Справа № 128/486/17
28 вересня 2017 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді Ганкіної І.А.,
за участю секретаря Жигарової Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Вінницький районний сектор Управління ДМС України у Вінницькій області, Некрасівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, про усунення перешкод в користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
28.02.2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом.
Ухвалою суду від 04.08.2017 року замінено позивача ОСОБА_3 у справі № 128/486/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Вінницький районний сектор Управління ДМС України у Вінницькій області, Некрасівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, про усунення перешкод в користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право користування житлом, її правонаступником ОСОБА_1.
ОСОБА_1 свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.04.2017 року, позивач ОСОБА_3, яка є його бабусею, продала йому будинок за адресою: Вінницький район, с. Некрасово, вул. Вінницька, 16, яка помилково зазначена, як «вул. Незалежності».
Зазначає, що відповідач чинить йому перешкоди у розпорядженні майном, а саме, ставить його у скрутне матеріальне становище, адже він фактично повинен оплачувати витрати на комунальні послуги із розрахунку на двох осіб.
Також вказує, що на його адресу надходять вимоги від кредитних установ про сплату боргів, адресовані відповідачу. Відповідач створює істотні перешкоди в користуванні та розпорядженні житлом, оскільки його формальна реєстрація заважає вільному користуванню та розпорядження майном.
За вказаних обставин просить суд усунути перешкоди в користуванні майном шляхом позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житлом за адресою: с. Некрасове, вул. Вінницька, 16, Вінницького району Вінницької області.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, попередньо подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з'явився, хоча викликався судом в порядку ст. 76 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Тому суд, у порядку ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу.
Врахувавши думку та позицію позивача, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.04.2017 року, укладеного між ним як покупцем та ОСОБА_3 як продавцем, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованим в реєстрі за № 785, належить цілий житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Некрасове, вул. Вінницька (Незалежності), 16, Вінницького району Вінницької області.
Право власності ОСОБА_1 на вищевказаний будинок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Згідно довідки № 81, виданої виконавчим комітетом Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21.02.2017 року, при виготовленні технічної документації і правовстановлюючих документів Вінницьким ООБТІ була допущена помилка, а саме: вулиці Леніна надана назва Незалежності. Правильно вважати: вулиця Вінницька (рішення 49 сесії 6 скликання від 23.10.2015 року).
Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей.
Відповідно до норм ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз наведених норм цивільного та житлового законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме, шляхом заявлення вимоги про позбавлення права користування житловим приміщенням.
З довідки № 812, виданої виконавчим комітетом Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 29.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АВ 092558, виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 28.03.2000 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (бувша Леніна), 16, але фактично з жовтня 2015 року не проживає.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст.163 ЖК Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Будь-яких з обставин, передбачених вищевказаними нормами закону, по справі не встановлено. Відповідач не проживає за місцем реєстрації близько двох років. Поважні причини його відсутності за місцем реєстрації відсутні.
Згідно ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки (шість місяців), провадиться в судовому порядку.
В зв`язку з викладеним вище, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 72, 150, 163 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 59, 60, 158, 197, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку № 16 по вул. Вінницька в с. Некрасове, Вінницького району Вінницької області.
Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

СУДДЯ: