих дій було встановлено, що боржник працює у Сумському обласному відділенні соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності, та по заяві стягувача на заробітну плату боржника було звернуто стягнення. Одночасно стягувач звернувся із заявою про накладення арешту на майно боржника.

Державний виконавець пояснила, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 зареєстровано 75/100 земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Левітана, 3 та 49/100 в житловому будинку за адресою: м. Суми вул. Левітана, 3. Як наслідок, була винесена ухвала про накладення арешту на майно боржника, копії якої направлено сторонам.

Оскільки на початку липня 2017 року державним виконавцем було встановлено, що із заробітної плати боржника неможливо проводити утримання, було прийнято рішення про звернення стягнення на майно боржника на підставі ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

19.07.2017 року на адресу боржника ОСОБА_1 було направлено вимогу, в якій було зазначено, що 26 липня 2017 року о 08-30 год. будуть проводитися виконавчі дії, зобовязано боржника перебувати в призначений час за адресою здійснення виконавчих дій. Дане повідомлення було вручено боржнику особисто 24 липня 2017 року.

У день виконавчих дій 26 липня 2017 року боржник за місцем виконавчих дій була відсутня. Однак виконавчі дії було проведено у присутності понятих та після візуального огляду земельної ділянки, не порушуючи право власності заявника.

Посилаючись на вимоги ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець вказує, що звернення стягнення на обєкт нерухомого майна здійснюється в разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. У першу чергу здійснюється стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належить боржнику.

Суд, заслухавши пояснення заявника, заперечення державного виконавця, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду в 10-ти денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав та свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що на виконанні в Зарічному ВДВС міста Суми перебуває виконавчий лист № 591/4865/15-ц виданий 22 липня 2016 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 боргу в розмірі 13534,86 доларів США та 80000,00 грн. на користь стягувача ПАТ КБ «Надра» та відкрито виконавче провадження № 52009366.

Постановою від 22 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа (а.с.33).

Тобто судом встановлено, що в своїй постанові державний виконавець зазначила про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 боргу в розмірі 13534,86 доларів США та 80000,00 грн. на користь стягувача ПАТ КБ «Надра», що спростовує твердження боржника про порушення державним виконавцем вимог ст. 4 Закону «Про виконавче провадження».

У рамках вказаного виконавчого провадження представник стягувача ПАТ КБ «Надра» 25 квітня 2017 року звернулася із заявою, в якій просила звернути стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 та одночасно накласти арешт на нерухоме майно боржника, оголосивши заборону на його відчуження (а.с. 34-35).

Так, ст. 68 Закону визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати (ч. 2 ст. 68 Закону). Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (ч. 3 ст. 68 Закону).

04 липня 2017 року до Зарічного ВДВС м. Суми надійшов лист голови комісії з реорганізації Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому повідомлялося, що всі працівники Фонду, в тому числі і ОСОБА_1, повідомлені про наступне вивільнення в звязку з реорганізацією Фонду. На цій підставі було повернуто постанову державного виконавця від 08 червня 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 (а.с.36).

08 червня 2017 року державним виконавцем сформовано довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 75/100 земельної ділянки № 3 за адресою: м. Суми, вул. Левітана, земельна ділянка № 3 та 49/100 в житловому будинку за адресою: м. Суми вул. Левітана, 3 (а.с.34-38).

Частиною 5 ст.48 Закону визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

У рамках вказаного виконавчого провадження 08 червня 2017 року головним державним виконавцем Товарніченко Є.А. винесено постанову про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 (а.с.39), що не суперечить ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», і яка не оскаржується боржником ОСОБА_1.

19 липня 2017 року на адресу боржника ОСОБА_1 направлено вимогу державного виконавця, відповідно до якої ОСОБА_1 було зобовязано 26 липня 2017 року о 08-30 год. перебувати за адресою: м. Суми, вул. Левітана, 3/1, оскільки в призначений час державним виконавцем будуть проводитися виконавчі дії щодо опису й арешту майна (а.с.40).

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 вказане повідомлення отримала особисто 24 липня 2017 року (а.с.41-43).

Вимогами ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Із копії постанови про опис та арешт майна боржника, датованої 26 липня 2017 року, (а.с.11-12) встановлено, що державний виконавець Зарічного ВДВС міста Суми ОСОБА_4 вийшла за місцем знаходження майна боржника ОСОБА_1, здійснила опис та арешт майна, що належить боржнику ОСОБА_1В, а саме: 75/100 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,077 га за адресою: м. Суми, вул. Левітана, 3, у присутності двох понятих та за відсутності боржника та стягувача.

Судом встановлено, що про час та місце здійснення виконавчий дій щодо опису та арешту майна боржник ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, однак для проведення виконавчих дій не зявилася, заяв та клопотань державному виконавцю з даного приводу не подала.

Натомість, у визначений день та час для проведення виконавчих дій будинок та подвіря боржника було зачинено.

Із пояснень державного виконавця встановлено, що державний виконавець не заходила без дозволу власників на територію земельної ділянки та подвіря. А лише здійснила візуальний огляд, склала опис та наклала арешт на земельну ділянку в розмірі частки, належної боржнику ОСОБА_1, зазначених в Державному реєстрі речових прав, що зафіксовано у постанові в присутності понятих.

Тобто, державний виконавець, зясувавши, що у власності боржника ОСОБА_1 знаходиться частина земельної ділянки, здійснила опис та арешт земельної ділянки, в межах частки, що належить боржнику, що в свою чергу відповідає вимогам ч. 1 ст. 50 Закону.

Таким чином, державний виконавець здійснюючи опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 26 липня 2017 року діяла у відповідності з вимогами визначеними Законом.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення скарги про скасування постанови державного виконавця від 26.07.2017 року про накладення арешту на земельну ділянку, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 210, 293, 383-389 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця від 26.07.2017 року про накладення арешту на земельну ділянку - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення ухвали, мають право оскаржити ухвалу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повна ухвала суду складена в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова