АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/2609/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Квятковська Л.Й.
Провадження № 22-ц/789/1417/17 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

04 грудня 2017 р. суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області Щавурська Н.Б., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2017 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2017 року ОСОБА_2, яка не є стороною у даній справі, звернулася з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу суду, посилаючись на те, що вказаною ухвалою вирішено питання про її права та обов'язки, оскільки вона з 2016 року є власником приміщення аптеки за адресою АДРЕСА_1 й у відповідності до ч.1 ст.377 ЦК України, ч.1 ст.120 ЗК України з часу набуття нею права власності на приміщення аптеки право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (приміщення аптеки) припинилося. Разом з тим, в порядку забезпечення позову ОСОБА_3 про стягнення боргу з ОСОБА_4 на її земельну ділянку накладено арешт.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 суд вважає, що в прийнятті апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

За ч.1 ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

На розгляді Чортківського районного суду з листопада 2014 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики в сумі 35000 дол. США (а.с.2-9).

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0095 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1.

Підставою звернення з вказаною заявою було те, що в ході розгляду даної справи для забезпечення позовних вимог позивача раніше було накладено арешт на належне на праві власності відповідачу ОСОБА_4 майно - приміщення аптеки по АДРЕСА_1. Зважаючи на допущену описку в адресі аптеки й зазначення номеру будинку АДРЕСА_1, відповідач, знаючи про існування ухвали суду про накладення арешту на аптеку, передав приміщення останньої за рішенням суду іншій особі.

Тому, з урахуванням таких дій відповідача, позивач вважала, що невжиття заходів забезпечення її позову, пов'язаних з накладенням арешту на належну на праві власності відповідачу земельну ділянку, в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Чортківського районного суду від 07 вересня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову. Накладено арешт на майно ОСОБА_4, а саме, на земельну ділянку площею 0,0095 га, розташовану по АДРЕСА_1 (а.с.11).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - нежиле приміщення аптеки загальною площею 62,1 кв.м., розташоване по АДРЕСА_1 з 01.06.2016 року належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с.37). Підставою набуття права власності є рішення Тисменецького районного суду Івано-Франківської області від 22.02.2016 року (а.с.34-36).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно НОМЕР_1 від 18.05.2017 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,0095 га кадастровий номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4

Враховуючи те, що титульним власником земельної ділянки, на яку накладено арешт оскаржуваною ухвалою, є відповідач у справі ОСОБА_4, а не ОСОБА_2, у зв'язку з чим саме ОСОБА_4 в силу вимог закону наділений правом розпорядження на власний розсуд такою ділянкою; те, що наявному в ОСОБА_2 праву володіння та користування оскаржувана ухвала не перешкоджає, а правом розпорядження земельною ділянкою ОСОБА_2 не наділена в зв'язку з відсутністю реєстрації земельної ділянки; те, що адреса земельної ділянки, на яку накладено арешт (АДРЕСА_1) не відповідає адресі аптеки, що перебуває у власності ОСОБА_2 (АДРЕСА_1); відомості про те, що ОСОБА_2 зверталася до державного реєстратора з заявою про реєстрацію її права власності на земельну ділянку для обслуговування аптеки й саме ухвала про накладення арешту є перешкодою в реєстрації за нею такого права в матеріалах справи відсутні, а також беручи до уваги те, що питання забезпечення позову не вирішує спору по суті, а діє лише до моменту ухвалення кінцевого рішення у справі, суд приходить до висновку, що ухвалою від 07 вересня 2017 року про забезпечення позову ОСОБА_3 не вирішувалось питання про права та обов'язки ОСОБА_2, а тому остання не наділена правом апеляційного оскарження відповідно до вимог ст.292 ЦПК України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.8 своєї постанови № 12 від 24.10.2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" з наступними змінами, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, суддя доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.292, 297 ч.3 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2017 року про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.Б. Щавурська