Ухвала

іменем україни

09 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22 червня 1996 року та додаткового свідоцтва від 06 лютого 2003 року вони є власниками права на винахід з усіма авторськими винагородами за використання винаходу «ІНФОРМАЦІЯ_2», що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на підставі патенту, виданого 15 червня 1994 року. 22 червня 1992 року між Криворізьким металургійним комбінатом «Криворіжсталь», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), та уповноваженою особою вказаного вище винаходу укладено договір щодо використання цього винаходу та виплати винагороди автору, розмір якої складає 2 % від частки собівартості продукції (робіт та послуг), що приходяться на даний винахід. Позивачі вказували, що відповідачем не виконувались умови договору від 22 червня 1992 року, фактично приховувалась інформація та у подальшому знищені документи, необхідні для здійснення розрахунку суми заборгованості, а тому їм завдано моральної шкоди.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» по 60 900 грн. моральної шкоди кожному.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просять скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів -ОСОБА_6

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22 червня 1996 року та додаткового свідоцтва від 06 лютого 2003 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками права на винахід з усіма авторськими винагородами за використання винаходу «ІНФОРМАЦІЯ_2», що належав померлому ОСОБА_6 на підставі патенту, виданого 15 червня 1994 року за заявою останнього від 17 грудня 1990 року.

22 червня 1992 року між Криворізьким металургійним комбінатом «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», та уповноваженою особою вказаного вище винаходу укладено договір щодо використання цього винаходу та виплати винагороди автору. Розмір винагороди, що виплачується автору, за використання винаходу, корисний ефект від якого не виражається у прибутку або доході, складає 2 % від частки собівартості продукції (робіт та послуг), що приходяться на даний винахід.

06 грудня 2006 року між сторонами по справі укладено договір, відповідно до умов якого після підписання даного договору та сплати автору винаходу (позивам) 11 219 грн. припиняються права та обов'язки сторін по договору від 22 червня 1992 року.

Встановлено, що відповідачем виконано умови договору від 06 грудня 2006 року, вказану вище грошову суму сплачено.

Відповідно до листа прокатного департаменту цеху блюмінгу № 2 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 07 грудня 2012 року спірний патент з 2005 року відповідачем не використовується.

За змістом статей 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 10 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами заявлених вимог, зокрема завдання їм відповідачем моральної шкоди. Разом з тим, уклавши договір від 06 грудня 2006 року, сторони погодили, що їхні права та обов'язки щодо спірного патенту є припиненими.

Отже, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С. Висоцька

М.К.Гримич