Справа № 181/267/17
Провадження № 2/181/105/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2017 р. смт. Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Юрєв О.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів.

Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2017 року відкрито провадження у даній справі.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої ОСОБА_1 просив забезпечити позов, а саме: накласти арешт на частки у статутному капіталі, що належать ОСОБА_2 у наступних товариствах: ТОВ «ЛЮМВ» () 50% статутного капіталу, що складає у грошовому еквіваленті 573,50 грн.; ТОВ «АГРОФІРМА «ЗОРЯ» () - 50% статутного капіталу, що складає у грошовому еквіваленті 3700,00 грн.; ТОВ «АГРОФОРМУВАННЯ «ЗОРЯ» () 33,4% статутного капіталу, що складає у грошовому еквіваленті 3334,00 грн. Та заборонити проводити у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань реєстраційні дії та вносити записи щодо зміни розміру статутного або складеного капіталу юридичної особи; зміни складу засновників, учасників юридичної особи; зміни відомостей про засновників, учасників юридичної особи, що стосується ТОВ «АГРОФІРМА «ЗОРЯ» (), ТОВ «АГРОФОРМУВАННЯ «ЗОРЯ» (), ТОВ «ЛЮМВ» ().

Обґрунтовуючи свою заяву тим, що в провадженні Межівського районного суду Дніпропетровської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів.

Позов обґрунтований тим, що спір у даній справі виник відносно невиконання відповідачем зобовязання щодо повернення коштів за договором позики грошових коштів від 03.10.2016 року. В порушення умов пункту 1 вищезазначеного договору, відповідач не виконала свої зобовязання. Позичену суму грошей станом на день звернення до суду, не повернула.

Також станом на 02.03.2017 року, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 володіє: ТОВ «ЛЮМВ» () 50% статутного капіталу, що складає у грошовому еквіваленті 573,50 грн.; ТОВ «АГРОФІРМА «ЗОРЯ» () - 50% статутного капіталу, що складає у грошовому еквіваленті 3700,00 грн.; ТОВ «АГРОФОРМУВАННЯ «ЗОРЯ» () 33,4% статутного капіталу, що складає у грошовому еквіваленті 3334,00 грн. Проте позивачу стало відомо, що відповідач має намір на відчуження часток у статутному капіталі у перелічених вище товариствах та станом на день подання позовної заяви, веде переговори про їх продаж. Таким чином відповідач зловживає довірою позивача, заволоділа його коштами при цьому не виконала своїх зобовязань визначеним договором позики.

ОСОБА_1 вважає, що сума заборгованості є достатньо велика і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому є поважні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у в порядку статті 152 ЦПК України.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення з наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно з ч. З ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

При задоволені заяви про забезпечення позову, суд повинен також враховати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними із заявленими позовними вимогами та мають бути задоволені, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на частки у статутному капіталі, що належать ОСОБА_2 у наступних товариствах: ТОВ «ЛЮМВ» () 50% статутного капіталу, що складає у грошовому еквіваленті 573,50 грн.; ТОВ «АГРОФІРМА «ЗОРЯ» () - 50% статутного капіталу, що складає у грошовому еквіваленті 3700,00 грн.; ТОВ «АГРОФОРМУВАННЯ «ЗОРЯ» () 33,4% статутного капіталу, що складає у грошовому еквіваленті 3334,00 грн.

Заборонити проводити у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань реєстраційні дії та вносити записи щодо зміни розміру статутного або складеного капіталу юридичної особи; зміни складу засновників, учасників юридичної особи; зміни відомостей про засновників, учасників юридичної особи, що стосується ТОВ «АГРОФІРМА «ЗОРЯ» (), ТОВ «АГРОФОРМУВАННЯ «ЗОРЯ» (), ТОВ «ЛЮМВ» ().

Копії ухвали для виконання направити Межівському районному відділу державної виконавчої служби Дніпропетровської області та до сектору державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та речових прав на майно Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу на ухвалу суду. У разів якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_3