Справа № 657/470/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017 Каланчацький районний суд

Херсонської області

у складі головуючого судді Скригун В. В.

за участю секретаря Березницької Т.І.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», представник позивача: Сафір Федір Олегович до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить в судовому порядку стягнути на свою користь з відповідача 17568,86 грн. заборгованості за кредитним договором та судовий збір.

Свої вимоги мотивує тим, що 18.12.2012 р. фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:privatbank.ua, які разом з заявою складають договір банківського обслуговування № Б/Н від 18.12.2012 р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до умов договору 18.12.2012 р. відповідачу було відкрито в ПАТ КБ «ПриватБанк» поточний рахунок № 6148. 30.12.2016 р. відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та господарських формувань.

Після підписання договору клієнту надається право користуватися послугами банку однією з яких є послуга «Гарантований платіж», яка може бути надана як за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок коштів банку, тобто кредит. Відповідно до п. 3.2.2.1 Умов - кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди. Відповідно до п. 3.2.2 умов клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в трок до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта.

У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів відповідач за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості та починаючи з 01.02.2016 р. відповідач за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 64% річних від суми заборгованості. Свої зобов'язання позивач виконав належним чином. Зі змісту виписок по рахунках та розрахунку заборгованості випливає, що відповідач користувався кредитом за послугою «Гарантований платіж» неодноразово з наданням відповідних заявок. Загальна заборгованість за послугою «Гарантований платіж» склала суму заборгованості за виконаними платежами, що відображено в розрахунку заборгованості та виписками по рахунку і станом на 09.02.2017 р. має заборгованість в сумі 17568,86 грн., яка складаєтьс з наступного: 3800 грн. - заборгованість за кредитом; 6390,48 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7378,38 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, натомість в позовній заяві просять справу розглянути без їхньої участі, позов підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надіслав заперечення з якого вбачається, що позов він не визнає. Крім того відповідачем надіслано заяву в якій він просить застосувати до позову строк позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнала, просила застосувати строк позовної давності і відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Ст. 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Судом встановлено 18.12.2012 р. фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:privatbank.ua, які разом з заявою складають договір банківського обслуговування № Б/Н від 18.12.2012 р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. 30.12.2016 р. відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та господарських формувань.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, вказаний договір є договором приєднання.

Відповідно до умов договору відповідачу було відкрито поточний рахунок. Після підписання договору клієнту надається право користуватися послугами ПАТ КБ «ПриватБанк», однією з яких є послуга «Гарантований платіж», яка може бути надана за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок коштів банку, тобто в кредит. Послугу «Гарантований платіж банк надає для виконання грошових зобов'язань. За господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентом. Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати відсотків та винагороди. Відповідач почав користуватися послугою «Гарантований платіж» з 18.12.2013 р.

Позивач вказує, що 30.12.2016 р. номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 було виключено з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності, тому позивач звернувся до суду з позовом до гр. ОСОБА_3 Позивач не надав суду доказів наявності договірних зобов'язань між банком та ОСОБА_3, доказів того, що банк звертався із вимогою до фізичної особи - підприємця в порядку визначеному Законом України. «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Крім того суд вважає за необхідне застосувати до позову строк позовної давності.

Кредитний договір складається із заяви позичальника, з якої вбачається, що ОСОБА_3 було видано кредитну картку, а також Умови і Правила надання банківських послу, які не містять особистого підпису позичальника

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 14.03.2017 р. Під час розгляду справи відповідачем була подана заява про застосування судом строку позовної давності.

Зазначеними умовами договору, що обумовлені сторонами у заяві відповідача сторони встановили строки виконання зобов'язань зі щомісячними погашеннями 4% від розміру кредиту.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до ст. 256 УК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст. 267 ЦК України).

За загальними правилами згідно ч. 1 ст. 261 України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, зазначеними нормами закону початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами, які свідчать про порушення прав особи. У зв'язку з цим початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусово - судовому порядку.

Оскільки умовами договору між сторонами встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повертати борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку - штраф відповідно до умов та правил надання банківських послуг, то право кредитора слід вважати порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу. А відтак і початок перебігу позовної даності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Тобто у спірних правовідносинах позовна давність до вимог про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З матеріалів справи вбачається, що заявку відповідачем було подано 03.02.2014 р.. строк повернення кредиту 10.02.2014р., згідно п. 3.2.2.2 витягу із «Умов та правил», позов було подано 14.03.2017 р за межами строку позовної давності. Оскільки між сторонами не було встановлено іншого строку позовної давності відповідно до ст.. 257 ЦК України застосовується загальний строк позовної давності у три роки.

Отже суд приходить до висновку про сплив строку позовної давності щодо сплати кредиту та процентів за його користування.

Будь - яких поважних причин пропущення позовної давності позивачем не вбачається.

Керуючись ст. 254, 256, 261, 267, ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», представник позивача: Сафір Федір Олегович до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області, через Каланчацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми при проголошені рішення, протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Скригун В. В.