О К Р Е М А Д У М К А
суддів Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ситнік О.М., Леванчука А.О.
18 жовтня 2017 року м. Київ
у справі за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Київська Русь» Волкова ОлександраЮрійовича, ОСОБА_7, Державної виконавчої служби України, треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Біккінеєва Ірина Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання недійсним акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та договору купівлі-продажу земельної ділянки, за касаційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_7, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 травня 2017 року
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 травня 2017 року, позов задоволено.

Визнано недійсними акти державного виконавця про реалізацію предметів іпотеки від 17 березня 2014 року № № 10501646/5-3, 10501646/5-2, 10501646/5-1, складені старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімовою А.Н. та видані на їх підставі приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А. свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 22 квітня 2014 року, зареєстрованих у реєстрі за № № 1557, 1560, 1554.

Визнано недійсними договори купівлі-продажу нерухомого майна, що придбане на аукціоні від 19 квітня 2016 року, укладені між Публічним акціонерним товариством «Банк Київська Русь» (далі - ПАТ «Банк «Київська Русь») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. та ОСОБА_7, які посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстровані в реєстрі за № № 9157, 9159, 9161.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року касаційні скарги ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_7, відхилено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 травня 2017 року залишено без змін.

З таким висновком погодитися не можна.

У справі, яка переглядається, з позовом до суду звернулася ОСОБА_3, у якому зазначала, що 11 грудня 2008 року головним державним виконавцем ВДВС ГУЮ Київської області Бабієм В.О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису від 02 грудня 2008 року про звернення стягнення на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1 та на земельні ділянки площами 0,4030 га, 0,1200 га, 0,0753 га та 0,0145 га, що розташовані за тією ж адресою.

Це нерухоме майно станом на день відкриття виконавчого провадження, належало їй на праві власності.

Згідно з протоколами проведення прилюдних торгів з реалізації належного їй нерухомого майна від 24 лютого 2014 року № № 13/19/5, 13/19/2, 13/19/3, 13/19/4 відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого майна до складу якого увійшло й спірне нерухоме майно.

17 березня 2014 року державним виконавцем на підставі протоколів складено акти про проведені прилюдні торги за № № 10501646/5-1, 10501646/5, 10501646/5-2, 10501646/5-3.

22 квітня 2014 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А. на підставі актів державного виконавця № № 10501646/5-2, 10501646/5-1, 10501646/5-3 ПАТ «Банк «Київська Русь» видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів на земельні ділянки, площею 0,1200 га, 0,0753 га та 0,0145 га (кадастрові номери НОМЕР_1).

Рішенням апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2015 року вказані прилюдні торги визнано недійними та скасовано протоколи від 24 лютого 2014 року № № 3/19/5, 13/19/2, 13/19/3, 13/19/4.

Між ПАТ «Банк» Київська Русь» (в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк» Київська Русь» Волкова О.Ю.) та ОСОБА_7 19 квітня 2016 року укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, що продане на аукціоні зареєстрованого в реєстрі № 9161, предметом якого є земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 0,0145 з цільовим призначенням − для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Того ж дня, між тими ж сторонами укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, що продане на аукціоні зареєстрованого в реєстрі № 9157, предметом якого є земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_4, загальною площею 0,1200 га з цільовим призначенням − для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та договір купівлі-продажу нерухомого майна, що продане на аукціоні зареєстрованого в реєстрі № 9159, предметом якого є земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3, загальною площею 0,0753 га з цільовим призначенням − для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначала, що станом на день укладення спірних правочинів, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк» Київська Русь» Волков О.Ю. знав про недійсність прилюдних торгів та скасування протоколів від 24 лютого 2014 року № № 13/19/2, 13/19/3, 13/19/4, 13/19/5 на підставі яких державним виконавцем складалися акт № № 10501646/5-3, 10201646/5-2 та 10501646/5-1 від 17 березня 2014 року та видавались нотаріусом спірні свідоцтва від 22 квітня 2014 року, а тому свідомо уклав спірні договори купівлі-продажу з ОСОБА_7 з метою незаконного продажу її власності. Просила визнати недійсними акти державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 17 березня 2014 року та договори купівлі-продажу нерухомого майна, що придбане на аукціоні від 19 квітня 2016 року. Позов заявлено на підставінорм статей 215, 216 ЦК України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної і касаційної інстанцій, керувався тим, що прилюдні торги з продажу спірного майна проведені з недодержанням вимог закону, зокрема, п. 3.2, 3.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів, що потягло за собою порушення прав позивача, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, видані 22 квітня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 підставі актів державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки підлягають визнано недійсними з підстав недодержання вимог, встановлених частинами 1−3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

З такими висновками погодитися не можна.

Згідно з ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою−третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише у разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

У зв'язку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції, може бути пред'явлена тільки стороною та стороні недійсного правочину.

Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Разом із тим відповідно до закріпленого у ст. 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У цьому разі майно може витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

До того ж одна з умов застосування віндикаційного позову - відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки у такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов'язально-правових способів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс17, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судом.

Таким чином, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди помилково застосували до спірних правовідносин норми статей 215, 216 України, не врахували, що позов у справі заявлено власником майна, що підтверджено рішенням апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2015 року про визнання прилюдних торгів недійними та скасування протоколів від 24 лютого 2014 року № № 3/19/5, 13/19/2, 13/19/3, 13/19/4. Суди залишили поза увагою те, що позивачка не є стороною оспорюваних правочинів.

Таким чином, вважаємо, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, що потягло ухвалення судових рішень, які не відповідають вимогам ст. ст. 212−214, 316 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, що у силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень із відмовою у позові, оскільки у даному випадку судами встановлено обставини справи, але неправильно застосовані норми матеріального права.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.М.Ситнік

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ А.О.Леванчук