Справа № 442/6752/17
Провадження № 2/442/2382/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку.

Дослідивши подану позовну заяву та додані до неї документи, суддя вважає за необхідне повернути позивачеві позовну заяву, виходячи з наступного.

З позовної заяви та матеріалів доданих до неї вбачається, що позивач звертається до суду з вимогою про стягнення з відповідача.

З 08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким передбачено, що сторона з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені статтею 96 ЦПК України:

Згідно ч.4ст.96 ЦПК України вимоги, за якими може бути видано судовий наказ - про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов»язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно ч.2ст.96 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи вимога позивачки про стягнення аліментів не пов»язана із встановленням чи оспорюванням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, до позовної заяви не надано відповідного рішення про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, що, в свою чергу, унеможливлює розгляд вказаної вимоги у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у ч.1 ст. 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

В матеріалах поданих позивачем разом з позовною заявою відсутні докази того, що позивачу було відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 або відповідний наказ було скасовано судом.

Таким чином, позивач звертається до суду з вимогами, визначеними ч.1 ст. 96 ЦПК України в порядку позовного провадження з порушенням порядку визначеному ч. 3 ст. 118 ЦПК України.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві у випадку, коли подана заява без дотримання порядку, визначеного ч.3 ст. 118 цього Кодексу.

Враховуючи обставини наведені вище, суддя дійшла висновку про повернення позовної заяви позивачеві, оскільки позовна заява подана позивачем щодо вимог визначених ч. 1 ст. 96 ЦПК України з порушенням порядку визначеному ч. 3 ст. 118 ЦПК України.

Проте, суд роз»яснює, що вказана обставина не є перешкодою для звернення заявником із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 96, ч. 3 ст. 118, п. 6 ч. 3 ст.121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Повернути позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Роз'яснити позивачу її право звернутися до суду із відповідною заявою про видачу судового наказу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Нагірна О.Б.