Справа № 456/3814/17
Провадження № 6/456/159/2017
УХВАЛА

іменем України

08 грудня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию подання головного державного виконавця ВДВС ГТУЮ Львівської області Гончар О.Б. про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

головний державний виконавець ВДВС ГТУЮ Львівської області Гончар О.Б. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування покликалась на те, що на виконанні у ВДВС ГТУЮ Львівської області знаходиться виконавче провадження №52344854 за виконавчим написом нотаріуса №627 від 05.08.2016р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Раньтьє» 121953,76 грн. заборгованості.

27.09.2016р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно і попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Однак, ОСОБА_1 станом на день звернення до суду з поданням вимоги постанови не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на сплату коштів не здійснено.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржник має відкриті рахунки в банківських установах, на які накладено арешт, про те кошти на них відсутні; інше майно, належне боржнику на праві власності відсутнє. На виклик виконавця боржник ОСОБА_1 з'явився, повідомив, що на даний час він працює за кордоном і що йому відомо про дане боргове зобов'язання та дав усне зобов'язання щодо виконання виконавчого документа та погашення боргу. На запит виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено про те, що ОСОБА_1 17.02.1975р.н., РНОКПП НОМЕР_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та неодноразово перетинав державний кордон України.

На думку державного виконавця Саліш П.О. одержує доходи за межами України. Однак, заборговані кошти, що підлягають стягненню за виконавчим написом нотаріуса, не сплачує та ухиляється від їх сплати.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець ВДВС ГТУЮ Львівської області Гончар О.Б. належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду, однак в судове засідання не зявилась, заяви про розгляд подання за її відсутності не подала. Неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши додані до подання матеріали, суд вважає, що таке не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», паспорт у громадянина України може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Пунктами 2, 5 ч.1 цієї норми встановлено такі випадки: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Приписами ст.377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1) Виконавець зобовязаний у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п.19.ч.2).

Відповідно до розяснень ВССУ наведених в узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням» ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-XIV «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Судом встановлено, що на виконанні у головного державного виконавця ВДВС ГТУЮ Львівської області Гончар О.Б. знаходиться виконавче провадження №52344854 за виконавчим написом нотаріуса №627 від 05.08.2016р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Раньтьє» 121953,76 грн. заборгованості. 27.09.2016р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Однак, ОСОБА_1 станом на день звернення до суду з поданням вимоги постанови не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на сплату коштів не здійснено.

Відповідно до розяснень ВССУ наведених в узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням» ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-XIV «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Свобода пересування гарантована ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: "Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною". При чому згідно ч.3 указаної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам'ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Ухилення боржника від виконання своїх зобовязань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим із метою всебічного і повного зясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин суду належить зясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково.

Теоретично невиконання зобовязання може бути зумовлено обєктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, субєктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання ? має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Проте лише самостійне невиконання боржником зобовязань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

В даному випадку, державним виконавцем доведено, долученою відповіддю Державної прикордонної служби України, що ОСОБА_1, 17.02.1975р.н., РНОКПП НОМЕР_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та в період з 10.01.2016р. багаторазово перетинав державний кордон України. Вжитими державним виконавцем заходами встановлено, що майна та коштів, на які можна накласти стягнення у боржника немає.

Обставини щодо отримання доходу боржником ОСОБА_1 за межами України та що розмір такого доходу дає йому змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але він не робить цього без поважних причин, державним виконавцем не доведено та в підтвердження цього не надано жодного доказу.

Окрім цього виїзд за межі України з наступним поверненням, якими обґрунтовується саме ухилення, на думку суду, не свідчать про намагання боржника таким чином ухилитись від виконання виконавчого напису нотаріуса.

Також державним виконавцем не обґрунтовано як за таких обставин обмеження виїзду ОСОБА_1 сприятиме погашенню ним заборгованості.

Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ч.2 ст.197, 377-1 ЦПК України, ст.33 Конституції України, Законом України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України", суд

у х в а л и в :

відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця ВДВС ГТУЮ Львівської області Гончар О.Б. про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя ОСОБА_2