Провадження № 22-ц/790/653/17 Головуючий 1 інстанції: Руднєва О.О.
Категорія: спори, що виникають
із сімейних правовідносин
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бровченко І.О.,

суддів Швецової Л.А., Малінської С.М.,

при секретарі Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Харківської міської радина рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2016 року по справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення судових витрат, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна, що було набуто під час шлюбу.

ОСОБА_2 звернувся до початку розгляду справи по суті з зустрічним позовом, в якому також просив поділити спільне майне подружжя, а саме визнати за ними право власності на 2/3 частини спільного майна подружжя, вважаючи, що його особисті витрати були більш, ніж витрати позивача за первісним позовом.

В обгрунтування позовних вимог зазначили, що сторони перебували у шлюбі, під час якого було набуте наступне майно: нежитлові приміщення 1 го поверху №69-1 -:-69-7 в літері «А-8» загальною площею 84,9 кв.м, які розташовані за адресою :м. Харків вул. Чичибабіна №1; двокімнатну квартиру № 69-«А» загальною площею 54,9 кв.м, розташовану за адресою: м. Харків вул. Чичибабіна №1, на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2006 року, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та внесено в державний реєстр правочинів за № 1258264.

З метою покращення умов експлуатації майна, що знаходиться на праві спільної сумісної власності у період 2014-2015 років було здійснено перебудову обох приміщень, як нежитлового так і квартири. Внаслідок такої перебудови утворився новий обєкт нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення першого поверху в літ. «А-5» 69-1, 69-2, 69-3, 69-4, 69-6, 69а-1, 69а-2, 69а-3, 69а-4, 69а-5, 69а-8 загальною площею 141,4 кв. м, що підтверджується технічним паспортом.

Зареєструвати новий обєкт нерухомого майна сторони не змогли у звязку з тим, що прийшли до висновку про необхідність поділу спільного майна для подальшого користування, володіння та розпорядження.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2016 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення судових витрат задоволено частково.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на нежитлові приміщення 1го поверху №69-1 -:-69-7 в літері «А-8» загальною площею 84,9 кв.м, які розташовані за адресою :м. Харків вул. Чичибабіна №1.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на двокімнатну квартиру № 69-«А» загальною площею 54,9 кв.м, розташовану за адресою: м. Харків вул.Чичибабіна №1.

Визнано нежитлові приміщення першого поверху в літ. «А-5» 69-1, 69-2, 69-3, 69-4, 69-6, 69а-1, 69а-2, 69а-3, 69а-4, 69а-5, 69а-8 загальною площею 141,4 кв. м розташовані за адресою: м. Харків, вул. Чичибабіна, буд. 1, обєктом права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_1

В порядку поділу майна подружжя:

Припинено право спільної сумісної власності подружжя на нежитлові приміщення першого поверху в літ. «А-5» 69-1, 69-2, 69-3, 69-4, 69-6, 69а-1, 69а-2, 69а-3, 69а-4, 69а-5, 69а-8 загальною площею 141,4 кв. м розташовані за адресою: м. Харків, вул. Чичибабіна, буд. 1 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежитлових приміщень першого поверху літ. «А-5» 69-1, 69-2, 69-3, 69-4, 69-6, 69а-1, 69а-2, 69а-3, 69а-4, 69а-5, 69а-8 загальною площею 141,4 кв. м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Чичибабіна, буд. №1.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нежитлових приміщень першого поверху літ. «А-5» 69-1, 69-2, 69-3, 69-4, 69-6, 69а-1, 69а-2, 69а-3, 69а-4, 69а-5, 69а-8 загальною площею 141,4 кв. м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Чичибабіна, буд. №1.

В частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 2/3 частини нежитлових приміщень першого поверху літ. «А-5» 69-1, 69-2, 69-3, 69-4, 69-6, 69а-1, 69а-2, 69а-3, 69а-4, 69а-5, 69а-8 загальною площею 141,4 кв. м., які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Чичибабіна, буд. №1 в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Харківської міської ради просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з підстав, передбачених п.п. 1-4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 березня 1994 року, що підтверджується актовим записом про реєстрацію шлюбу №231 , який виконано Київським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова (а.с.10).

Шлюб між сторонами не розірвано.

Під час перебування в шлюбі подружжя набуло наступне майно: нежитлові приміщення 1 го поверху №69-1 -:-69-7 в літері «А-8» загальною площею 84,9 кв.м., які розташовані за адресою :м. Харків вул. Чичибабіна №1; двокімнатну квартиру № 69-«А» загальною площею 54,9 кв.м, розташовану за адресою: м. Харків вул. Чичибабіна №1, на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2006 року, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та внесено в державний реєстр право чинів за № 1258264 (а.с.15-16).

З метою покращення умов експлуатації майна, що знаходиться на праві спільної сумісної власності у період 2014-2015 років було здійснено перебудову обох приміщень, як нежитлового так і квартири. Внаслідок такої перебудови утворився новий обєкт нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення першого поверху в літ. «А-5» 69-1, 69-2, 69-3, 69-4, 69-6, 69а-1, 69а-2, 69а-3, 69а-4, 69а-5, 69а-8 загальною площею 141,4 кв. м, що підтверджується технічним паспортом (а.с. 20-28).

На підставі технічного висновку ПП « Спецбудпроект-1» вбачається, що після проведення відповідних відновлювальних робіт та об'єднання обох приміщень, як нежитлового так і квартири, утворився новий обєкт нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення першого поверху в літ. «А-5» 69-1, 69-2, 69-3, 69-4, 69-6, 69а-1, 69а-2, 69а-3, 69а-4, 69а-5, 69а-8 загальною площею 141,4 кв. м. Квартира відповідає будівельним, архітектурним, санітарним нормам та пригодне для подальшої експлуатації за призначенням.

Згідно з Звітом, який надано 12 липня 2016 року Універсальною Біржею «Україна» загальна вартість новоутвореного майна складає 846900 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що після реконструкції, яку провело подружжя не виникло самочинно забудованого майна, а виникло новоутворене нерухоме майно. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, частки майна подружжя є рівними.

Проте погодитись із таким висновком суду першої інстанції не можна.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 10,60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 328 ЦК України, в редакції на час ухвалення судового рішення, Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції на час відкриття спадщини, державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції на час ухвалення судового рішення, передбачено, що право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), в яких вони розташовані.

Згідно ст 18 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції на час ухвалення судового рішення, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам на об'єкти нерухомого майна, які в установленому порядку переведені з житлових у нежитлові і навпаки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачами не надано суду належних та допустимих доказів підтверджуючих, що останніми в установленому законом порядку було оформлено право власності на нежитлові приміщення першого поверху в літ. «А-5» 69 -1, 69-2, 69-3, 69-4, 69-6, 69а-1, 69а-2, 69а-3, 69а-4, 69а-5, 69а-8 загальною площею 141,4 кв. м.

В обгрунтування позовних вимог позивачами не надано доказів, що останні звертались до Харківського міського голови з заявою про переведення двокімнатної квартири № 69-«А» по вул. Чичибабіна, 1 у м. Харкові в нежитлові приміщення та зазначена заява розглядалась Департаментом містобудування, архітектури та земельних ресурсів. Порядок, встановлений законом для вирішення цього питання позивачами не дотримано.

Приймаючи до уваги викладене, оцінив всі обставин справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої та в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_4 у відмовити.

Твердження представника, що у заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 відсутні повноваження щодо представництва інтересів Харківської міської ради є помилковими, висновків судової колегії не спростовують. Аналіз положень ч.2 ст.45 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» у їх сукупності свідчить, що наявність письмової згоди Харківської міської ради на звернення прокурора з позовом як підстави для представництва її інтересів у суді чи наявність відповідного доручення цього органу місцевого самоврядування прокурору звертатися з позовом не передбачена законом у якості єдиної підстави для визнання поданої прокурором позовної заяви в інтересах держави такою, що подана особою, яка має на це повноваження.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судова колегія здійснює розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №1 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2016 року скасувати, ухвалити нове.

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення судових витрат та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Харківської місцевої прокуратури № 1 судовий збір у розмірі 7579 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді -