Дата документу 13.03.2017
Справа № 334/5713/15-ц
Провадження № 2/334/67/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

при секретарі Матвієнко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку володіння і користування житловим будинком, вселення та забов»язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, про про визначення порядку володіння і користування житловим будинком, вселення та забов»язання вчинити певні дії.

Згодом позивач уточнив позовні вимоги.

В позові позивач зазначила, що вона є власником 7/12 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Грабовського, буд.15.

Право власності на інші 5/12 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Грабовського, буд.15 зареєстровані за її чоловіком ОСОБА_3, який помер 17.03.2008 р..

В теперішній час в спірному будинку проживає відповідач. Технічні характеристики спірного будинку не дозволяють виділити частку позивачки в натурі. Позивачка має намір вселися до будинку та визначити порядок володіння і користування будинком в судовому порядку з метою подальшого укладання договорів про надання комунальних послуг та відкриття окремих особових рахунків, оскільки вирішити це питання добровільно відповідач е бажає.

Як вбачається з технічного паспорта, наданого позивачкою, на час звернення до суду з цим позовом спірний будинок (літ.А) складався з трьох кімнат житловою площею 7,8 кв.м, 7,6 кв.м та 17,3 кв.м, які позначені на плані відповідно цифрами 1-3, 1-4, 1-5, кухні площею 9,9 кв.м, позначеної цифрами 1-2, коридору площею 3,3 кв.м, позначеного цифрами 1-1, сіней площею 7,7 кв.м, позначених цифрою ОСОБА_4 площа будинку складала 32,7 кв.м.

На частку позивачки припадало 19,11 кв.м житлової площі (32,7 : 12 х 7 = 19,11), а на частку відповідача - 13,59 кв.м.

Враховуючи площу житлових кімнат та розмір часток співвласників, позивачка бажає, щоб їй у володіння та користування була виділена кімната 1-5 площею 17,3 кв.м., тому що її площа найбільше відповідає частці позивачки в праві власності на будинок. Відповідачу можуть бути виділені у володіння та користування житлові кімнати 1-3 і 1-4 площею 7,8 кв.м і 7,6 кв.м.

Згідно з технічним паспортом будинку кімнати 1-5 та 1-4 є суміжними, а кімната 1-3 - ізольованою. Але ця обставина не є перешкодою для встановлення запропонованого позивачкою порядку володіння і користування будинком, оскільки між кімнатами 1-4 та 1-5 може бути закрито дверний проріз, а між кімнатами 1 -3 та 1 -4 - улаштовано дверний проріз.

Однак, відповідачем був наданий технічний паспорт спірного будинку, складений за результатами інвентаризації 16.06.2016р., тобто вже після звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом.

Згідно з цим технічним паспортом спірний будинок (літ.А) складається з двох кімнат житловою площею 7,8 кв.м та 17,3 кв.м, які позначені на плані відповідно цифрами 1-5, 1-6, коридору площею 3,3 кв.м, позначеного цифрами 1 -2, санвузла площею 1,8 кв.м, позначеного цифрами 1-3, холу площею 17,1 кв.м, позначеного цифрами 1-4, прибудова літ «а» складається з кухні площею 7,3 кв.м., позначеної цифрами 1 -1. ОСОБА_4 площа будинку складає 25,1 кв.м.

Таким чином, відповідач самовільно здійснив переобладнання в спірному будинку: демонтував стіну між приміщенням кухні, позначеної на старому плані цифрами 1-2, та житловою кімнатою, позначеною на плані цифрами 1-3, внаслідок чого утворився хол площею 17,1 кв.м, позначений на новому плані цифрами 1-4. Крім того, шляхом монтажу стіни в приміщенні кухні, позначеної на старому плані цифрами 1-2, відповідач обладнав санвузол, позначений на новому плані цифрами 1-3.

Внаслідок таких дій відповідача житлова площа спірного будинку зменшилася на 7,6 кв.м, що унеможливлює визначення варіанту володіння та користування будинком відповідно до часток співвласників.

Позивач не надавала своєї згоди на переобладнання спірного будинку, які були здійснені відповідачем. Самовільні переобладнання в будинку порушують права ОСОБА_1 як співвласника будинку, оскільки зменшена житлова площа будинку і таким чином відповідачем створені перешкоди у визначенні порядку володіння та користування спірним будинком.

У звязку із тим, що відповідачем порушуються її права, як власника домоволодіння, вона вимушена звернутися до суду з відповідним позовом, у якому просить.

1.Зобов'язати ОСОБА_2 відновити конфігурації та розміри приміщень в житловому будинку № 15 по вул. Грабовського в м. Запоріжжі відповідно до технічного паспорта будинку, складеного до реконструкції, а саме: відновити приміщення кухні, позначеної на плані цифрами 1 -2, та житлової кімнати, позначеної на плані цифрами 1-3.

2.Визначити порядок володіння та користування житловим будинком № 15 по вул. Грабовського в м. Запоріжжі, виділивши у володіння та користування ОСОБА_1 кімнату площею 17,3 кв.м., позначену на плані будівлі (літ.А) цифрами 1-5. Кімнати площею 7,8 кв.м та 7,6 кв.м, позначені на плані будівлі цифрами 1-3 та 1-4, залишити у володінні та користуванні ОСОБА_2. Кухню, коридор, сіни залишити в спільному користуванні.

3.Вселити ОСОБА_1 до житлового будинку № 15 по вул. Грабовського в м. Запоріжжі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач та його представник просили у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 будинок за адресою м.Запоріжжя, вул. Грабовського,15 було зареєстровано за ОСОБА_3, який помер 17.03.2008 році. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2009 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/2 частку будинку № 15 по вул.. Грабовського у м. Запоріжжі, як на частку у спільному майні подружжя; та визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/12 часину будинку № 15 по вул.. Грабовського у м. Запоріжжі , як за непрацездатною вдовою в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 17.03.2008 року.

Таким чином, ОСОБА_1, на праві власності, належить 7/12 частини житлового будинку, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Грабовського,15, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.01.2010 року.

Відповідач ОСОБА_2 прийняв у спадщину, після смерті, ОСОБА_5 в порядку ст. 1268 ЦК України 5/12 частини, що вбачається з довідки голови квартального комітету №3, а відтак йому належить 5/12 будинку № 15 по вул.. Грабовського у м. Запоріжжі. Однак до цього часу відповідач не здійснив реєстрацію права власності це майно.

ОСОБА_4 будинок складається з двох кімнат житловою площею 7,8 кв.м та 17,3 кв.м, які позначені на плані відповідно цифрами 1-5, 1-6, коридору площею 3,3 кв.м, позначеного цифрами 1 -2, санвузла площею 1,8 кв.м, позначеного цифрами 1-3, холу площею 17,1 кв.м, позначеного цифрами 1-4, прибудова літ «а» складається з кухні площею 7,3 кв.м., позначеної цифрами 1 -1. ОСОБА_4 площа будинку складає 25,1 кв.м.

У спірному будинку проживає зі своєю сімю відповідач, та перешкоджає позивачу вселитися у належне їй майно (літ А).

У звязку з чим позивач не має змоги оселитися в зазначеному житловому будинку.

Згідно з ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Конституція України визначає, що кожен має право на житло, а держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (стаття 47).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності' є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статею 155 ЖК України передбачено, що жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу PCP і Української PCP.

Згідно з ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею цій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання належним йому майном.

Власник будинку має право використовувати приміщення для власного мешкання, членів своєї родини, інших осіб, що передбачено ст. 383 ЦК України.

Таким чином, судом встановлено, що на сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 не має можливості користуватися належним їй майном, а тому необхідно усунути перешкоди в користуванні ним, належних йому ? частини будинку, з боку іншого власника 7/12 частини житлового будинку, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Грабовського,15, та вселити її у житловий будинок, що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул. Грабовського,15.

У задоволенні вимог позивача щодо зобовязання ОСОБА_2 відновити конфігурації та розміри приміщень в житловому будинку № 15 по вул. Грабовського в м. Запоріжжі відповідно до технічного паспорта будинку, складеного до реконструкції, а саме: відновити приміщення кухні, позначеної на плані цифрами 1 -2, та житлової кімнати, позначеної на плані цифрами 1-3; та визначити порядок володіння та користування житловим будинком № 15 по вул. Грабовського в м. Запоріжжі, виділивши у володіння та користування ОСОБА_1 кімнату площею 17,3 кв.м., позначену на плані будівлі (літ.А) цифрами 1-5. Кімнати площею 7,8 кв.м та 7,6 кв.м, позначені на плані будівлі цифрами 1-3 та 1-4, залишити у володінні та користуванні ОСОБА_2. Кухню, коридор, сіни залишити в спільному користуванні позивачу суд відмовляє з наступних підстав.

Згідно зі ст.. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У судовому засіданні представником позивача не було доведено, що відповідачем було зроблено переобладнання житлового будинку, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Грабовського,15, а тому в цій частині у задоволені позову слід відмовити.

Відмовляючи у задоволення вимог позивача у відношенні визначення порядку володіння та користування житловим будинком, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або за домовленістю співвласників.

Згідно ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Ст.319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За правилами п. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Частина 2 цієї статті передбачає, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 року № 2) у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння і користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд зясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря та інше.

Оскільки сторони не дійшли згоди про порядок володіння та користування житловим будинком, розташованим за адресою: м.Запоріжжя, вул. Грабовського,15, за клопотанням сторін була проведена будівельна-технічна експертиза (висновок експерта №33 від 02.09.2016 р.), якою було встановлено, що:

1.Конфігурація та розміри приміщень в житловому будинку № 15 по вуя. Грабовського в м. Запоріжжі, не дозволяють, з технічної точки зору, розробити варіанти порядку користування житловим будинком відповідно до належних часток 7/12 та 5/12 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

2.Оскільки варіанти порядку користування житловим будинком не запропоновано, то роботи, які потрібно виконати по переобладнанню будинку та з ким слід узгодити ці переобладнання експертом не розглядаються.

3.7/12 частин у праві власності на будинок не відповідає площі кімнати 1-5 17,3м.кв, так

як на 7/12 частин приходиться загальної площі житлового будинку літ. «А» з прибудовою

літ. «а» - 31,9м.кв, в тому числі житлової площі 14,6 м.кв.

Таким чином, оскільки експертизою не встановлено порядку володіння та користування житловим будинком, розташованим за адресою: м.Запоріжжя, вул. Грабовського,15, а між співвласниками житлового будинку не було досягнуто домовленісті, щодо порядку володіння і користування зазначеним житловим будинком, в частині встановлення порядку володіння та користування житловим будинком слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 224, ЦПК України, ст.319,357,358,367,391 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку володіння і користування житловим будинком, вселення та забов»язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 до житлового будинку № 15 ( Літ.А.) по вул.Грабовського у місті Запоріжжі.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Добрєв М. В.