Справа № 2/2218/2106/11

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 квітня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:
головуючого - судді Карплюка О.І.
при секретарі Скоринському В.В.
з участю позивача ОСОБА_1
її представника ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
та його представника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького про визнання права власності на ? частки житлового будинку та земельної ділянки, вселення та усунення перешкод в користуванні житлом,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третьої особи Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького про визнання права власності на ? частки будинку АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, яка знаходиться за цією ж адресою, посилаючись на те, що вказані обєкти нерухомості були придбані ними за час шлюбу. Крім того, позивач просить суд вселити її в даний житловий будинок та зобовязати відповідача не чинити перешкод в його користуванні, посилаючись на те, що останній фактично вигнав її на вулицю, змушуючи проживати разом із сином на винайманій квартирі.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.
Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на те, що спірний житловий будинок ОСОБА_3 отримав від держави відповідно до вимог Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, а спірну земельну ділянку він отримав в порядку приватизації. Таким чином, вказані обєкти нерухомості не були придбані за спільні кошти сторін.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Так, судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 10 жовтня 1981 року по 28 лютого 2011 року. ОСОБА_3 проходив військову службу з 3 серпня 1976 року по 3 березня 1999 року, в тому числі у військовій частині НОМЕР_1 з 1981 року по 1994 рік, після чого був звільнений у запас за станом здоровя.
ОСОБА_3 на праві особистої власності належить житловий будинок АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом, виданим на підставі розпорядження виконавчого комітету Хмельницької районної ради №610 від 29 грудня 1997 року. Крім того, відповідачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,12 га, яка розташована на території Грузевицької сільської ради, АДРЕСА_2 , для індивідуального житлового будівницта, що підтверджується відповідним Державним актом, виданого на підставі рішення Грузевицької сільської ради від 10 серпня 1999 року №5.
В подальшому адресу було змінено на АДРЕСА_1 .
20 травня 1997 року між АТВТ Техбудінвестпроект та ОСОБА_3 було укладено договір про сумісну діяльність на будівництво садиби в житловому масиві Дивокрай, згідно якого виконавець зобовязується взяти на себе повноваження генерального замовника по виконанню договору №14 на капітальне будівництво від 30 квітня 1996 року між управлінням будівництва та розквартирування Прикордонних військ України та АТВТ Техбудінвестпроект. П. 3.1. цього договору передбачалось, що ОСОБА_3 зобовязується сплатити одноразовий внесок за гараж в сумі 5000 доларів США до 1 червня 1997 року
Згідно протоколу №3 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 29 липня 1997 року трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 ) виділено ОСОБА_3 , склад сімї якого 4 чоловіка: дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_7 .
Як вбачається зі змісту акта перевірки від 11 лютого 1998 року по виконанню умов договору №14 від 30 жовтня 1996 року та №2 від 11 січня 1997 року про сумісну діяльність по будівництву квартир для військовослужбовців, укладених між АТВТ Хмельницькголовпостач і управлінням будівництва та розквартирування Прикордонних військ України, з метою забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей, дане управління виступало як замовник, а товариство як підрядник. Фінансування замовником зазначених договорів передбачалось проводити шляхом залучення інвестицій.
Згідно акта передачі квартир від 20 січня 1998 року АТВТ Хмельницькголовпостач передало, а Академія Прикордонних військ України прийняло 18 квартир, що в АДРЕСА_3 , в тому числі, і спірну квартиру АДРЕСА_2 .
Згідно листа начальника управлінням будівництва та розквартирування Державного комітету у справах охорони державного кордону України №13/1-290 від 28 лютого 1998 року вбачається, що договором від 30 жовтня 1996 року №14 передбачено будівництво квартир АТВТ Хмельницькголовпостач на умовах під ключ.
ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на праві власності належала квартира АДРЕСА_4 . Вказана квартира була приватизована відповідно до вимог Закону України Про приватизацію державного житлового фонду та в подальшому 7 жовтня 1998 року була продана ОСОБА_10 .
Відповідно до вимог ст. 12 ч. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Відповідно до вимог ст. 22 ч. 1 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.
Відповідно до вимог ст. 24 ч. 1 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.
Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_3 отримав житловий будинок, що по АДРЕСА_1 , від Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, а земельну ділянку, яка розташована за цією ж адресою від Грузевицької сільської ради, тобто вказані обєкти нерухомості не були придбані за спільні кошти подружжя, а тому вони не є їхньою спільною сумісною власністю. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача в цій частині позову є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
В звязку з цим вжиті на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2017 року заходи забезпечення позову у вигляді арешту на вказані спірні обєкти нерухомості підлягають скасуванню.
Крім того, відповідно до вимог ст. 9 ч. 4 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Як зясовано судом, ОСОБА_1 зареєстрована в спірному будинку з 18 лютого 2004 року. Однак, вона позбавлена ним користуватись через перешкоди з боку відповідача.
А тому в цій частині позову вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 154, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 22 ч. 1, 24 ч. 1 КпШС України, ст. 12 ч. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, суд
Позов задовольнити частково.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житлом шляхом її вселення в будинок АДРЕСА_1 .
В решті позовних вимог відмовити.
Заходи забезпечення позову у вигляді арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, яка знаходиться за цією ж адресою, скасувати.
Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: