Справа № 595/422/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2017

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

з участю секретаря Ковалівського Б.В.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що у них різні погляди на життя, через що виникають різного роду непорозуміння. Вони не проживають повноцінним подружнім життям, а тому збереження шлюбу втратило будь-який сенс. Просила термін на примирення не надавати, справу розглянути за її відсутності.

Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи позивачка в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить справу розглядати у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши єдиний письмовий доказ, яким є свідоцтво про укладення шлюбу між сторонами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

05 серпня 2016 року укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у Петрівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис №4.

Сторони у шлюбі дітей не мають.

Згідно ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Жодного доказу на доведення обставин, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, а саме, що у сторін різні погляди на життя, через що виникають непорозуміння, що сторони не проживають повноцінним подружнім

життям, що відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу,

як це передбачено ст.106 СК України, позивачка суду не надала.

Таким чином, в судовому засіданні судом не встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.106,110,112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом. Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_4