Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 332/3137/16 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/1521/17 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про індексацію грошового зобовязання та сплату трьох процентів річних,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про індексацію грошового зобовязання та сплату трьох процентів річних, посилаючись на те, що 17.05.2011 року Заводським районним судом м. Запоріжжя було винесено постанову за його адміністративним позовом до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя про оскарження бездіяльності субєкта владних повноважень та зобовязання здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії.

Зазначеною постановою було зобовязано відповідача здійснити йому перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду 2 групи, з 29.05.2010 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного відповідно до вимог ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.ст. 50.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2011 року набрала законної сили 16.04.2012 року.

Судове рішення не було виконано відповідачем добровільне, тому 26.10.2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист, відповідно до якого Управлінням Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції України було відкрито виконавче провадження.

Вказує, що відповідачем було здійснено перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії у відповідності до рішення суду, чинного законодавства України та нараховані грошові кошти до виплати у сумі 72 269,01 грн.

Проте, сума заборгованості, нарахованої за рішенням суду так і не була йому виплачена.

Зазначає, що відповідач у відповідності до ст.625 ЦК України повинен сплатити йому нараховані інфляційні втрати в розмірі 62 798,94 грн. та 3 % річних в сумі 9 408,83 грн. за період з 17.04.2012 року по 17.08.2016 року.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача нараховані інфляційній втрати та 3% річних за період з 17.04.2012 року по 17.08.2016 року на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2011 року у загальній сумі 72 207,77 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2017 року у задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку вимоги ст. 625 ЦК України не застосовуються.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 17.05.2011 року постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя були задоволені частково вимоги ОСОБА_3 та зобовязано відповідача перерахувати йому державну та додаткову пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чоронобильскій АЕС з 19.05.2010 року виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2012 року.

26.12.2012 року по зазначеній справі було видано виконавчий лист.

Управління в Заводському районі м. Запоріжжя Пенсійного фонду України листом від 22.03.2013 року повідомило позивача, що на підставі наданих ОСОБА_3 оригіналів постанов суду першої інстанції та ухвали апеляційної інстанції були нараховані кошти в сумі 72269 грн. 01 коп., виплата яких буде здійснена у разі надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив з того, що до вказаних правовідносин не може бути застосовано вимоги ст. 625 ЦК України.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2017 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: