Провадження № 2/263/188/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину будинку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину будинку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що після смерті його батьків ОСОБА_5, померлого 16.02.2013 року, та ОСОБА_6, померлої 21.02.2015 року, відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Берегова (ОСОБА_2), буд. 25 м. Маріуполь Донецька область, яке складається з: житлових будинків Е-1, А-1, Б-1; сіней е, а, б; тамбуру а-1, гаражу В; сараю Г, вбиральні Д, паркану № 1, мощення І, загальною площею 163,1 кв. м. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батьків є він та його брат відповідач ОСОБА_4 Він звернувся до нотаріуса з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків на ? частину вищевказаного домоволодіння, однак постановами приватного нотаріуса ОСОБА_7 № 606/02-31 від 11.08.2016 року та № 607/02-31 від 11.08.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 16.02.2013 року, та ОСОБА_6, померлої 21.02.2015 року, у звязку з відсутністю у спадкоємців документів, оформлених відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцям. Він не має змоги оформити право власності на частину спадкового майна іншим чином, а тому за захистом своїх прав та законних інтересів був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив суд визнати за ним право власності на ? частину вищевказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, оскільки правовстановлюючих документів на домоволодіння суду надано не було, також не було надано, оригінал технічного паспорту на домоволодіння, а також документів, підтверджуючих родинні стосунки позивача зі спадкодавцями.

Суд, зясувавши думку сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 922347 від 04.04.2016 року, виданого повторно, ОСОБА_5, помер 16.02.2013 року /а.с. 6/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 920463 від 01.09.2015 року, виданого повторно, ОСОБА_6, померла 21.02.2015 року /а.с. 7/.

20.07.2016 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7 з заявою про прийняття спадщини у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Берегова, будинок №25, після смерті батька -ОСОБА_5, померлого 16.02.2013 року /а.с.25/ та того ж дня з аналогічною заявою після смерті матері - ОСОБА_6, померлої 21.02.2015 року /а.с.45/. На вищевказані заяви позивача нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7 були винесені постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії /а.с.41,61/.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач та відповідач, як діти спадкодавців, відносяться до першої черги спадкоємців за законом.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, позивач є спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину.

Надаючи оцінку правовідносинам щодо переходу майнових прав на спадкове майно суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п. 3.1 листа Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з'ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно; 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Згідно інвентаризаційної справи рік забудови будинку №25 літ.-А по вул. Берегова в м. Маріуполі - 1953р., де проживав ОСОБА_5, а в житловому будинку літ. Б рік забудови якого -1966 р.- проживала ОСОБА_6

З наданої МКП «Маріупольське БТІ» відповіді вбачається, що земельна ділянка за адресою: м. Маріуполь, вул. Берегова, 25 надавалася ОСОБА_5, згідно протоколу №13 від 16.05.1957 р. виконкому Маріупольської міської ради /а.с.12/.

З наведених даних вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у встановленому законом порядку не отримували в користування земельну ділянку по вул. Берегова, 25 в м. Маріуполі для здійснення будівництва, оскільки суду не надано протоколу №13 від 16.05.1957р., а з відповіді МКП «Маріупольське БТІ» не вбачається в якому розмірі надавалася земельна ділянка та з якою метою, документів про введення будинку в експлуатацію спадкодавці не мали, державну реєстрацію домоволодіння не проводили та правовстановлюючі документи не отримували, що є перешкодою для оформлення спадкових прав позивачем.

Вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайньою мірою захисту права власності особи за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно.

Позасудова процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та перелік документів, необхідних для її проведення, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з п. 42, 43 вказаної постанови для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. заявник серед іншого має подати документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований обєкт нерухомого майна.

Також згідно спрощеної процедури прийняття в експлуатацію, визначеною Порядком прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт (затверджений наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 р. № 79) для прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, господарських будівель і споруд, збудованих у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року заявник серед іншого також повинен надати до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням обєкта документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено обєкт.

Відповідно до наведених положень законодавчих актів, які передбачають можливість в досудовому порядку ввести в експлуатацію та захистити своє право власності на недобудовані або не введені своєчасно в експлуатацію індивідуальні житлові будинки побудовані до 1992 року, в усіх випадках вимагається від заявника (спадкоємця) надання документу, що підтверджує його право власності або користування на земельну ділянку, на якій розташований обєкт домоволодіння.

Натомість у позивача даний документ відсутній. За таких обставин позивач з обєктивних причин позбавлений можливості захистити своє право власності на спадкове майно у встановленому досудовому порядку.

При вирішенні в судовому порядку спірного питання щодо належності зазначеного будинку спадкодавцю та правомірності включення його до складу спадщини, суд керується наступним.

Відповідно до п. 42 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на обєкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси. З огляду на це належним документом, який відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обовязків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

Право власності в України повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З урахуванням зазначених положень законодавства та роз'яснень ВССУ, суд вважає не доведеним належними доказами факт побудови (придбання) у встановленому законом порядку спірного домоволодіння, оскільки земельна ділянка, на якій розташований спірний будинок, не надавалася ні у користування, ні у власність ані спадкодавцям, ані спадкоємцю, також, суду не надано належним чином складеного технічного паспорту, відповідно до якого домоволодіння, побудоване до 1992 року, вважалось б фактично прийнятим в експлуатацію, а тому у задоволені позову слід відмовити.

Керуючись, ст.ст. 3,10, 57, 60, 197, 209, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 11,16, 1218, 1261, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7, ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 42,43 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину будинку в порядку спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г.Шатілова