У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 22 листопада 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоМостової Г.І., суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Вищого Адміністративного суду України та держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди в частині позовних вимог до Вищого адміністративного суду України, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2016 року, в с т а н о в и л а: У липні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 1 000 000 гривень, завдану незаконними діями органу державної влади. Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 22 липня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Вищого Адміністративного суду України та держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди. Не погодившись з указаною ухвалою місцевого суду, ОСОБА_6 звернувся до суду із апеляційною скаргою. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 22 липня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику. У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи ухвалу, суддя апеляційного суду виходив з того, що заявником не виконано вимоги ухвали судді від 12 серпня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху у зв'язку з несплатою судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Погодитись з такими висновками суду не можна, оскільки до них суд дійшов з порушенням норм процесуального права. Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу. З матеріалів справи убачається, що при поданні апеляційної скарги на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 22 липня 2016 року ОСОБА_6 не сплатив судовий збір, посилаючись на п. 12 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір». Апеляційним судом установлено, що подана апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України, тому ухвалою судді від 12 серпня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк - п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали - усунути виявлені недоліки, а саме сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 275 гривень 60 копійок. Апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_6 не відноситься до категорії осіб, які згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. На виконання вимог ухвали 26 серпня 2016 року ОСОБА_6 надіслав клопотання, в якому просив продовжити строк виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, чітко вказавши норми Конституції України, якими керувався суд при визначенні суми судового збору та її розмір. У зв'язку з невиконанням вимог вказаної ухвали, ухвалою судді апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 визнано неподаною та повернуто заявнику. Разом з тим відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Також у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову. При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України. Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд. Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду. Проте, покладаючи на позивача обов'язок зі сплати судового збору та залишаючи без руху з цих підстав апеляційну скаргу, апеляційний суд викладеного не врахував, у зв'язку з чим висновок про залишення апеляційної скарги без руху та її повернення з підстав несплати заявником судового збору, є помилковим. Отже, доводи, наведені в касаційній скарзі, підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), аособа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду. Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити. Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2016 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий Г.І. Мостова Судді: Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Л.М. Мазур О.В. Попович