Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 321/1192/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Олійник М.Ю.
Провадження № 22-ц/778/307/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

За участю секретаря: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжне», ОСОБА_3, треті особи - Управління держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, Відділ реєстрації виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Запорізької області, про визнання договору оренди недійним та скасування його державної реєстрації,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 10.01.2008 року між нею, як орендарем, та ОСОБА_5, як орендодавцем, було укладено договір оренди землі, обєктом якого є земельна ділянка загальною площею 6,3327 га, кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0004. Вказаний договір був зареєстрований у Михайлівському відділенні Запорізької філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 28.10.2008 року за № 76. Строк дії договору 15 років.

17.07.2012 року право власності на вищезазначену земельну ділянку перейшло до ОСОБА_3 в порядку спадкування.

30.10.2015 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про те, що 01.10.2015 року між ОСОБА_3, як орендодавцем, з одного боку, та ТОВ «Молодіжне», як орендарем, з іншого боку, було укладено Договір оренди землі, обєктом якого є вищевказана земельна ділянка загальною площею 6,3327 га.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 01.10.2015 року, обєктом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :09:001:0004, що розташована на території Марянівської сільської ради Михайлівського району, що укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Молодіжне», з моменту укладення, та скасувати його державну реєстрацію від 30.10.2015 року, номер запису 11885289.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 01.10.2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Молодіжне», обєктом якого є земельна ділянка площею 6,3327 га з кадастровим номером :09:001:0004, що розташована на території Марянівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області.

Скасовано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 01.10.2015 року, номер запису 11885289 від 30.10.2015 року.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

За ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив із того, що у звязку з наявністю діючого договору оренди землі від 10 січня 2008 року, укладеного між попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_5 і ОСОБА_4 строком на 15 років, зареєстрованого у Михайлівському відділенні Запорізької філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 28 жовтня 2008 року за № 76, договір оренди землі, укладений 1 жовтня 2015 року між новим власником земельної ділянки ОСОБА_3 та TOB «Молождіжне», є недійсним, а рішення про його державну реєстрацію підлягає скасуванню.

Проте, погодитися з такими висновками суду не можна з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 10 січня 2008 року між ОСОБА_5, як орендодавцем, з одного боку, та ОСОБА_4, як орендарем, з іншого боку, було укладено договір оренди землі, обєктом якого є земельна ділянка загальною площею 6,3327 га, кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0004. Вказаний договір був зареєстрований у Михайлівському відділенні Запорізької філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 28 жовтня 2008 року за № 76 (а.с. 6-8, 9, 10, 11).

У відповідності до положень п. 8 договору строк його дії 15 років.

Орендодавець ОСОБА_5 померла 07.03.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 І-ЖС № 382278.

Власником земельної ділянки площею 6,3327 га, кадастровий номер :09:001:0004, став ОСОБА_3, що вбачається з копій свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 липня 2012 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 липня 2015 року (а.с. 49, 50).

01 жовтня 2015 року між ОСОБА_3, як орендодавцем, з одного боку, та ТОВ «Молодіжне», як орендарем, з іншого боку, було укладено Договір оренди земельної ділянки, обєктом якого є земельна ділянка загальною площею 6,3327 гектара, кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0004 (а.с. 41-43, 44). Реєстрацію вказаного договору була проведена 30 жовтня 2015 року, номер запису 11885289 (а.с. 53).

Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За положеннями статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Зважаючи на те, що договір оренди землі від 10 січня 2008 року був укладений від імені ОСОБА_5 вже після смерті останньої, яка померла 07.03.2007 року, він є недійсним згідно ст.ст. 203, 215 ЦК України.

При наведених обставинах, оскільки договір оренди землі від 10 січня 2008 року є недійсним, так як був укладений від імені ОСОБА_5 вже після смерті останньої, договір оренди земельної ділянки від 01.10.2015 року, який укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Молодіжне», не може бути визнаний недійсним з підстав, на які посилається ОСОБА_4

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню з ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору у суді апеляційної інстанції в сумі 1 212,64 грн. (а.с. 68).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2016 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1 212 (одна тисяча двісті дванадцять) грн. 64 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: