печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

"26" вересня 2017 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді : Козлов Р.Ю.,

при секретарі: Іваненку С.С.,

розглянувши заяву представника Ніппон Сода Ко., Лтд. - Проходи Юлії Леонідівни про забезпечення позову Ніппон Сода Ко., Лтд., до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_3, про дострокове припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Компанія Ніппон Сода Ко., Лтд. (надалі за текстом - Позивач) звернулася до суду із позовом про дострокове припинення чинності свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг. Рішення за таким позовом стосуватиметься прав та охоронюваних законом інтересів власника даного свідоцтва, а його виконання полягатиме в достроковому припиненні чинності вказаного свідоцтва шляхом внесення відомостей про його припинення до Державного реєстру свідоцтва України на знаки для товарів і послуг. В обґрунтування пред'явлених вимог представник компанії послалася на те, що 15 січня 2016 року компанією Ніппон Сода Ко., Лтд. було направлено повідомлення до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» Державної служби інтелектуальної власності України, про можливість відмови в реєстрації заявленого позивачем знаку для товарів і послуг за міжнародною заявкою № 1243925 на підставі існування раніше зареєстрованого знаку для товарів і послуг «Альфа-Аміприд» за свідоцтвом України НОМЕР_1. Таким чином, позивач не може реалізувати своє право на одержання правової охорони в Україні на знак для товарів і послуг за міжнародною заявкою № 1243925 внаслідок існування знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, відомості про надання якому правової охорони опубліковані 12 квітня 2010 року. Водночас, зазначає представник позивача, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 не використовується на території України протягом більше, ніж трьох років з дати, наступної за датою публікації відомостей про надання цьому знаку правової охорони, а саме, з 13 червня 2013 року. Посилаючись на здійснення права на захист свого охоронюваного законом інтересу, позивач просить суд ухвалити рішення про дострокове припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг та зобов'язати відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відомості про його припинення до Державного реєстру свідоцтва України на знаки для товарів і послуг.

При подачі вказаного позову, представник позивача звернулася до суду із заявою, в якій з метою забезпечення позову просить суд заборонити ОСОБА_3 відчужувати будь-якій особі майнові права інтелектуальної власності щодо знаку для товарів послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 та заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, Ідентифікаційний код: 37508596 вносити будь-які зміни щодо свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, опубліковувати відомості про передачу права за вказаним свідоцтвом.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник зазначила, що Компанія Ніппон Сода Ко., Лтд. звернулася до суду із позовом про дострокове припинення чинності свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг. Рішення за таким позовом стосуватиметься прав та охоронюваних законом інтересів власника даного свідоцтва, а його виконання полягатиме в достроковому припиненні чинності вказаного свідоцтва шляхом внесення відомостей про його припинення до Державного реєстру свідоцтва України на знаки для товарів і послуг. Виконання такого рішення є можливим, якщо власником даного свідоцтва на момент вирішення спору та прийняття рішення з набуттям ним законної сили та на момент його виконання залишатиметься одна й та сама особа. Однак, власник свідоцтва за час між поданням позовом та виконанням відповідного рішення може змінитися, що утруднить або унеможливить виконання даного рішення у випадку задоволення позовних вимог. Ускладнення або унеможливлення виконання такого рішення полягатиме у необхідності заміни відповідної сторони правонаступником. Як на підставу звернення до суду із даною заявою, представник позивача посилається на те, що така небезпека вже фактично підтверджена, оскільки станом на момент захисту позивачем свого законного інтересу стало відомо, що власником свідоцтва була компанія Юнісіті Ентерпрайзис Л.П., а на даний момент - фізична особа ОСОБА_3, що підтверджується відповідними бібліографічними даними про свідоцтво України НОМЕР_1.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши предмет та підстави пред'явленого позову, обсяг заявлених вимог, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

П. 2 ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову має містити, зокрема, обґрунтування виду забезпечення, який належить застосувати.

У відповідності до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 1 даної постанови визначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 151, пп. 2, 3, 8 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, шляхом встановленням обов'язку вчинити певні дії; встановленням обов'язку вчинити дії щодо унеможливлення доступу користувачів мережі Інтернет до об'єктів права інтелектуальної власності, правомірність використання (розміщення) яких у мережі Інтернет є предметом спору.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ініціювання даного спору позивачем пов'язане з достроковим припиненням чинності свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів, стосуватиметься прав і охоронюваних законом інтересів власника даного свідоцтва. Ухвалене судом рішення, у разі задоволення позову, зачепить інтерес позивача, а його виконання полягатиме у достроковому припиненні чинності вказаного свідоцтва шляхом внесення відповідних відомостей про його припинення до Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів та послуг.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має: з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

З урахуванням вказаних обставин, суд дійшов висновку, що між сторонами дійсно наявний спір, заява про забезпечення позову стосується предмета судового дослідження обраний вид забезпечення позову відповідає вимогам процесуального законодавства а також не перешкоджатиме господарській діяльності третім особам.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що між сторонами справи виник спір щодо об'єкта права інтелектуальної власності, види забезпечення, які просить вжити позивач, є повністю співмірними із заявленими позовними вимогами, жодним чином не перешкоджатимуть відповідачеві у здійсненні його господарської діяльності. Забезпечення позову запропонованими позивачем способами, законних прав та інтересів третіх осіб порушено не буде, застосовані заходи не перешкоджатимуть відповідачеві користуватись майном, відтак суд дійшов висновку про достатність підстав для задоволення заяви про забезпечення даного позову.

При цьому, суд надає оцінку тій обставині, що обрані способи забезпечення позову співвідносяться з предметом позову, а отже існує зв'язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому такі заходи зможуть забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника Ніппон Сода Ко., Лтд. - Проходи Юлії Леонідівни про забезпечення позову Ніппон Сода Ко. Лтд (2-1 Охтемачі 2-чом, Чійода-ку, Токіо 100-8165, Японія) до Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, Ідентифікаційний код: 37508596), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), про дострокове припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) відчужувати будь-якій особі майнові права інтелектуальної власності щодо знаку для товарів послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1.

Заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, Ідентифікаційний код: 37508596 вносити будь-які зміни щодо свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, опубліковувати відомості про передачу права за вказаним свідоцтвом.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Строк пред'явлення для виконання ухвали три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом п'яти з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається потягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: