Справа № 456/233/17
Провадження № 2/456/1624/2017
УХВАЛА

16 серпня 2017 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гулкевич О. В. , розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

первинним протоколом передачі судової справи від 15.08.2017р. мені - судді Гулкевичу О.В передано цивільну справу №456/233/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Частина 1 ст.21 ЦПК України забороняє судді після скасування постановленої ним ухвали про закриття провадження в справі брати участь у новому розгляді її судом першої інстанції.

Частина 1 ст.23 ЦПК України зобовязує суддю за наявності підстави, зазначеної у статті 21 ЦПК України, заявити самовідвід.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦПК, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Як зазначено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року № 10-72/0/4-13 «обов'язок судді заявити вмотивований самовідвід визначено ч.1 ст.23 ЦПК. На відміну від вирішення заяви про відвід (стаття 24 ЦПК) у ЦПК не визначено процедури подання та вирішення заяви про самовідвід у разі подання такої заяви суддею-доповідачем до початку розгляду справи.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що з метою уникнення сумніву в об'єктивності та неупередженості судді питання про його самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження у справі, якщо із матеріалів справи, що передана судді-доповідачу, убачається наявність підстав для самовідводу, передбачених статями 20, 21 ЦПК.

Відтак, з урахуванням принципу цивільного процесуального права - процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) - питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі, як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу для розгляду, так і шляхом подання відповідної заяви. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді (ст.25 ЦПК).»

Отже, даним листом-роз'ясненням визначається обов'язок судді з метою економії терміну розгляду справи заявити самовідвід до відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи наведене, вважаю своїм обовязком заявити самовідвід, який задовільнити.

Керуючись ст.ст. 20, 23, 25, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

задовольнити заяву про самовідвід судді Гулкевича О.В. у справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Передати матеріали цивільної справи № 456/233/17 (провадження №2/456/1624/2017) до канцелярії Стрийського міськрайонного суду для виконання вимог, передбачених ст.25 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3