Справа №: 272/355/17
Провадження № 2/272/356/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючої - судді Чуб І.А.

з участю : секретаря - Яцюк В.С.,

відповідача- Ковальчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання кредитного договору недійсним, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 07.05.2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем була укладена кредитна угода відповідно до умов заяви № 003-05500-070513, згідно з якою позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті - гривні. За даним договором банк встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 22700, 00 грн. Обслуговування карткового рахунку здійснювалося у відповідності до тарифів, що є невід"ємною частиною договору. Відповідач до підписання пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Несплачена заборгованість за договором визнана простроченою. Позивач виконав взяті на себе зобов"язання, відкривши відповідачу картковий рахунок та встановивши ліміт кредитної лінії. Відповідач скористалася кредитною лінією, але станом на 17.02.2017 року не виконує належним чином зобов"язання за договором в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 46665,67 грн, яка складається : тіло кредиту 0,00 грн., прострочене тіло кредиту - 25000,00 грн., заборгованість за відсотками - 21665,67 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн. На підставі постанови правління національного банку України № 664 від 02.10.2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ"Дельта Банк" виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 року "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 46665,67 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті подала зустрічний позов про визнання кредитної угоди № 003-05500-070513 від 07.05.2013 року, укладеної між нею та ПАТ "Дельта Банк", недійсною з підстав, передбачених ст. 11 Закону України "Про захист прав споживача", оскільки її не повідомлено про ризики кредитування та незаконно встановлено збір за дії, які банк вчиняє на власнку користь, також угода не містить в собі у повному обсязі необхідні (істотні) умови для даного типу договорів, а саме: загальної (сукупної) вартості кредиту та її детального розпису, графік погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань, що є недотриманням вимог закону Закону України "Про захист прав споживача", Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, вимог ст. 203, ст. 215 ЦК України, оскільки банк не повідомив її про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, тому вказана угода не відповідає вимогам чинного законодавства України та є всі підстави для визнання її недійсною.

Представник позивача в судове засідання направив заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Також направив заперечення, в якому просив відмовити ОСОБА_1 в зустрічному позові щодо визнання недійсним кредитного договору за безпідставністю.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона згідно заяви, підписаної нею, отримала картку з кредитними коштами в ПАТ "ДельтаБанк" та користувалася ними. Однак вона не погоджується із сумою заборгованості, при цьому вказала, що з весни 2014 року вона розміром заборгованості не цікавилася та погашення кредитної заборгованості не здійснювала. Зустрічний позов підтримала та просила задовольнити.

Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України.

Судом встановлено, що 07.05.2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 була укладена кредитна угода відповідно до умов заяви № 003-05500-070513, згідно з якою позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті - гривні, випустив та надав платіжну картку з встановленням ліміту кредитної лінії у розмірі 22700,00 грн., а також ПІН-код до картки (а.с.5-6). На підставі постанови правління національного банку України № 664 від 02.10.2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ"Дельта Банк" виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 року "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно (а.с.8-10). Позивач виконав взяті на себе зобов"язання, відкривши відповідачу картковий рахунок та встановивши ліміт кредитної лінії. Відповідач скористалася кредитною лінією, але станом на 17.02.2017 року не виконує належним чином зобов"язання за договором в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 46665,67 грн, яка складається: тіло кредиту 0,00 грн., прострочене тіло кредиту - 25000,00 грн., заборгованість за відсотками - 21665,67 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн. (а.с. 4).

Відповідач в судовому засіданні підтвердила, що заяву № 003-05500-070513 та тарифи обслуговування підписувала особисто, отримала картку із кредитними коштами та в подальшому користувалася ними.

У відповідності до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу на підтвердження зустрічних вимог, а докази, представлені іншою стороною свідчать про те, що на момент укладення кредитного договору у відповідача не було ніяких претензій до позивача по справі щодо інформування її відносно умов кредитування, сукупної вартості кредиту, навпаки своїм підписом у заяві позивач підтвердила, що ознайомлена із умовами кредитування (п. 2.5 заяви) та отримала від Банку примірник Правил та Тарифів, картку (п. п. 9,12), і тільки після того як позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вона подала до суду зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору недійсним .

Виходячи з наведеного, судне вбачає порушень вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України, Закону України "Про захист прав споживачів" під час укладення оспорюваного кредитного договору та приходить до висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову за безпідставністю.

Суд вважає, що умови кредитного договору були порушені зі сторони ОСОБА_1, яка в судовому засіданні підтвердила, що коштами користувалася та починаючи з весни 2014 року заборгованість за кредитом не сплачувала та її розміром не цікавилась, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підтверджена детальним розрахунком розміру заборгованості та руху коштів, коли і в якому розмірі вона утворилась, наданого позивачем, яка складається із залишку кредиту станом на 17.02.2017 року у сумі 46665,67 грн, яка включає: тіло кредиту 0,00 грн., прострочене тіло кредиту - 25000,00 грн., заборгованість за відсотками - 21665,67 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн..(а.с.54-71).

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від грошового зобов'язання.

Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов"язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Враховуючи наведене, суд вважає, що наявність заборгованості та її розмір підтвердився в судовому засіданні. Відомостей про інший розмір заборгованості, а також про відсутність заборгованості відповідачем суду не надано та не доведено, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом підлягають задоволеннню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що при задоволенні позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем, а саме судовий збір в сумі 1600,00 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 536, 1049, 1050, 1054,1056-1 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1, на користь АТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитною лінією в сумі 46665 грн. 67 коп. та судовий збір в сумі 1600,00 грн..

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:І. А. Чуб