Справа № 573/2515/16-ц
Номер провадження 2/573/49/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

05 травня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Білопільського району Сумської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Сумської області, треті особи: Вирівська сільська рада Білопільського району Сумської області, ОСОБА_3 районна державна нотаріальна контора Сумської області, відділ Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 сільської ради Білопільського району Сумської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Справа № 573/2515/16-ц

Номер провадження 2/573/49/17

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст рішення)

05 травня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Білопільського району Сумської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Сумської області, треті особи: Вирівська сільська рада Білопільського району Сумської області, ОСОБА_3 районна державна нотаріальна контора Сумської області, відділ Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 20 лютого 2007 року померла його рідна тітка по лінії батька ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на все її майно та майнові права. ОСОБА_4 з 1946 року по 1965 рік працювала у колгоспі «Червоний Партизан» ОСОБА_2 сільської ради Білопільського району Сумської області. У 1965 році ОСОБА_4 припинила роботу в колгоспі у звязку з виходом на пенсію по інвалідності. Будучи членом колгоспу "Червоний Партизан", остання мала право на земельну частку (пай) у даному господарстві, але при розпаюванні помилково не була включена до списку, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю, у звязку з чим за життя так і не одержала сертифікат на право власності на земельну частку (пай) у вказаному підприємстві. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким все те, що їй буде належити на день смерті, заповіла йому. Він своєчасно прийняв спадщину після смерті тітки, проте у позасудовому порядку немає можливості оформити своє право на земельну частку (пай), що залишилась у спадщину після смерті ОСОБА_4, а тому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 4,57 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель резервного фонду або запасу ОСОБА_2 сільської ради в порядку спадкування після смерті рідної тітки ОСОБА_4

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позивач уточнив, що померла ОСОБА_4 доводиться йому рідною сестрою по матері, а в тексті позовної заяви допущена описка, що померла є його тіткою по лінії батька.

Представник ОСОБА_2 сільської ради Білопільського району Сумської області - сільський голова ОСОБА_6 позов не визнав, вказав, що в 1972 році відбулася зміна в адміністративно-територіальному поділі земель і територія села Барило Білопільського району, яке до цього було підпорядковане ОСОБА_2 сільській раді, відійшло під юрисдикцію Вирівської сільської ради Білопільського району. Землі, тваринницькі приміщення, машино-тракторні парки, що знаходилися на території села Барило, та люди, що мешкали та працювали на цій території, були передані з колгоспу "Червоний Партизан" ОСОБА_2 сільської ради до колгоспу "Зоря комунізму" Вирівської сільської ради. На момент розпаювання земель колгоспу "Червоний Партизан" ОСОБА_4 не була його членом, а тому не була включена до списку, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю та не одержала сертифікат на право власності на земельну частку (пай) у вказаному підприємстві із зазначених вище підстав.

Представник відповідача - ОСОБА_3 районної державної адміністрації ОСОБА_7 у судовому засіданні позов не визнав, вказав, що позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що на момент розпаювання земель ОСОБА_4 була членом колгоспу "Червоний партизан", а тому мала право на отримання земельного паю на території ОСОБА_2 сільської ради.

Представник третьої особи - Вирівської сільської ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, сільський голова ОСОБА_8 надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи ОСОБА_3 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, завідувач нотаріальної контори ОСОБА_9 направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі в судове засідання не зявився, начальник відділу ОСОБА_10 направив листа про розгляд справи без участі їх представника.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_3 РДА ОСОБА_7, представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_6, повно, всебічно і обєктивно дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 грудня 1930 року в с. Барило Білопільського району Сумської області народилася ОСОБА_4 (а. с. 7).

20 лютого 2007 року в м. Білопіллі Сумської області ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все її майно та майнові права, які не припинились внаслідок її смерті.

За життя вона склала заповіт, посвідчений виконкомом Вирівської сільської ради Білопільського району та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за №115, яким все своє майно та все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла ОСОБА_1, позивачу в справі (а. с. 9).

Як вбачається з копії будинкової книги, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на день смерті останньої були зареєстровані за однією адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Піонерська, 12 (а. с. 11-12).

Відповідно до довідки виконкому ОСОБА_3 міської ради Сумської області від 27 липня 2015 року ОСОБА_1 дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та фактично протягом шести місяців прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки прийняв заходи по охороні спадкового майна (а. с. 14).

У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З листа ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 20 січня 2017 року №1925/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4, яка померла 20 лютого 2002 року, не заводились (а. с. 40).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 згідно зі ст. ст. 1268, 1270 ЦК України вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 з народження та до 1991 року мешканка в с. Барило Білопільського району. З травня 1946 року по грудень 1951 року, з 01 січня 1959 року по 31 грудня 1960 року, з 1 січня 1962 року по 31 грудня 1964 року була членом колгоспу "Червоний Партизан" ОСОБА_2 сільської ради Білопільського району Сумської області, що підтверджується ксерокопією довідки та протоколу №303 від 03 вересня 1965 року, що стало підставою для призначення ОСОБА_3 районною радою соціального забезпечення колгоспників 27 вересня 1965 року пенсії ОСОБА_4 як колгоспниці по інвалідності з 24 вересня 1965 року по 31 серпня 1966 року (а. с. 21, 22, 24, 78). В подальшому ввказану пенсію ОСОБА_4 було призначено безстроково (а. с. 76-77).

Проте, як вбачається з архівної довідки "ОСОБА_3 районного трудового архіву" від 26 квітня 2017 року №784 ОСОБА_4 також працювала у колгоспі "Зоря комунізму" с. Вири Білопільського району, а саме в: 1954 році - 37 днів, 1956 році - 1 день, 1959 році - 115 днів, 1960 році - 94 дні, 1961 році - 4 дні, 1962 році - 123 дні, 1963 році - 85 днів, 1964 році - 158 днів, в 1965 - 1967 роках - кількість днів не вказана, 1972 році - 106 днів, 1973 році - 98 днів, 1974 році - 138 днів, 1975 році - 125 днів (а. с. 158).

Як вбачається з листа ОСОБА_2 сільської ради Білопільського району Сумської області №132 від 10 березня 2016 року при реорганізації колгоспів в 1971 році села Барило та Головачі разом з землями, тваринницькими приміщеннями, машино-тракторними парками та людьми передані до колгоспу "Зоря комунізму" Вирівської сільської ради. При розпаюванні земель земельні паї колгоспникам та пенсіонерам з їх числа сіл Барило, Головачі надавалися Вирівською сільською радою із земель колгоспу "Зоря комунізму" (а. с. 29).

Відповідно до наданої Державним архівом Сумської області копії рішення виконавчого комітету Сумської обласної Ради депутатів трудящих "Про деякі зміни в адміністративно-територіальному поділі окремих районів області" від 08 серпня 1972 року №412 на підставі клопотання райкому КП України та виконкому районної Ради депутатів трудящих Білопільського району виконкомом обласної Ради депутатів трудящих проведено такі зміни в адміністративно-територіальному поділі: виключено з території ОСОБА_2 сільської ради Білопільського району села Кравченкове, Барило, Головачі та підпорядковано їх Вирівській сільській раді Білопільського району (а. с. 84).

Як вбачається з довідки правління колгоспу "Зоря комунізму" Білопільського району № 402 від 15 вересня 1975 року, ОСОБА_4 є членом колгоспу "Зоря комунізму" Білопільського району і її трудовий стаж становить 18 років (а. с. 154).

Відповідно до довідки Вирівської сільської ради Білопільського району від 04 травня 2017 року №170 ОСОБА_4 згідно записів погосподарських книг Вирівської сільської ради проживала в с. Барило по 1990 рік включно. Відомості щодо місця роботи ОСОБА_4 у сільській раді відсутні, проте у погосподарській книзі №23 Вирівської сільської ради по особовому рахунку №1571 за 1974-1976 роки є відмітка щодо місця роботи ОСОБА_4, а саме: "к-п "Зоря комунізму" (а. с. 165).

Таким чином, із вказаних вище документів вбачається, що ОСОБА_4 одночасно була членом колгоспу як "Червоний Партизан", так і "Зоря комунізму".

Крім того, сам позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що сестра оформила пенсію по інвалідності, але продовжувала працювати в колгоспі. На час передачі земель з ОСОБА_2 сільської ради до Вирівської сільської ради вона працювала в дитячому садочку колгоспу "Червоний Партизан", що був розташований в с. Барило Білопільського району. Після передачі земель вона продовжувала працювати в дитячому садочку, але він вже відносився до колгоспу "Зоря комунізму" Вирівської сільської ради. Після виходу на пенсію з даного колгоспу вона продовжувала в ньому отримувати, як пенсіонер, матеріальну допомогу у вигляді грошей, зернових круп, цукру.

Згідно з ксерокопією державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №00009, виданого ОСОБА_2 сільською радою народних депутатів Білопільського району Сумської області 14 червня 1995 року на підставі рішення цієї ж ради від 25 квітня 1995 року, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за №10, Колективному сільськогосподарському підприємству "Вир", яке було провонаступником колгоспу "Червоний Партизан", передано в колективну власність 2296,5 га землі в межах згідно з планом для сільськогосподарського використання (а. с. 121, 167).

До списку громадян - членів Колективного сільськогосподарського підприємства «Вир» Білопільського району, який є додатком до вказаного держаного акту, ОСОБА_4 включена не була (а. с. 124-136).

Відповідно до ксерокопії державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №00003, виданого Вирівською сільською радою народних депутатів Білопільського району Сумської області 22 травня 1995 року на підставі рішення цієї ж ради від 20 травня 1995 року, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за №3, Колективному сільськогосподарському підприємству "Зоря", яке було правонаступником колгоспу "Зоря комунізму", передано в колективну власність 4542,1 га землі в межах згідно з планом для сільськогосподарського використання (а. с. 97).

До списку громадян - членів Колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» Білопільського району, який є додатком до вказаного держаного акту, ОСОБА_4 включена також не була (а. с. 100-119).

Згідно з вказаними державними актами та додатками до них при розпаюванні земель вказаних господарств жителям села Барило, яке до 1972 року входило до ОСОБА_2 сільської ради, а потім - до Вирівської сільської ради Білопільського району, земля виділялася саме з земель КСП "Зоря" Вирівської сільської ради.

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно із п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зокрема, передбачно, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Позивачем суду не надано достатніх та належних доказів на підтвердження того, що на момент розпаювання земель колгоспу "Червоний партизан" ОСОБА_4 була його членом.

Надані позивачем докази, що судом зазначені вище, мають суперечливу інформацію, що в один і той же період часу ОСОБА_4 була членом різних колгоспів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяв позивачу та його представнику у всебічному і повному з'ясуванню обставин справи шляхом витребування документів з різних установ, також роз'яснював право на визначення належного відповідача в даній справі і порядок його залучення.

Але зазначені протиріччя позивачем усунуті не були, з належним відповідачем в даній справі він також не визначився, так як у позовній заяві відповідачем він вказав ОСОБА_2 сільську раду, а в судовому засіданні неодноразово зазначав, що землю сестрі повинна була виділити Вирівська сільська рада.

Оскільки ОСОБА_1 не довів суду, що померла ОСОБА_4 на момент розпаювання, а саме в червні 1995 року, земель колгоспу "Червоний партизан" його правонаступником КСП "Вир" була членом даного колгоспу, оскільки членство у колгоспі зберігається за колгоспниками, які припинили роботу по старості або інвалідності, тому суд вважає за необхідне відмовити йому в задоволенні позову до ОСОБА_2 сільської ради Білопільського району, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 сільської ради Білопільського району Сумської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя