РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року Провадження №2/425/670/17

Справа №425/2739/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар Гайворонська І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину на час її навчання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2, якою після уточнення просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до припинення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

До початку розгляду справи судом по суті, позивач подала заяву, якою просила суд розглянути справу без її участі, на підставі доказів, які є у матеріалах справи. А відповідач подав заяву про безумовне і добровільне визнання уточнених позовних вимог в повному обсязі. Також зазначив, що правові наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, їх розяснення з боку суду не потребує, а розглянути справу та ухвалити рішення по суті спору просив за його відсутності.

За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Позиція позивача полягала у тому, що у неї з відповідачем є спільна дитина, яка досягла повноліття, але у звязку із тим, що дитина продовжує навчання у навчальному закладі на неповному державному забезпеченні на денній формі навчання, у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, але відповідач, який має можливість надавати таку допомогу, добровільно її не здійснює. І тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення 23 років.

Відповідач подав заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує розяснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Відповідно до положень частини 1 статті 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених статтею 182 Сімейного Кодексу України.

А згідно положень частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

А згідно з частиною 1 статті 191 цього ж кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Отже, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі однієї четвертої частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду (тобто з 25 жовтня 2017 року) і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення 23 років, і відповідач цей позов визнає, суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

В силу положень пункту першого частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, також слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи те, що позивач на підставі пункту третього частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, розмір якого у справах даної категорії виходячи з положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» складає 640 гривень, то в силу положень частини третьої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача вказану суму судового збору в дохід держави, у повному обсязі.

Таким чином, керуючись статтями 1-11,57-64,88,158-198,208,209,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину на час її навчання, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; адреса зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) аліменти на ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6) у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 25 жовтня 2017 року і до припинення ОСОБА_3 навчання (у «Рубіжанському політехнічному коледжі імені ОСОБА_4 Луганського національного університету імені ОСОБА_5»), але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; адреса зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень, в дохід держави Україна в особі Державної судової адміністрації України (місцезнаходження: 01601, м.Київ, вулиця Липська, 18/5; ).

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів, в межах суми виплат за один місяць, допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Д.С. Коваленко