Справа № 149/786/17
Провадження №2/149/545/17
Номер рядка звіту 22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.04.2017 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М.В.

за участі секретаря Поліщук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агроінвест" про стягнення заборгованості по орендній платі, індексу інфляції, 3% річних та розірвання договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «Поділля Агроінвест» про стягнення заборгованості по орендній платі, індексу інфляції, 3% річних та розірвання договору оренди землі. Позов мотивований тим, що 03 березня 2011 року між ОСОБА_2, яка померла 11 липня 2015 року, спадкоємцем якої згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 1093 від 30.07.2016 року є позивач ОСОБА_1 та ЗАТ «Поділля», правонаступником якого в процесі реорганізації є ТОВ «Поділля Агроінвест», було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3.1973 га, що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, кадастровий номер :05:002:0237, який зареєстрований Відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області від 29.06.2001 року за № 01906, що належить позивачу згідно державного акту на право власності на землю серії ІІ-ВН № 055145 виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3, 4.4, 5.1 вказаного договору оренди, відповідач зобовязався сплачувати орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства, не пізніше 31 грудня кожного року. Договір укладено на 10 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Пунктом 4.2 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахування індексації на дату її виплати. Враховуючи викладене, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 1185 від 31.10.2011 року, п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України, листи Державного агентства земельних ресурсів України № 326/22/7-13 від 10.01.2013 року, № 12-28-0.22-95/2-14 від 10.01.2014 року, № 6-28-0.22-215/2-15 від 14.01.2015 року та відповідних коефіцієнтів інфляції позивачем здійснено розрахунок заборгованості по орендній платі. Відповідно до розрахунку, заборгованість по орендній платі за період з 2014 року по 2015 рік, з урахуванням орендної плати яка виплачувалась відповідачем, становить: за 2014 рік 3348,52 грн. та у 2015 році 5286,11 грн., а всього 8634,63 грн. Враховуючи не виплату орендної плати в повному обсязі за вищевказані роки невиконанням відповідачем умов законодавства та умов договору позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 03.03.2011 року та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 8634,63 грн., індекс інфляції, 3% річних, а також судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, а саме суму боргу по орендній платі в розмірі 8634,63 грн. В письмових запереченнях зазначив, що часткова невиплата орендної плати не є істотним порушенням умов договору оренди земельної ділянки, що тягне за собою його розірвання, а позивачем не надано доказів в обгрунтування того, що часткова невиплата орендної плати потягла для позивача суттєві наслідки чи втрати. Також вказав, що застосування статті 625 ЦК України буде подвійною відповідальністю для товариства, оскільки умовами договору передбачена відповідальність за порушення умов договору у вигляді пені.

Судом встановлені наступні обставини: Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.2016 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.07.2015 року, власником земельної ділянки площею 3.1973 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешпільської сільської ради хмільницького району Вінницької області, належної ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ІІ-ВН № 055145, кадастровий номер :05:002:0237 є позивач ОСОБА_1 (а.с. 7,8-9).

Вищевказану земельну ділянку, згідно договору оренди земельної ділянки укладеного 03.03.2011 року та зареєстрованого 29 червня 2011 року відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за № 01906, ОСОБА_2 передала в оренду строком на десять років Закритому акціонерному товариству «Поділля» правонаступником якого в процесі реорганізації є Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест».

Згідно ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи. яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення(ч. 1ст. 1225 ЦК України).

За положеннями ч. 4 ст. 32 ЗУ "Про оренду землі", перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Згідно п.13.3.7 Договору оренди земельної ділянки від 03.03.2011 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи , а також реорганізація юридичної особи - не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відтак, відповідні права та обов'язки ОСОБА_2 за договором оренди, увійшли до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок її смерті та була прийнята позивачем.

Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Нормами статті 792 Цивільного кодексу України (далі -ЦКУ) встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до п. 4.1. та 4.3. договору оренди землі орендар вносить орендну плату в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що у грошовому еквіваленті становить 4431,39 грн., з розрахунку використання ділянки протягом року. Орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня.

На момент укладення договору оренди землі, його сторонами в п. 2.4. визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 49237,66 грн. Пунктом 4.2 договору оренди землі визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 р. № 1185 «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» в 2012 році коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки становив 1,756, тобто нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки складала 86461,33 грн. (49 237,66*1,756).

Відповідно до Листа Державного агентства земельних ресурсів України від 10.01.2013 р. № 326/22/7-13, нормативну грошову оцінку земель станом на 01.01.2013 за 2012 рік необхідно індексувати на коефіцієнт, що дорівнює 1,0 який відповідно до пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України розраховано, виходячи з індексу споживчих цін за 2012 рік - 99,8%. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки в 2013 році складає 86461,33 грн. (86461,33 грн. х 1,0 = 86461,33 грн.).

Відповідно до Листа Державного агентства земельних ресурсів України від 10.01.2014 р. № 12-28-0.22-95/2-14, нормативну грошову оцінку земель станом на 01.01.2014 за 2013 рік необхідно індексувати на коефіцієнт, що дорівнює 1,0 який відповідно до пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України розраховано виходячи з індексу споживчих цін за 2013 рік - 100,5%. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки в 2014 році складає 86461,33 грн. (86461,33 грн. х 1,0 = 86461,33 грн.), орендна плата становить 7781,52 грн.( 86461,33 грн. х 9% = 7781,52 грн.).

Відповідно до Листа Державного агентства земельних ресурсів України від 14.01. 2015 р № 6-28-0,22-215/2-15, нормативну грошову оцінку земель станом на 01.01.2015 за 2014 рік необхідно індексувати на коефіцієнт, що дорівнює 1,249, який відповідно до пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України розраховано, виходячи з індексу споживчих цін за 2014 рік - 124,9 %. Таким чином, в 2015 році нормативно грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації 1,249, складає 107990,20 грн. (86461,33 грн. х 1,249 = 107990, 20 грн.), орендна плата становить 9719,11 грн. (107990,20 грн. х 9% = 9719,11 грн.).

Однак, відповідач порушив свої зобовязання щодо повноти та своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2014-2015 роках та відповідно нехтує положеннями зазначеними в пунктах 4.1., 4.2., 4.3., 10.4.5 договору оренди землі, які є його істотною умовою.

Фактично, на протязі 2014-2015 років відповідач здійснював виплату орендної плати в розмірі вказаному в договорі в сумі 4433,00 грн., у звязку з чим утворилась заборгованість перед позивачем за 2014 рік в розмірі 3348,52 та за 2015 рік в розмірі 5286,11 грн., що всього разом становить 8634,63 грн.

В судовому засіданні доведено порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повноти та своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2014-2015 роках зазначених в пунктах 4.1., 4.2., 4.3., 10.4.5 договору оренди землі, які є його істотною умовою, внаслідок чого загальний розмір заборгованості по виплаті орендної плати за користування земельною ділянкою позивача, за 2014-2015 роки, складає 8634,63 грн., що не заперечується відповідачем.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобовязання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).

Суд вважає за можливе застосувати вимоги ч.2 ст. 625 ЦК України та стягнути з відповідача індекс інфляції та 3% річних. Так, у звязку з несвоєчасним виконання грошових зобовязань відповідач повинен сплатити позивачу:

- по заборгованості за 2014 рік - 3% річних в сумі 217,00 грн.;

- по заборгованості за 2015 рік - 3% річних в сумі 185,00 грн.

- по заборгованості за 2014 -2015 роки знецінення боргу в звязку з інфляцією (індекс інфляції за 2015 рік становить 143,3%, за 2016 рік 112,4%, січень 2017 року 101,1 % та лютий 2017 року 101,0%) складає за 2014 рік на 2157,04 грн. та за 2015 рік на 778,81 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість з виплати орендної плати з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 11972,48 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма кореспондується відповідно зі ст. Закону України "Про оренду землі", яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в договорі оренди землі, а саме в п. 10.1.1 та п. 10.4.5.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на положення договору оренди, відповідач щороку грубо порушує його умови. На момент пред'явлення позову зобов'язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаним.

Згідно із ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 цього Закону розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

За правилами п. «д» ч. 1ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

В правовій позиції, викладеній в постанові від 12 грудня 2012 року по справі №6-146цс12, Верховний Суд України зробив висновок, відповідно до якого розірвання договору оренди землі можливе лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач на протязі 2014-2015 років грубо порушував умови договору оренди земельної ділянки, тому договір оренди підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст. 629, 651, 653, 792 ЦК України, ст.ст. 93, 96, 141 ЗК України, ст.ст. 1, 13, 21, 24, 25, 31, 32, 34 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 3, 10, 15, 57-60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Договір оренди земельної ділянки, укладений 03 березня 2011 року між ОСОБА_2, яка померла 11 липня 2015 року, спадкоємцем якої є ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Поділля» правонаступником якого в процесі реорганізації є Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест», зареєстрований Відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької від 29 червня 2011 року за № 01906 - розірвати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) заборгованість по виплаті орендної плати за 2014-2015 роки в сумі 8634 (вісім тисяч шістсот тридцять чотири) гривні 63 коп., інфляційних в сумі 2935 (дві тисячі девятсот тридцять пять) гривень 85 коп. та 3% річних в сумі 402 (чотириста дві) гривні, а разом в сумі 11972 (одинадцять тисяч девятсот сімдесят дві) гривні 48 коп. та судовий збір в сумі 1280 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Робак М. В.