Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Мізера А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину звернулась ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що з відповідачем по справі його довірителька перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого 10 серпня 2010 року у них народився син ОСОБА_4.

Рішенням Рівненського міського суду від 03 вересня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина залежно на проживанні з позивачкою. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання їх неповнолітнього сина, а як стало відомо його довірительці відповідач офіційно працевлаштований, працює водієм у ТОВ «Камаз-транс-сервіс» та отримує дохід, розмір якого по її підрахункам щомісячно становить близько 20000,00 грн. Інших осіб на утриманні немає, аліменти нікому не сплачує. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача визнала частково. Суду пояснила, що її довіритель не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, а не в розмірі 1/3 частки, як просить позивач.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 10 серпня 2010 року у них народився син ОСОБА_4.

Рішенням Рівненського міського суду від 03 вересня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина сторін залишено на проживанні з матірю.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні рішенням Рівненського міського суду по цивільній справі №569/4576/15-ц від 03 вересня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з якого вбачається, що позов позивача задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 06 вересня 2008 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1380 розірвано. Неповнолітнього сина ОСОБА_4 залишено проживати з матірю.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №127544 виданого 17 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції вбачається, що ОСОБА_5 народився 10 серпня 2010 року в м.Рівне, про що зроблено відповідний актовий запис за №2077. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку не надає позивачу кошти на утримання сина, не приймає участь у його утриманні та вихованні, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також те, що в судовому засіданні представником позивача не подано належних та допустимих доказів того, що відповідач спроможний сплачувати заявлений позивачем розмір аліментів, крім того суд враховує, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, тому суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти в розмірі по ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду 05 грудня 2016 року до досягнення їх сином повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.180-182 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду 05 грудня 2016 року до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :