Справа № 242/5538/17
Провадження 2-з/242/21/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Переясловської Ю.А., при секретарі Островерховому Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.12.2017 року звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Селидівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з поданням позову ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив, що 19.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером № 8978, за яким з позивача ОСОБА_1М, підлягає стягненню стягнуто на користь відповідача ПАТ «КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 130 231 грн. 20 коп. 26.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, яку передано для виконання за місцем роботи позивача на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля». Заявник просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення Селидівським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавчого провадження № 54897773 на підставі виконавчого напису № 8978 від 19.07.2017 року.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1ст. 152 ЦПК, України позов в тому числі забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Слід також зазначити, що статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до частини 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд звертає увагу, що саме по собі оскарження виконавчого напису свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому законодавець передбачив такий вид забезпечення позову, як зупинення стягнення за виконавчим документом, який оскаржується.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що стягнення за оскаржуваним виконавчим написом розпочате на підставі постанови державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 від 26.10.2017 року ВП № 54897773.

За таких обставин, виходячи з предмету позову, дійсно існують підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки в разі задоволення позову не зупинення стягнення за виконавчим написом може призвести до порушення прав позивача, а також утруднити виконання рішення суду.

На підставі наведеного та враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Селидівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення Селидівським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавчого провадження № 54897773 на підставі виконавчого напису № 8978 від 19.07.2017 року.

Доручити Селидівському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецької області виконати ухвалу суду про забезпечення позову.

Про результати виконання ухвали Селидівським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повідомити Селидівський міський суд Донецької області.

Розяснити сторонам зміст ч. 3 ст. 154 ЦПК України, що особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні при постановлені ухвали, шляхом подання апеляційної скарги на протязі пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя