Справа № 159/3205/17
Провадження № 2/159/1084/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2, до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права власності на 1/2 частки квартири, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник - ОСОБА_2, звернулась в суд з позовом до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права власності на 1/2 частки квартири.

Позов обґрунтовано тим, що 28.10.2016 року помер її чоловік - ОСОБА_3. За життя її чоловіку на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1. Право власності на вказану вище квартиру виникло у її чоловіка згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.03.1993 року. 15.12.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3 Позивач подала нотаріусу письмову відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь спільної дочки ОСОБА_5. Після спливу шестимісячного строку прийняття спадщини, ОСОБА_5 звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_4, з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на ? квартири, що належала її батькові на праві приватної спільної сумісної власності. Однак, у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 01.08.2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Територіальної громади міста Ковеля в особі Ковельської міської ради Волинської області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на ? (одну другу) частки у праві спільної сумісної власності на квартиру № 79, що розташована в будинку №23 по вулиці Незалежності в місті Ковель Волинської області після смерті 28.10.2016 року батька ОСОБА_3. Разом з тим позивач, як власник ? (однієї другої) частки квартири №79, що розташована в будинку №23 по вул. Незалежності в м. Ковелі, не може на даний час реалізувати своє право володіти та розпоряджатись даним нерухомим майном, так як не може внести відомості про своє право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в звязку з відсутністю дійсного свідоцтва про право власності на житло від 12.03.1993 року №7, тобто відсутність відповідної правової підстави.

Враховуючи викладене, представник позивача ОСОБА_2 просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частки квартири №79, яка розташована в будинку №23 по вулиці Незалежності в місті Ковелі Волинської області.

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_2 не з'явились. Однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшло письмове клопотання голови Ковельської міської ради Волинської області, згідно якої просить дану справу слухати без участі представника міської ради.

Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №192191 від 28.10.2016 року, виданого Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, вбачається, що ОСОБА_3 помер 28.10.2016 року в місті Ковель Волинської області.

Той факт, що померлий 28.10.2016 року ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 були подружжям, підтверджується копією відповідного свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 527325.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне останньому майно, в тому числі й на 1/2 частку квартири №79, що розташована в будинку №23 по вул. Незалежності в місті Ковелі, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сім'ї, які на момент приватизації проживали в цій квартирі, тобто позивачу - ОСОБА_1, що стверджується розпорядженням органу приватизації від 03.03.1993 року №1-7 .

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 01.08.2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Територіальної громади міста Ковеля в особі Ковельської міської ради Волинської області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на ? (одну другу) частки у праві спільної сумісної власності на квартиру № 79, що розташована в будинку №23 по вулиці Незалежності в місті Ковель Волинської області після смерті 28.10.2016 року батька ОСОБА_3.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначеним рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належала ? частка квартири № 79, що розташована в будинку №23 по вулиці Незалежності в місті Ковель Волинської області.

Таким чином, в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, даний факт не підлягає додатковому доказуванню.

Згідно вимог ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В судовому засіданні встановлено, що при житті ОСОБА_3 ніякої домовленості між ним та ОСОБА_1, щодо виділу частки із майна спільної сумісної власності у квартирі №79, що розташована в будинку №23 по вул. Незалежності в місті Ковель Волинської області не існувало.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно з положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач не має змоги зареєструвати своє право власності на частку в спірній квартирі через відсутність належного правовстановлюючого документу.

За таких обставин суд визнає порушеними майнові права позивача щодо вільного користування та розпорядження зазначеною частиною квартири, належної їй на праві власності, через відсутність правовстановлюючого документу, а тому такі права та інтереси позивача потребують судового захисту.

Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину квартири № 79, що розташована в будинку №23 по вулиці Незалежності в місті Ковель Волинської області.

Судові витрати слід залишити за сторонами.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 182, 328, 392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права власності на 1/2 частки квартири - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири №79, яка розташована в будинку №23 по вулиці Незалежності в місті Ковелі Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий ОСОБА_6