НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 квітня 2017 рокуСправа № 322/299/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: ОСОБА_1

про: збільшення розміру аліментів.

07 березня 2017 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- стягнути з відповідача, ОСОБА_1, на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно з подальшою індексацією розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила наступне.

05.11.2009 між сторонами було розірвано шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з позивачем і перебуває на повному її утриманні.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 03.02.2015 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн.

26 грудня 2016 року позивач народила дитину, в звязку з чим пішла у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач не працює, а тому стверджує, що її матеріальний стан значно погіршився, що вплинуло на матеріальне утримання ОСОБА_3.

Позивач вважає, що розмір аліментів з урахуванням індексу інфляції за 2015, 2016 роки та її фінансового стану необхідно збільшити до 1500,00 грн. на місяць.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 180 184, 192 СК України, позивач просила задовольнити її вимоги та розглянути справу за її відсутності.

Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибула.

Відповідач у судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на те, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі більшому, ніж 500 грн. на місяць, оскільки не працює за спеціальністю через наявність медичних протипоказань. За твердженням відповідача, він наразі не має заборгованості по сплаті аліментів, присуджених за рішенням суду. Також відповідач зазначив, що у 2015 році він продав власний житловий будинок і половину коштів від продажу, а саме 49 500,00 грн. переказав на рахунок позивача для утримання дочки.

У судовому засіданні 27.04.2017 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.09.2003 серії І-ЖС № 127867, свідоцтвом про розірвання шлюбу від 13.01.2011 серії 1-ЖС № 074134, а також свідоцтвом про шлюб від 16.06.2016 серії 1-ЖС № 172398.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 03.02.2015 по справі № 322/49/15-ц, що набрало законної сили 14.02.2015, з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 15 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Під час розгляду судом справи № 322/49/15-ц було встановлено, що відповідач з 2005 року постійного місця роботи не має, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, проживає за рахунок тимчасових заробітків, частину з яких отримує грішми, а іншу натуроплатою, має земельну ділянку, яку здає в оренду і отримує орендну плату в сумі 5000 грн. на рік, але яку за 2011 2016 роки отримав наперед у 2011 році. Крім того, відповідач перебуває на обліку у лікарів з діагнозом «Гіпертонія», на ліки витрачає близько 400 грн. на місяць.

Вищезазначені обставини, встановлені рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 03.02.2015 по справі № 322/49/15-ц не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

За словами відповідача, до 2015 року він мав сезонні заробітки, працюючи трактористом.

Проте, після розгляду Новомиколаївським районним судом Запорізької області справи № 322/49/15-ц відповідачу було діагностовано грижу хребетного диска, що підтверджується консультативним висновком лікаря-невропатолога від 08.04.2015, згідно з яким відповідачу, який має посвідчення тракториста-машиніста, протипоказана робота на посаді тракториста.

На підтвердження пояснень щодо продажу власного житлового будинку та перерахування суми в розмірі 49 500,00 грн. на рахунок позивача на утримання дочки відповідач надав суду квитанцію на вказану суму від 18.12.2015 № 0.0.478128216.1.

16 червня 2016 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3), що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.06.2016 серії 1-ЖС № 172398. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.12.2016.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За правилом частини другої статті 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Виходячи з наведених норм СК України, слід дійти висновку про те, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, не є підставою для збільшення розміру аліментів і має проводитися незалежно від обставин, передбачених у статті 192 СК України, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ.

Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимогі на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною третьою статті 10 та частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами частин 2 та 4 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, посилання позивача на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 06.11.2013 по справі № 6-113цс13 (реєстраційний № судового рішення у ЄДРСР 35667395), суд визнає безпідставною, оскільки по-перше, позивачем не ставляться вимоги про стягнення суми індексації аліментів, а по-друге, вказана правова позиція не може бути застосована до правовідносин, що склалися між сторонами у даній справі у звязку зі змінами, внесеними до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ, яким наразі чітко визначено підстави і порядок індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підставою для збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, може бути виключно наявність обставин, передбачених статтею 192 СК України.

Отже у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (правова позиція ВСУ від 05.02.2014 по справі № 6-143цс13, реєстраційний № судового рішення у ЄДРСР 37401891).

Проте, позивач не надала суду доказів того, що з моменту ухвалення Новомиколаївським районним судом Запорізької області рішення від 03.02.2015 по справі № 322/49/15-ц її матеріальний стан погіршився, або покращився матеріальний стан відповідача. У позовній заяві відсутні будь-які розрахунки щодо співставлення матеріального становища сторін станом на 03.02.2015 та на теперішній час. Народження позивачем другої дитини само по собі не може свідчити про погіршення її фінансового стану, адже позивач також перебуває у зареєстрованому шлюбі та має рівні з чоловіком обовязки щодо утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Натомість, вищезазначені докази, надані відповідачем свідчать про подальше погіршення стану його здоровя, а також про надання ним позивачу додаткових коштів на утримання дитини, в розмірі, що перевищує восьмирічний обсяг його зобовязань по сплаті аліментів.

Недоведеність обставин, на які посилалася позивач в обґрунтування заявленого позову, є підставою для відмови у його задоволенні в повному обсязі.

Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков