АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/601/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Декаленко В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: представника позивача Князєва І.Л.

представника відповідача Баранова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» - Баранова Олександра Валерійовича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про визнання договору іпотеки припиненим, зобов'язання вчинити дії, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інсайд Груп».

в с т а н о в и л а:

Позивач звертаючись в березні 2016 року до суду з вищевказаним позовом обґрунтовував свої вимоги тим, що 24 січня 2014 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ним було укладено кредитний договір. За умовами якого банк надав йому споживчий кредит в сумі 5 000 000 гривень на строк до 24 січня 2019 року під 23 % річних. Подальшими змінами до договору загальну суму кредиту було збільшено до 8 000 000 гривень та визначено новий порядок погашення кредиту.

24 січня 2014 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_6 передала в іпотеку банку нерухоме майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла і він будучи спадкоємцем першої черги звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» з проханням надати згоду на оформлення спадщини та переоформлення на себе предмету іпотеки. Однак йому було повідомлено, що 16 березня 2015 року відповідач відступив ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс» право вимоги за кредитним договором, укладеним з ним на суму 7656 392,86 гривень. При цьому, станом на 6 жовтня 2015 року за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обтяження на іпотечне майно продовжує бути зареєстроване за обтяжувачем - ПАТ «Банк «Київська Русь».

Враховуючи, що відповідач передав право вимоги до нього третій особі, за що отримав суму коштів у розмірі заборгованості за кредитним договором, а відтак отримав від ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс» задоволення своїх вимог, які мав на підставі кредитного договору до нього, вважав що він безпідставно зберігає чинність іпотеки та обтяження на свою користь. Тому просив суд задовольнити заявлені ним вимоги з урахуванням того, що він виконав своє зобов'язання яке було забезпечено іпотекою перед відповідачем в повному обсязі.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року позов задоволено.

Визнано припиненим договір іпотеки від 24 січня 2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Київська Русь» та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М., зареєстрований в реєстрі за №336 (зі змінами, внесеними 31 січня 2014 року згідно договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою, зареєстрованого в реєстрі за №486).

Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про державну реєстрацію іпотеки та інформацію про державну реєстрацію обтяження стосовно об'єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00) - житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 453,9 кв. м., житловою площею 107 кв. м., а саме: номер запису про іпотеку: 4400087, номер запису про обтяження: 4399679.

Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про державну реєстрацію іпотеки та інформацію про державну реєстрацію обтяження стосовно нерухомого майна (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00) - земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_2, площею 0,053 га; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1, а саме: номер запису про іпотеку: 4400525, номер запису про обтяження.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» () повернути ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) наступні документи: Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_3, виданий 11.10.2000 року; Свідоцтво про право на особисту приватну масність на домоволодіння, видане 05.02.2002 року Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією, зареєстроване в БТІ в книзі за №43170 від 07.02.2002 року; Технічний паспорт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; Витяг з державного реєстру речових прав про реєстрацію права ЕАК №455637; Витяг з державного реєстру речових прав про реєстрацію права ЕАК №455638.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування та ухвалення нового рішення за яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Мотивуючи тим, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, просив суд її задовольнити.

Представник позивача та представник третьої особи ТОВ «Інсайд Груп» апеляційну скаргу не визнали, заперечували проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Суд першої інстанції задовольняючи вимоги позивача виходив з їх доведеності в судовому засіданні. Зазначаючи про необхідність припинення договору іпотеки з підстав припинення основного зобов'язання шляхом сплати ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс» на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» коштів в розмірі 7656 392,86 гривень, які відповідали розміру кредитного зобов'язання позивача перед банком.

Доводами апеляційної скарги відповідача є те, що укладення 16 березня 2016 року між ним та ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс» договору відступлення права вимоги відбулося в обхід встановлених в банку процедур укладення договорів, що з огляду на приписи Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб « призводить до нікчемності цього правочину.

За відсутності доказів на підтвердження звернення( задоволення вимог) відповідача щодо визнання даної угоди нікчемною в установленому законом порядку, колегія суддів вважає, що вони не можуть бути підставою для скасування постановленого судового рішення.

У той же час, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права, або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення ( ч. 3 ст. 303 ЦПК України)

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення яким, суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства,

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи 24 січня 2014 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №9009-45.1-14-2, за умовами якого банк зобов'язувався надати позичальнику споживчий кредит в сумі 5 000 000 гривень строком з 24 січня 2014 року по 24 січня 2019 року під 23 % річних, а позичальник зобов'язувався погашати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та можливі штрафні санкції в порядку і на умовах цього договору.

До кредитного договору було внесено зміни: від 31 січня 2014 року - збільшено загальну суму кредиту до 8 000 000 гривень; від 10 вересня 2014 року - визначено новий порядок погашення кредиту.

24 січня 2014 року з метою забезпечення виконання зобов'язань позивачем, передбачених умовами кредитного договору, між іпотекодержателем - відповідачем та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріально за умовами якого іпотекодавець передала в іпотеку банку нерухоме майно: земельну ділянку площею - 0,0530 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_2, та двоповерховий жилий будинок АДРЕСА_1.

За договором відступлення права вимоги від 16 березня 2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» відступив право вимоги за кредитним договором № 9009-45.1-14-2 від 24.01.2014 року з усіма діючими змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_5, ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс», яке діє від власного імені в інтересах та за рахунок активів Пайового венчурного недеверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Центрум».

Дане товариство сплатило на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» кошти у розмірі 7 656 392,86 гривень. Сторони уклали акт виконання зобов'язань, яким засвідчили відсутність будь-яких претензій одна до одної.

17 березня 2015 року ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором №9009-45.1-14-2 від 24.01.2014 року ПП «Виробничо-комерційна фірма «Інтар», яке за актом приймання-передачі отримало усі оригінали документів та перерахувало ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс» кошти розмірі 7 656 392,86 гривень.

3 липня 2015 року ПП «ВКФ «Інтар» право вимоги за кредитним договором відступило ТОВ «Інсайд груп». За умовами договору відступлення права вимоги ТОВ «Інсайд груп» набуло права кредитора, які виникли на підставі кредитного договору №9009-45.1-14-2 від 24.01.2014 року з усіма існуючими змінами та доповненнями до нього, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_5, на суму 7 656 392,86 гривень.

На виконання договору відступлення права вимоги, ПП «ВКФ «Інтар» за актом приймання-передачі передало, а ТОВ «Інсайд груп» прийняло оригінали всіх документів, при цьому -ТОВ «Інсайд груп» сплатило на користь ПП «ВКФ «Інтар» кошти у розмірі 7656392,86 гривень.

Стаття 24 Закону України «Про іпотеку» передбачає можливість відступлення прав за іпотечним договором за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Право вимоги належить іпотекодержателю, тому саме він і може їх відступити.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 512 ЦК, статей 24 і 42 Закону кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином; правонаступництва (наприклад, у разі реорганізації юридичної особи, що є кредитором у зобов'язанні); виконання обов'язку боржника його поручителем, майновим поручителем, третьою особою чи наступним іпотекодержателем. Згідно зі ст. 42 Закону України «Про іпотеку» наступний іпотекодержатель, який сплачує повну суму основного зобов'язання попередньому іпотекодержателю, вважається особою, на користь якої здійснене відступлення прав попереднього іпотекодержателя за іпотечним договором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в тому самому обсязі і на тих самих умовах, що існували до моменту такого переходу, якщо інше не передбачено законом або договором. Відбувається лише заміна особи, на користь якої боржник повинен виконати зобов'язання, забезпечені іпотекою, сутність зобов'язання залишається незмінною (ст. 514 ЦК).

Також підстави припинення іпотеки наведені у ст. 17 Закону України «Про іпотеку», відповідно до цієї норми права іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), у разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 599 ЦК зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У кредитора за договором залишається право вимоги до боржника, а боржник не звільняється від обов'язку розрахуватися з кредитором, відповідне право вимоги залишається навіть після спливу строку договору.

Отже, в силу вимог ст. 599 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку» повне виконання кредитного договору є підставою для припинення договору іпотеки,

На момент звернення позивача до суду боргові зобов'язання за кредитним договором не були виконані. Підтвердженням цьому є те, що 15 липня 2015 року ТОВ «Інсайд Груп» направило на адресу ОСОБА_5 лист вимогу про дострокове повернення коштів, в якому вимагало протягом тридцяти днів з моменту направлення вимоги перерахувати на його рахунок 7 656 392,86 гривень.

Тобто, сам факт переуступки банком права вимоги за кредитним договором що був укладений з позивачем іншій особі за наявності заборгованості божника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржника.

Також у ході розгляду справи було встановлено, що позивач ( позичальник за кредитним договором) є спадкоємцем першої черги після смерті іпотекодавця ОСОБА_6

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі переходу справа власності ( право господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Відтак, за відсутності доказів виконання позивачем зобов'язання, забезпеченого іпотекою правових підстав для задоволення заявлених ним вимог нема.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду як таке що постановлено з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню ( ч. 3 ст. 303 ЦПК ) з постановленням нового за правилами ст. 309 ЦПК України про відмову позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог з зазначених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 309, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» - Баранова ОлександраВалерійовича задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016року скасувати та постановити нове, за яким:

ОСОБА_5 відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: