Справа № 266/4226/17
Провадженя№ 2/266/1172/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18.12.2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого - судді Митрофановій Є.Г.,

за участю секретаря - Воропаєвої О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що 06 квітня 1995 року між ними та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, житлового будівництва та прилеглих будівель, розташованих за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лінника, буд. 12, посвідчений Маріупольською універсальною товарною біржою № 3516. Згідно з умовами контракту № 3516 від 06 квітня 1995 року, позивачі придбали вказане будівництво за 680000000 карбованців, передали гроші відповідачці, а остання прийняла грошові кошти та передала правовстановлюючі документи і ключі від будинку. В даний час позивачі не можуть розпорядитись своєю власністю, оскільки на момент укладення договору цей договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, як того вимагає діючий в даний час законодавство. Просили визнати договір купівлі-продажу № 3516 від 06 квітня 1995 року, укладений між ними та відповідачкою ОСОБА_5, дійсним.

Позивачі в судове засідання надали заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідачка ОСОБА_5 до відкритого судового засідання не зявилася, відомостей про причини неявки суду не надала, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, у зв?язку з чим суд, розглядає справу без її участі та на підставі статті 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06 квітня 1995 року між ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено біржовий контракт № 3516, посвідчений Маріупольською універсальною товарною біржою, за умовами якого позивачі придбали у власність житлове будівництво та прилеглі будівлі, розташовані за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лінника, буд. 12, будинок: житловою площею 52,5 кв.м., і які складають 14/25 ідеальної частки (а.с. 5).

Сторони виконали всі умови угоди в повному обсязі, позивачі передали грошові кошти, а відповідач в свою чергу передав у власність позивачів житловий будинок, який розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лінника, буд. 12.

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 290591, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 03.11.2012 року, вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклала шлюб з ОСОБА_7. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 (а.с. 17).

Згідно із реєстраційним посвідченням від 10.04.1995 року, виданим Маріупольським бюро технічної інвентаризації, 14/25 частки домоволодіння № 12 по вулиці Лінника в місті Маріуполі зареєстровані за ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві власності на підставі біржового контракту № 3516 від 06.04.1995 року під № 1679 (а.с. 6).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 727817, ОСОБА_1 на підставі рішення Маріупольської міської ради від 29.02.2008 року № 5/19-3461 є власником земельної діяли площею 0,0360га, кадастровий номер::02:017:0315, яка розташована по вулиці Лінника, 12, м. Маріуполь, співвласниками земельної ділянки є ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 12).

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до вимог ст. 227 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу житлового будинку має бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Аналогічні положення містить чинний на теперішній час ЦК України, згідно ст. 657 якого, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу,житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Разом з тим, згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 2001 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час укладення угоди, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд в праві за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Згідно зі ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Таким чином, оскільки угода є чинною, всі її умови виконані, позивачі з моменту укладання угоди безперешкодно володіють та користуються придбаним майном, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. ст. 12, 130, 89, 263-265, 280, 284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, житлового будинку, житловою площею 52,5 кв.м., та прилеглих господарських споруд, розташованих за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лінника, буд. 12, що розташований на земельній ділянці площею 0,0360га., кадастровий номер::02:017:0315, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрований на Маріупольській універсальній товарній біржі № 3516 від 06 квітня 1995 року, і зареєстрований Маріупольським бюро технічної інвентаризації № 1679 від 10.04.1995 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Митрофанова Є. Г.