Номер провадження 22-ц/788/620/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 лютого 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а:

17 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що він працював в ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на посаді начальника цеху № 8 з квітня 2010 року по 18 жовтня 2016 року. Наказом № 1095-к від 13 жовтня 2016 року його було звільнено за систематичне невиконання службових обовязків. Вважає даний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Його безпосередній керівник ОСОБА_4, не надаючи ніяких доказів, написав доповідну, що з вини позивача підпорядкований йому цех не виконав план виробництва у вересні 2016 року. Позивач вважає, що план виробництва неможливо було виконати, оскільки він був завищений більш ніж удвічі. Наказ про його звільнення є безпідставним та незаконним, оскільки в ньому не зазначено, які безпосередньо посадові обов'язки ним не були виконані або порушені. Відповідачем не була надана належна оцінка фактичним обставинам, що призвели до невиконання цехом № 8 плану вересня 2016 року і докази безпосередньо вини позивача у цьому. На його думку, тільки упереджене ставлення до нього з боку керівника підприємства призвело до його незаконного звільнення. Просить визнати незаконним та скасувати наказ № 1095-к від 13 жовтня 2016 року про його звільнення за систематичне невиконання службових обовязків; поновити його на посаді начальника цеху № 8 та стягнути середній заробіток за період вимушеного прогулу в сумі 32 940 грн.

Рішенням суду від 27 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позов. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що судом неповно зясовано обставини справи, надано неналежну оцінку доказам, порушено норми матеріального та процесуального права. Суд не визнавчився, які саме його дії або бездіяльність призвели до невиконання підвищеного в декілька разів плану виробництва для цеху. Які саме посадові обов'язки ним не виконані, що дозволило керівнику заводу його звільнити. План не був виконаний з об'єктивних причин та його вина відсутня. А за відсутності його вини звільнення не можна вважати законним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача ОСОБА_5, який заперечує проти скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2010 року ОСОБА_6 був прийнятий на роботу в порядку переведення начальником механо-складального цеху № 8 ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (Т.1, а. с. 11).

Наказом від 24 грудня 2015 року за № 103-д позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани за неналежне виконання своїх трудових обовязків, яке потягло за собою зрив строку виготовлення насосу ХБЕ М 630/390 (Т.1, а. с. 33).

Наказом від 27 квітня 2016 року за № 52-д його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за недостовірний облік робочого часу, фактично відпрацьованого ним в березні 2016 року та оголошено догану (Т. 1, а. с. 34).

Дані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності були оскаржені ним до суду.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 червня 2016 року скасовано наказ голови правління ПАТ «СЗНЕМ Насосенергомаш» № 103-д від 24 грудня 2015 року та пункт 1,2 наказу в.о. голови правління цього ж товариства № 52-д від 27 квітня 2016 року.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 23 серпня 2016 року зазначене рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «СЗНЕМ Насосенергомаш» скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «СЗНЕМ Насосенергомаш» про скасування наказу голови правління ПАТ «СЗНЕМ Насосенергомаш» № 103-д від 24 грудня 2015 року та пунктів 1,2 наказу в.о. голови правління цього ж товариства № 52-д від 27 квітня 2016 року відмовлено (Т. 1, а. с. 35-40).

Наказом від 13 жовтня 2016 року № 1095-к ОСОБА_3 було звільнено з посади начальника цеху № 8, т/н 7300, з 18 жовтня 2016 року за систематичне невиконання службових обовязків (ст. 40 п. 3 КЗпП України) (Т.1, а. с. 3). Підставою для звільнення в наказі зазначено: службову записку № 44-1/161А від 03.10.2016 року начальника насосного виробництва ОСОБА_4 та витяг з протоколу засідання профспілкового комітету № 19 про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_3 у звязку із систематичним невиконанням робітником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку п. 3 ст. 40 КЗпП України (т. 1 а. с. 63-65).

Згідно службової записки № 44-1/161А від 03 жовтня 2016 року начальника насосного виробництва № 2 ОСОБА_4 на імя голови правління ОСОБА_7, у звязку з безвідповідальним відношенням до виконання своїх обовязків начальником цеха № 8 ОСОБА_3, відбувся зрив виготовлення замовлення 8389 та зрив строку виготовлення насосів по замовленню 506Б ЦНС180-1422-2ИМС № 26-27. За систематичне невиконання поставлених завдань та зрив строків виготовлення замовлень начальник насосного виробництва просив розглянути питання про притягнення начальника цеха № 8 ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності (т. 1 а. с. 41-42).

До службової записки було додано графік виготовлення запасних частин № 8389 та службова записка № 29-16-499 від 13.07.16 року; сдавальні накладні; копія спеціфікації на переробку давальницької сировини; накладні на відпуск матеріалів на сторону; акти виконання робіт; виписка із ІТ-підприємства по замовленню 506Б № 26; витяг із плану виробництва по цезу № 8 за вересень 2016 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що звільнення ОСОБА_3 здійснено відповідачем з дотриманням процедури, передбаченої діючим законодавством України про працю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильного встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач протягом року двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності наказами від 24 грудня 2015 року за № 103-д та від 27 квітня 2016 року за № 52-д за неналежне виконання своїх трудових обовязків, до нього було застосовано дисциплінарні стягнення у виді догани. Дані накази рішенням Апеляційного суду Сумської області від 23 серпня 2016 року визнані законними.

Згідно з посадовою інструкцією позивач, як начальник цеху, зобов'язаний, зокрема:

- здійснювати керівництво виробничо-господарською діяльністю цеху (п. 2.1);

- забезпечувати виконання виробничих завдань, ритмічний випуск продукції високої якості, ефективне використання основних і оборотних засобів (п. 2.3);

- забезпечувати випуск продукції належної якості в установленій номенклатурі та у встановлені строки; забезпечувати повсякденне виконання виробничих завдань, впровадження передових методів організації праці тощо (п. 2.5) (том 1 а. с. 77-80).

Судом першої інстанції встановлено, що у вересні 2016 року ОСОБА_3, працюючи на посаді начальника цеху № 8 всупереч своїм посадовим обовязкам не забезпечив своєчасного виконання цехом робіт з виготовлення замовлень № 8389 (замовлення на виготовлення запасних частин) та № 506Б (замовлення на виготовлення насосів ЦНС180-1422-2ИМС зав. № 26-27). Вказана обставина підтверджується службовою запискою № 44-1/161А від 03 жовтня 2016 року начальника насосного виробництва № 2 ОСОБА_4 та доданим до неї документами.

Так, з графіку виготовлення запасних частин по замовленню № 8389 від 11.07.2016 року та службової записки № 29-16-499 вбачається, що цех № 8 був ознайомлений 13.07.2016 року зі строком виготовлення зазначеного замовлення (29.09.2016 року) (т. 1 а. с. 43-45). Згідно уточнених планів виробництва АО «Сумський завод «Насосенергомаш» за липень, вересень (цех № 8) строк виготовлення насосів ЦНС180-1422-2ИМС по замовленню 506Б вересень 2016 року, про який було відомо позивачу ще в липні 2016 року (т. 1 а. с. 66-70; 215-218). Відповідно до прийомо-сдавальних актів, виготовлення насосів ЦНС180-1422-2ИМС по замовленню 506Б та запасних частин по замовленню № 8389, закінчено 31 жовтня 2016 року, вже під керівництвом іншого начальника цеху № 8 (т. 1 а. с. 72-75).

Перед застосуванням до позивача дисциплінарного стягнення у нього були відібрані письмові пояснення, в яких він зазначив, що замовлення № 8389 та № 506Б не були вчасно виконані у звязку з низькою якістю виготовлення запчастин до насосів АПЕ 315-165 по іншому замовленню № 585, яке призвело до збільшення строків їх виготовлення по токарній операції. Оскільки пріоритет був наданий саме виготовленню цих насосів, то інші замовлення були перенесені в другу чергу. Крім того неукомплектованість цеху токарями згідно штатного розпису не дозволила підігнати втрачений час і своєчасно виготовити замовлення № 8389 та № 506Б (том 1 а. с. 62).

Проте, зі штатних розписів цеху № 8, які витребовувались судом першої інстанції за клопотанням позивача, вбачається, що до та після звільнення позивача кількість токарів в цеху не змінювалась (том 1 а. с. 227-234). Відповідно до довідки про виконання цехом № 8 плану виробництва за вересень 2016 року, із шести замовлень цехом було виконано тільки два, строк виготовлення яких серпень 2016 року. Замовлення № 585, якому, як зазначив позивач було надано приоритет перед іншими замовленнями, також в строк не було виконано (т. 2 а. с. 7).

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги про підвищений в декілька разів виробничий план, який в силу обєктивних обставин не міг бути виконаний підпорядкованим позивачу цехом, так як позивача було звільнено за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором, зокрема п. п. 2.1, 2.3, 2.5 посадової інструкції начальника цеха, а не за не виконання виробничого плану за вересень 2016 року.

Згідно п. 2.3. посадової інструкції начальника цеху позивач повинен був здійснювати керівництво виробничо-господарською діяльністю цеху та забезпечувати випуск продукції належної якості в установленій номенклатурі та у встановлені строки. Про строки виконання замовлень № 8389 та № 506Б позивач, як начальник цеху, знав ще з липня 2016 року. Про труднощі у виконанні цих замовлень, неможливість їх виконання у встановлені строки з зазначенням конкретних причин та обставин неможливості їх вчасного виконання, він керівництво підприємства не повідомляв.

Крім того, як вбачається з показників роботи цеху № 8 за 2016 рік, під час роботи позивача мали місце періоди виконання цехом плану виробництва товарної продукції в обємах більших, ніж у вересні 2016 року, коли було випущено продукції на суму 4,5 млн. грн. Так, зокрема, в січні 2016 року цехом № 8 було випущено продукції на 7,7 млн. грн., в червні 2016 року 6,2 млн. грн. А після звільнення позивача, у жовтні 2016 року цехом було виготовлено продукції на 10.2 млн. грн., в листопаді 2016 року 8,8 млн. грн., при незмінній штатній чисельності працівників.

Відповідачем була дотримана процедура звільнення ОСОБА_3, передбачена діючим законодавством України про працю, а саме відібрані його письмові пояснення, отримано згоду виборного органу первинної профспілкової організації на його звільнення, членом якої він був, в день звільнення йому була видана трудова книжка та проведений розрахунок.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що звільнення позивача було здійснено з дотриманням вимог діючого трудового законодавства, а тому підстави для задоволення його позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 лютого 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -