Справа № 369/8402/16-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/1923/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 22.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

22 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулішенка Ю.М.,

при секретарі: Волошину В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-тя особа: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області про стягнення аліментів за минулий період, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона та ОСОБА_4 з 24 вересня 2005 року перебували у шлюбі зареєстрованому Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.07.2016 року було вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей у розмірі 3500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 26.05. 2016 року. У звязку з тим, що шлюб було розірвано ще 10 грудня 2015 року, а аліменти призначено тільки з 26 травня 2016 року, і увесь час діти проживали, виховувались та утримувались лише ОСОБА_3 самостійно просила стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 3500 грн. за минулий час, починаючи з 10 грудня 2015 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий період на утримання дітей в розмірі 19366,00 грн. (по 3500,00 грн. в місяць), посилаючись на його незаконність, не повне зясування судом обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не звернув увагу на те, що законом не передбачено виключно документальна форма подання доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час є необґрунтованими, оскільки на підтвердження своїх вимог позивачем не надані докази того, що вона зверталася до відповідача з вимогами про стягнення аліментів за вказаний нею період часу.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.

Статтею 194 Сімейного Кодексу України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Встановлено, що з 24 вересня 2005 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК 276832.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано.

Сторони сумісно мають двох дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-БК № 090895 та серії 1-БК № 150808.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.07.2016 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 24.07. 2016 року аліменти на утримання дітей у розмірі 3500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 26.05.2016 року.

Встановлено, що позивачем не надано жодного доказу суду про вживання заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не можливості їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, оскільки на підтвердження своїх вимог позивачем не надані докази того, що вона зверталася до відповідача з вимогами про стягнення аліментів з 10 грудня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що законом не передбачено подання письмових доказів щодо вимог про сплату аліментів за минулий час, у звязку з чим її позовні вимоги підлягають задоволенню, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки докази у справі повинні бути належними та допустимими, разом з цим позивачем не надано жодного доказу про вживання нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не можливості їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: