АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8080/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1120/17Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

За участю секретаря: Лимар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою керівника Полтавської місцевої прокуратури М. Дубинки

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2017 року

по справі за позовом Першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури в інтересах недієздатної особи ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб: ОСОБА_6, Органу опіки та піклування - Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про визнання договору купівлі - продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року перший заступник керівника Полтавської місцевої прокуратури Р.Кривоніс звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2017 року позов залишено без розгляду.

Не погодившись з даною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив керівник Полтавської місцевої прокуратури М. Дубинка, який в апеляційній скарзі просить ухвалу місцевого суду скасувати як таку, що постановлена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що місцевий суд залишаючи позов без розгляду на стадії судового розгляду справи, не врахував, що прокурор вже являється законним представником недієздатного в суді, а вимагаючи згоду на представництво інтересів недієздатного ОСОБА_3 органам прокуратури не надав часу для її надання.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, місцевий суд виходив з того, що прокурор, звертаючись до суду з позовом в інтересах недієздатної особи ОСОБА_3 не отримав письмової згоди законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.

Проте з таким висновком місцевого суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Так, звертаючись до суду з позовом перший заступник керівника Полтавської місцевої прокуратури вказував, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 29.03.2007 року ОСОБА_3 визнано недієздатним та призначено опікуном ОСОБА_6 Згідно інформації Органу опіки і піклування, який саме і звернувся до органу прокуратури з метою захисту інтересів недієздатного, опікуну ОСОБА_6 було відомо про укладення ОСОБА_3 спірного договору купівлі-продажу, що в подальшому призвело до вибуття квартири з його власності. Не зважаючи на неодноразове звернення органу опіки і піклування до ОСОБА_6, останній зволікав зі зверненням до суду з відповідним позовом на захист інтересів недієздатного.

Таким чином, представництво інтересів ОСОБА_3 прокурором в суді було обґрунтоване бездіяльність опікуна недієздатного, а відтак звернення прокурора до суду із вказаною позовною заявою є підставним, законним та таким, що відповідає вимогам ст. 23 ЗУ №Про прокуратуру».

Разом з тим, згідно вимог цивільного процесуального законодавства, питання наявності підстав для представництва прокурором інтересів недієздатного вирішується судом при відкритті провадження.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

В свою чергу, в ст. 121 ЦПК України йдеться про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку на усунення виявлених недоліків, що може мати місце на стадії відкриття провадження у цивільній справі.

Однак, в ухвалі про відкриття провадження від 08 грудня 2016 року суд прийшов до висновку, що подана позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 119-122 ЦПК України та відкрив провадженні у цивільній справі.

Між тим, у п.7 абзацу 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що якщо порушення правил статей 119,120 ЦПК України виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Проте, місцевим судом не було надано прокурору часу для усунення недоліків позовної заяви, а саме надання згоди опікуна.

При цьому, залишаючи позов без розгляду вже на стадії судового розгляду справи, суд не навів підстав та обґрунтувань законності вчинення такої процесуальної дії, а також не зазначив правову норму, яка дала б можливість встановити правомірність залишення позову без розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував дані вимоги процесуального закону та відповідні роз'яснення, та помилково дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви Першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури без розгляду, чим порушив порядок, встановлений для вирішення даного питання.

Поряд з цим, колегія суддів зауважує, що 21.03.2017 року опікуном надано згоду на представництво інтересів недієздатного ОСОБА_3 органам прокуратури, а відтак відсутні перешкоди для продовження розгляду справи по суті.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2017 року - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст. 311, ст.ст. 313, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу керівника Полтавської місцевої прокуратури М. Дубинки - задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2017 року - скасувати.

Матеріали справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: /підпис/ О. О.Панченко

Судді : /підпис/ О. І . Обідіна /підпис/ О.В.Прядкіна

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області _____________ О.О. Панченко