Справа № 454/2069/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Карівської сільської ради Сокальського району про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Свої вимоги мотивує наступним.

Зазначений житловий будинок побудований його дідом ОСОБА_4, з яким він проживав у цьому житлі з 1998 року до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя дід уклав заповіт на користь своєї дочки - матері позивача ОСОБА_2

Остання не прийняла спадщину, проживає за іншою адресою і не цікавиться спірним будинком. Крім того, даний будинок не зареєстрований на праві власності, а тому, не може бути успадкований.

Позивач понад десять років з 1998 року проживає у даному будинку, проводить його ремонт, утримує його в належному стані, обробляє земельну ділянку, оплачує комунальні послуги.

Спірний житловий будинок на праві власності ні за ким не зареєстрований.

Тому, вважає, що має право на визнання за ним права власності на цей будинок за набувальною давністю.

В судове засідання позивач не прибув.

Представник позивача - ОСОБА_5 подала заяву, в які просить розгляд справи проводити у її та позивача відсутності. Позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула та не повідомила причини неявки. Заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подала.

Представник відповідача Карівської сільської ради в судове засідання також не прибув. Подав заяву, в які зазначив. о позов визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Дослідивши докази по справі, суд позов відхиляє з наступних підстав.

Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі:

- майно може бути об'єктом набувальної давності;

- добросовісність володіння;

- відкритість володіння;

- давність володіння та його безперервність;

- відсутність інших осіб, які претендують на це майно;

- відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Згідно з нормами чинного законодавства, зокрема положеннями статей 182, 331, 334 ЦК України, основною умовою для визначення статусу нерухомого майна будь-якого об'єкта нерухомості є державна реєстрація прав на нього.

Право власності на новостворюване нерухоме майно виникає лише після прийняття його в експлуатацію та реєстрації права власності на це майно. До цього моменту нерухомого майна юридично не існує, а згідно з ч.3 ст. 331 Цивільного кодексу України забудовник вважається лише власником матеріалів та обладнання, які були використані в процесі такого будівництва (створення майна).

Тому, спірний житловий будинок не можна вважати нерухомим майном, оскільки згідно довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 31.12.2015р. будинок АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрований. Зазначені обставини в позовній заяві зазначив і сам позивач, а саме, що його дід ОСОБА_4 збудував даний будинок 1991 року, однак права власності на нього не оформив.

За таких підстав, даний житловий будинок не може бути об'єктом набувальної давності, оскільки він не зданий в експлуатацію, право власності на нього не було зареєстровано, а тому такий не являється нерухомим майном.

Крім того, обов'язковою обставиною, яка має значення для визнання права власності на майно за набувальною давністю є відсутність у позивача інших підстав набуття права на це майно (ч.1 ст.344 ЦК України).

В той же час, позивач стверджує, що є онуком ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Мати позивача ОСОБА_2, на користь якої складено заповіт, не прийняла спадщини після смерті ОСОБА_4

В такому випадку, в силу ст.1223 ЦК України, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 УК України.

Згідно ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення, в тому числі онуки (другий ступінь споріднення).

Таким чином, у позивача є підстави (титул) набуття права на використані при будівництві спірного будинку матеріали та обладнання, а також пов'язані з цим інші права та обов'язки забудовника у випадку доведення обставин, що мають значення для справи, а саме: родинних відносин, неприйняття спадщини за заповітом, відсутності інших спадкоємців або того, що вони не претендують на це майно тощо.

Суд не приймає до уваги визнання позову відповідачем Карівською сільською радою, оскільки згідно ст.174 ЦК України, визнання відповідачем позову може бути прийняте судом, якщо воно не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на вищенаведене, суд не вбачає підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на спірний будинок за набувальню давністю, оскільки цей будинок не може бути об'єктом набувальної давності та в позивача є підстави набуття права на нього з інших підстав, передбачених Цивільним кодексом України.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Карівської сільської ради Сокальського району про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - в той самий строк з дня отримання його копії.

Головуючий: М. Я. Адамович