Провадження № 2/219/4552/2017
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

13 грудня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Наумової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зазначає, що є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування частки квартири від 26 вересня 2017 року. Відповідач, не є власником квартири, за місцем реєстрації не проживає з 2007 року, особистих речей у житлі не зберігає, що порушує його права як власника помешкання та неможливістю сплачувати комунальні послуги та отримання субсидії.

Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання жодного разу не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.

З урахуванням ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,належить на праві дарування частки квартири ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування частки квартири від 26 вересня 2017 року. Зазначений договір посвідчено Світлодарською державною нотаріальною конторою, Бахмутського районного нотаріального округу, Донецької області, ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 897 (а.с.6).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10362700 від 11 квітня 2006 року, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,належала на праві власності: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право власності б/н від 16 лютого 2006 року, частка 1/3 на кожного (а.с.5).

Довіреністю 77 АВ 5255481 від 08 серпня 2017 року, посвідченою ОСОБА_6, т.в.о. нотаріуса м. Москва ОСОБА_7 від 08 серпня 2017 року за р.№1-728, ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_5 - управляти і розпоряджатися всім його майном, у чому воно не полягало і де би не знаходилося на території України, відповідно до цього укладати всі дозволені законом угоди, в тому числі подарувати гр. України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 квартиру розташовану у АДРЕСА_2. на умовах на свій розсуд, зокрема: укладати і підписувати договір дарування, договір купівлі-продажу. (а.с.12).

Відповідно до договору дарування частки квартири від 26 вересня 2017 року, ОСОБА_5, що діє від свого імені та від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченою ОСОБА_6, т.в.о. нотаріуса м. Москва ОСОБА_7 від 08 серпня 2017 року за р.№1-728, подарували, а ОСОБА_1 прийняв в дар 2/3 частки квартири номер 13 в будинку номер 26 по вулиці без назви у м. Світлодарськ Бахмутського району Донецької області (а.с.6).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №98534299 від 26 вересня 2017 року, власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_1, підстава виникнення права власності - договір дарування частки квартири від 26 вересня 2017 року. Зазначений договір посвідчено Світлодарською державною нотаріальною конторою, Бахмутського районного нотаріального округу, донецької області, ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 897 (.с.7).

Згідно з актом від 13 жовтня 2017 року, складеного депутатом Світлодарської міської ради ОСОБА_8 у складі сусідів: ОСОБА_9 та ОСОБА_10, встановлено, що ОСОБА_2, за місцем реєстрації з 2007 року не проживає (а.с. 10).

Приймаючи рішення, суд виходить з наступного.

Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.391 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.ч.1, 2 ст.405 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не є власником спірної квартири, у спірній квартирі не проживає, особистих речей у квартирі не зберігає, квартирою не цікавиться, його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 13 у будинку №26 в м. Світлодарськ Бахмутського району Донецької області.

З огляду на викладене, керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 214, 215-218, 224, 360-7 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Т.В.Давидовська