РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/172/17

30 березня 2017 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Здибель І.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №564/172/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що наразі сторони вирішують питання про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.03.2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції, актовий запис №40. Від подружнього життя мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, участі у вихованні не приймає. Просить стягувати аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття, а також стягувати аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали із підстав, зазначених у позові. Пояснили, що відповідач у вихованні дитини участі не приймає та матеріально не допомагає.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що відповідач не працює, лише час від часу підзаробляє, щоб мати кошти на прожиття, хворіє на бронхіальну астму, а тому потребує коштів на лікування. Також зазначив, що отримав у позику у тітки значну суму коштів, які повертає частинами. Від обовязку утримувати дитину не ухиляється, може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 450 грн. на місяць. Проте, сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку категорично відмовляється, оскільки не має змоги їх сплачувати.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив, що 05.03.2016 року між стронами в Костопільському районному відділі РАЦС Рівненської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі актів про одруження зроблено запис №40 /а.с.3/.

Сторони від шлюбу мають неповнолітнью доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ГЮ №263716 /а.с.4/.

Дочка наразі проживає з матірю, що підтверджується довідкою №888 від 20.03.2017 р. КП "Костопільське будинкоуправління" /а.с. 39/.

Позивачка не працює, перебуває на обліку як безробітна, що підтверджується довідкою №134 від 26.01.2017 р. /а.с. 7/.

Відповідач також не працює з 18.08.2005 р., що підтверджується довідкою Підлужненської сільської ради №294 від 21.02.2017 р. /а.с. 28/ Із пояснень відповідача вбачається, що він має нерегулярний мінливий дохід /а.с. 25-26/.

Також, судом встановлено, що відповідач хворіє на бронхіальну астму, що підтверджується довідкою Костопільського районного центру первинної медичної допомоги №6 від 08.03.2017 р. /а.с. 29/, копією витягу із медичної картки ОСОБА_4 /а.с. 33/, копією акта обстеження стану здоровя №102241 з копією епікриза /а.с. 34-35/.

Судом встановлено, що відповідач має у власності автомобіль Seat Inka 2001 року випуску /а.с. 38/.

Також, судом встановлено, що відповідач 20.01.2017 р. позичив у ОСОБА_6М, грошові кошти в сумі 29000 грн., які зобовязується повернути до 31.12.2018 р., або повертати ці кошти частинами протягом даного часу, що підтверджується відповідно копією розписки /а.с. 30/.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до частин 1, 3 статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно приписів ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як передбачено статтею 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Частиною 1 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідач доказів того, що він належним чином займається утриманням своєї неповнолітньої доньки не надав. Судом встановлено, що відповідач не приймає належної участі в утриманні дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Суд враховує, що обовязок утримувати дітей згідно положень ст.180 СК України лежить на обох батьках.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 є підставними та підлягають до задоволення частково.

Визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, суд дійшов висновку, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 750 гривень щомісячно, не буде надто обтяжливим для відповідача, є обґрунтованим та підлягає до задоволення, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення донькою повноліття.

Позов про стягнення аліментів був поданий 31 січня 2017 року, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів з відповвідача на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічого віку, суд вважає за необхідне зазначити насмтупне.

Згідно приписів ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, право дружини на утримання законодавчо перебуває у залежності від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, має хронічну хворобу та значні боргові зобовязання, суд дійшов висновку, що станом на день прийняття рішення він не має змоги надавати позивачці матеріальну допомогу.

Таким чином, позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2; Рівненська обл., Костопільський район, с.Корчівя, вул.Кузнєцова, 12; ід.код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (м.Костопіль, вул.Молодіжна, 28; ід.код НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 750 /сімсот пятдесят/ грн. щомісячно з 31.01.2017 р. до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_7