Справа № 1512/2-1526/11
Провадження № 4-с/520/21/17
УХВАЛА

27.09.2017 року

Київський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді Луняченка В.О.,

при секретарі Нефедової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

16.03.16 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2015 року, в якій просить визнати постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.12.15 року, складену у виконавчому провадженні №45273062 старшим державним виконавцем Київського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_2-незаконною та скасувати її.

27.09.2017 року до судового засідання заявник ОСОБА_1 надала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутністю.

Представник Київського відділу ДВС м.Одест ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Зважаючи на стислий строк розгляду скарг (ч. 1 ст. 386 ЦПК України), суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності скаржника, субєкта оскарження та заінтересованої особи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду скарги, на підставі наявних в матеріалах скарги письмових доказів.

Частиною 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Визначаючись щодо правомірності вимог скарги суд виходить з того, відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (стаття 18), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 6 ст. 19).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Пунктом першим частини другої статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як було встановлено в судовому засіданні рішенням Київського районного суду м.Одеси від 24.09.2014 року задоволені позовні вимоги Київської районної адміністрації Одеської міської ради та зобовязати ОСОБА_3 власними силами та за рахунок власних коштів привести у попередній стан 31/1000 частину обєкту нерухомості по вул. Окружній, 29-А, який знаходиться на земельній ділянці по вул. Окружній, 29/9 у м. Одесі, відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП « Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» від 17.09.2009 року шляхом: знесення чотирьохповерхового будинку під літ. «А1» та побудови під літ. «б», та приведення до попереднього стану дачної будівлі літ « Б» та дачної будівлі лі. « А»; задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Одеської міської Ради, та зобовязано ОСОБА_3 знести чотирьохповерхову будівлю під лі. «А1» яка розташована на земельної ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Окружна, 29/9, а також стягнуто з ОСОБА_4 документально підтверджені судові витрати на користь Київської районної адміністрації Одеської міської Ради у розмірі 7 ( Сім) гривень 50 копійок; та на користь ОСОБА_1 у розмірі 7232 ( сім тисяч двісті тридцять дві) гривні та відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3. зазначене рішення набрало законної сили 05.10.2014 року, на підставі заяви стягувача судом 22.10.2014 року видано виконавчі листи для примусового виконання судового рішення.

В провадженні Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження ВП №45273062 з примусового виконання виконавчого листа № 1512/2-1526/11 виданого Київським районним судом м.Одеси 22.10.2014 року про зобовязання ОСОБА_3 знести чотирьох поверхову будівлю під літ «А1», яка розташована на земельній ділянці за адресою: м.Одеса, вул. Окружна, 29/9, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №45273062 від 03.11.2014 року. 28.12.2015 року постановою державного виконавця на ОСОБА_3 накладений штраф. А також державним виконавцем було подано до Київського ВП м.Одеси ГУНП в Одеській області подання відносно вирішення питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3. Постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області від 29.12.2015 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1512/2-1526/11 виданого Київським районним судом м.Одеси 22.10.2014 року про зобовязання ОСОБА_3 знести чотирьох поверхову будівлю під літ «А1», яка розташована на земельній ділянці за адресою: м.Одеса, вул. Окружна, 29/9 закінчене з посиланням на неможливість виконання судового рішення та в окреме провадження виведене виконавче провадження про накладення штрафу.

Не погоджуючись з постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідною скаргою, за результатами розгляду якої просить визнати зазначену постанову незаконною та скасувати її, зазначаючи що державним виконавцем не виконані всі заходи примусово виконання рішення суду.

Однак 23.02.2016 року ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 24.09.2014 року подано апеляційну скаргу тому 14.03.2016 року цивільну справу за №1512/2-1526/11 року відправлено до Апеляційного суду Одеської області для розгляду апеляційної скарги. На даний час справу до суд першої інстанції не повернуто, суду невідомі результати розгляду апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про передчасність заявлених скаржником вимог, у зв'язку із чим скарга підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 208-210, 386-388 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Луняченко В. О.