Справа № 738/1700/17
№ провадження 2/738/620/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року місто Мена Чернігівської області

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складi:

головуючого судді Парфененко О.Я.,

з участю секpетаpя судового засідання Зубкович Н.Ф.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Чернігівської області, ОСОБА_4, третьої особи Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А H О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Чернігівської області, ОСОБА_4, третьої особи Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права на земельну частку (пай). Позов мотивований тим, що 26 січня 1999 року помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина. Спадкоємицею за законом була ОСОБА_6, яка фактично прийняла спадщину після чоловіка ОСОБА_5, але юридично не оформила спадкові права. 02 жовтня 2002 року померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну частку (пай) земельного пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна села Сахнівка Менського району Чернігівської області. Спадкоємцями за заповітом є ОСОБА_1, ОСОБА_7 в рівних частках. Позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в звязку з неподанням правовстановлюючих документів та належного підтвердження шлюбних відносин ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Розбіжності полягають в тому, що у свідоцтві про одруження, в графі прізвища після одруження чоловіка та дружини вказано «Дворник» а у свідоцтві про смерть прізвище померлої зазначено «Дворнік». Позивач просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_5, який помер 26 січня 1999 року в с. Лугове Менського району Чернігівської області був чоловіком ОСОБА_6, яка померла 02 жовтня 2002 року в с. Лугове Менського району Чернігівської області; визнати за позивачем право на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_6, а саме право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності пайового фонду КСП ім. Леніна села Сахнівка Менського району Чернігівської області, розміром 4,40 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0079977, виданого ОСОБА_3 районною державною адміністрацією на підставі рішення від 07 серпня 1996 року №246, зареєстрованого 05 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №977.

Позивач у судове засідання не зявився, просив здійснити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Менського району Чернігівської області та відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації та представник третьої особи Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не зявились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вiдповiдно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК Укpаїни, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У п.7 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» йдеться про те, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщин, для оформлення права на пенсію.

У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»№5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, де їй було рекомендовано звернутися до суду через відсутність документального підтвердження шлюбних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що вбачається з постанови ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій №2953/02-31 від 20 жовтня 2017 року (а.с. 21).

Заявником на підтвердження факту шлюбних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 надані свідоцтво про народження, свідоцтво про одруження, свідоцтва про смерть, довідки, з яких вбачається наступне.

Із свідоцтва про одруження від 20 травня 1999 року, вбачається, що 15 травня 1934 року «Дворник Юхим Денисович» та «Пинчук Зіновія Семенівна» одружились, після реєстрації одруження чоловіку та дружині присвоєно прізвище «Дворник» (а.с. 9).

ОСОБА_5 помер 26 січня 1999 року у селі Лугове Менського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

ОСОБА_6 померла 02 жовтня 2002 року у селі Лугове Менського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (10).

Згідно свідоцтва про народження від 13 травня 1958 року, яке оформлене української мовою, вбачається, що 10 травня 1958 року народилася ОСОБА_8, її батьком зазначено «Дворник Юхим Денисович», матірю «Дворник Зіновія Семенівна» (а.с. 12).

З довідок виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Менського району Чернігівської області №930, №932 від 26 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_5 проживав і був прописаний з 1946 року по 26 січня 1999 року в селі Лугове по вулиці Зелена, 32 Менського району Чернігівської області, разом з ним проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_6, яка в шестимісячний строк прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 (а.с. 19).

Суд визнає належними доказами в підтвердження факту шлюбних відносин досліджені письмові докази та дійшов висновку, що розбіжності у написанні прізвища матері заявника - «Дворник», «Дворнік» виникли в результаті перекладу прізвища з однієї мови на іншу при оформленні свідоцтв про одруження та свідоцтв про смерть.

Встановлення факту шлюбних вiдносин для позивача, має юридичне значення, оскільки надасть йому можливість офоpмити спадщину після смерті матері.

За таких обставин, суд вважає за можливе встановити факт, що ОСОБА_5, який помер 26 січня 1999 року в с. Лугове Менського району Чернігівської області був чоловіком ОСОБА_6, яка померла 02 жовтня 2002 року в с. Лугове Менського району Чернігівської області.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір про спадкування нерухомого майна, у якому спадщина відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, тому застосуванню підлягають норми законодавства, що визначаються на час відкриття спадщини, а саме норми ЦК УРСР 1963 року та інше законодавство, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавця.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР 1963 року, при спадкуванні за заповітом спадкодавець може залишити заповіт на все своє майно чи його частину одному чи декільком спадкоємцям, як таким що входять, так і таким, що не входять до кола спадкоємців за законом. Для прийняття спадщини відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно з пунктом 5 цього ж указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Захист прав спадкоємців на отримання в порядку спадкування земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону, здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності, - шляхом предявлення позову про визнання права на земельну частку (пай), в порядку, спадкування.

Судом встановлено, що 26 січня 1999 року в селі Лугове Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, спадкоємицею ОСОБА_5 за законом є його дружина ОСОБА_6, яка в шестимісячний строк фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті проживала із спадкодавцем, але юридично не оформила спадкові права. Спадкова справа після померлого ОСОБА_5 не заводилася (а.с. 8, 9, 19, 72).

За життя ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай), згідно записами у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №977 від 05 грудня 1996 року ОСОБА_5 отримав сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ЧН №0079977 розмір земельної частки (паю) - 4,40 в умовних кадастрових гектарах, на підставі рішення №246 ОСОБА_3 районної адміністрації від 07 серпня 1996 року (а.с. 18).

У Довідках №373/170-17 від 26 липня 2017 року, №1875 від 29 листопада 2017 року, виданих Відділом у ОСОБА_3 районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області зазначено, що станом на 25 липня 2017 року вартість земельного сертифікату серії ЧН №0079977 на право на земельну частку (пай) з індексацією складає 51616,45 грн. Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Менського району Чернігівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на імя ОСОБА_5, взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0079977 не видавався (а.с. 16, 71).

02 жовтня 2002 року в селі Лугове Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, спадкоємцями ОСОБА_6 за заповітом є ОСОБА_1 та ОСОБА_7, що підтверджується заповітом (а.с. 10-11).

З матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_6 ОСОБА_3 районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на спадкове майно. Спадкоємець ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори із заявою про неприйняття ним спадщини. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №2953/02-31 від 20 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів та неналежного підтвердження шлюбних відносин ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 21, 41, 52, 53).

За таких обставин, суд дійшов висновку за необхідне визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності пайового фонду КСП ім. Леніна село Сахнівка Менського району Чернігівської області, розміром 4,40 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, в порядку спадкування за заповітом та за законом майна ОСОБА_6, яка померла 02 жовтня 2002 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 534, 548, 549 ЦК УРСР 1963р., ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст. 256, 259, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Чернігівської області, ОСОБА_4, третьої особи Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5, який помер 26 січня 1999 року в селі Лугове Менського району Чернігівської області був чоловіком ОСОБА_6, яка померла 02 жовтня 2002 року в селі Лугове Менського району Чернігівської області

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна села Сахнівка Менського району Чернігівської області, розміром 4,40 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що належало ОСОБА_5 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) ) серії ЧН №0079977, виданого ОСОБА_3 районною державною адміністрацією на підставі рішення від 07 серпня 1996 року №246, зареєстрованого 05 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №977.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Я. Парфененко