Справа № 161/6854/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р.М.
Провадження № 22-ц/773/1183/17 Категорія: 27 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З. А.,

суддів - Стрільчука В.А., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Концевич Я.О.,

представника відповідачів ОСОБА_1- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2017 року позов в даній праві задоволений.

Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 30.07.2008 року в розмірі 26278 доларів США 42 центи, що у гривневому еквіваленті становить 667332 грн. 59 коп. та пеню в розмірі 17127 грн. 69 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «УкрСиббанк» просить рішення суду першої інстанції змінити, виклавши резолютивну частину рішення в новій редакції, в якій вказати про стягнення суми боргу, крім штрафних санкцій, лише в доларах США. При цьому апелянт вказує на неповне з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Рішення суду першої інстанції щодо правильності нарахування заборгованості жодною із сторін не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з таких підстав.

Згідно зі ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.( ч. 1ст. 1054 ЦК України).

Статтями 1048, 1050 цього Кодексу передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого змінено на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким відповідач отримала кредит в розмірі 35000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 30.07.2029 року зі сплатою 12,50% річних (а.с. 5-11).

З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_4 був укладений договір поруки №220289 від 30.07.2008 року, відповідно до умова якого відповідач ОСОБА_4 зобов'язувався відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань щодо погашення кредиту відповідачем ОСОБА_1, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. (а.с. 18-20).

В порушення зазначених правових норм та умов кредитного договору позичальник не виконувала у повній мірі зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, нарахованих відсотків та інших витрат за кредитним договором у передбачені строки, тобто порушувала свої зобов'язання перед банком, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що складається з тіла кредиту, відсотків штрафних санкцій, що передбачені умовами договору.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконала, а відповідач ОСОБА_4 поручився за кредитора, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову з урахуванням ст.ст.526,543, 1050 ЦК України та солідарного стягнення з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 0 від 30.07.2008 року в розмірі 26278 доларів США 42 центи, що у гривневому еквіваленті становить 667332 грн. 59 коп. та пеню в розмірі 17127 грн. 69 коп.

Розмір заборгованості за кредитним договором та порядок нарахування жодною із сторін не оспорювався та не спростовувався.

Доводи апеляційної скарги про необхідність стягнення суми заборгованості лише у долара США з покликанням на положення укладеного між сторонами кредитного договору та на правову позицію викладену у Постанові Верховного суду України № 6-1680цс15 від 10 лютого 2016 року є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються нормами матеріального права, що регулюють дані правовідносини.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року N 959-XII "Про зовнішньоекономічну діяльність", Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Законом України від 23 вересня 1994 року N 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 524 Ц України та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-284цс17 від 01 березня 2017 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування.

Як вбачається з Кредитного договору, терміни в договорі вживаються в такому значенні, як «валюта»- національна валюта України або іноземна валюта, «національна валюта» - національна валюта України», «іноземна валюта»- іноземна валюта, що визнається конвертованою Національним банком України у відповідності до вимог законодавства країни.

Крім того п.1.1. Кредитного договору передбачено, що Банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 35000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 169568, 00 гривень за курсом НБУ на день укладання Договору, а Позичальник зобов'язується прийняти належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у Даному договорі. При цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті.

Отже в даному кредитному договорі визначено суму кредиту в іноземній валюті та еквівалент в національні й валюті - гривні.

Разом тим, слід зауважити, що умовами договору не передбачено, що повернення кредиту здійснюється виключно в доларах США.

За таких обставин суд першої інстанції цілком правомірно, стягнувши суму заборгованості за кредитним договором в доларах США, визначив її еквівалент в національній валюті України за курсом на день платежу, яким є день ухвалення рішення суду. Такі висновку суду узгоджуються, як з нормами матеріального права так і з положеннями договору, що укладений між сторонами.

Фактично суд першої інстанції стягнув в користь банку борг у валюті кредиту - доларах США з зазначенням його еквіваленту в національній валюті.

Рішенням суду першої інстанції у повній мірі захищені права позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до суб'єктивного тлумачення норм права, які регулюють спірні правовідносини.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: