Справа № 415/104/17
Провадження № 2/415/392/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Краснокутської М.О.,

за участі секретаря Тимофієвої О.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя. В обґрунтування позову позивач вказує, що 23 січня 1993 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований Лисичанським ЗАГС Луганської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис за № 41, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітню доньку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час шлюбу було нажите (придбано) наступне майно:

-двокімнатна квартира АДРЕСА_1, вартістю 22848,00 гривень, переобладнана у 2011 році у вбудоване приміщення магазину промтоварів (реєстраційний номер 34619369), вартість станом на 18.11.2016 року - 91109 гривень;

-легковий автомобіль LAND ROVER EVOGUE, номер шасі (кузова рами): VIN-НОМЕР_5, колір синій, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 587711 гривень,

-легковий автомобіль HYNDAI ACCENT, номер шасі (кузова рами): НОМЕР_4, колір білий, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, вартістю 33000 гривень.

Загальна вартість спільного сумісного майна складає 711 820 гривень.

Вказує, що з травня 2016 року відносини між ним та відповідачем почали погіршуватись, виникли численні непорозуміння. Дійшов висновку про неможливість надалі підтримувати шлюбні відносини, тому з червня 2016 року сторони остаточно почали мешкати окремо. На цей час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, переконаний що немає підстав для подальшого збереження шлюбу. Вважає, що оскільки вони з відповідачем вже давно припинили шлюбні стосунки, перестали проживати разом, вести спільне господарство, проявляти турботу один про одного, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам. На примирення не згоден. Дитина з моменту фактичного припинення шлюбних відносин мешкає разом з відповідачем. Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та відповідачем, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, 23 січня 1993 року Лисичанським ЗАГС Луганської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис за № 41.Поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на вбудоване приміщення магазину промтоварів у будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 34619369); визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на легковий автомобіль LAND ROVER EVOGUE, номер шасі (кузова рами): VIN-НОМЕР_5, колір синій, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на легковий автомобіль HYNDAI ACCENT, номер шасі (кузова рами): НОМЕР_4, колір білий, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у резолютивній частині позовної заяви просив справу розглядати без його участі.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву від 21.03.2017 року, засвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмієм Н.В., в якій зазначила, що з позовом ознайомлена, викладені обставини підтверджує і визнає, позовні вимоги про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя зі ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1, зареєстрований 23.01.1993 року Лисичанським відділом РАГС та здійснити поділ майна подружжя наступним чином: автомобіль НОМЕР_1 та вбудоване приміщення магазину промтоварів за адресою: АДРЕСА_2 залишити за позивачем, автомобіль марки HYNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_2 залишити за нею, справу розглядати без її участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб НОМЕР_6, виданим 23.01.1993 року Лисичанським ЗАГС Луганській області України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23.01.1993 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 41. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно зі свідоцтвом про народження НОМЕР_7, виданим 20.03.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5, про що зроблено відповідний актовий запис № 234. Батьком записаний ОСОБА_1, а матір'ю - ОСОБА_2 (а.с.9)

З позовної заяви та нотаріально посвідченої заяви, наданої відповідачем, вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примирення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя суд виходить з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб НОМЕР_6, виданим 23.01.1993 року Лисичанським ЗАГС Луганській області України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23.01.1993 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 41. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с.7)

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Цим правом закріплена недоторканість житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм житлом, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому законом порядку.

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 16.01.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Лисичанського нотаріального округу Луганської області Скриннік І.В., який зареєстровано в реєстрі за № 123, ОСОБА_10 продав квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 (яка перебуває у зареєстрованому шлюбі) придбала вказану квартиру (а.с.10).

Згідно з витягу про державну реєстрацію прав № 17489470 від 24.01.2008 р. Лисичанського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, від 16.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу, зареєстровано в реєстрі за № 123 (а.с.11).

Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.09.2011 р., виданим Виконкомом Лисичанської міської ради на підставі рішення Виконкому Лисичанської міської ради № 489 від 06.09.2011р. власником вбудованого приміщення магазину промтоварів, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на праві приватної власності, розмір частки 1/1 (а.с.12).

Згідно з витягом про державну реєстрацію прав № 31334879 від 16.09.2011 р. Лисичанського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації», право власності на вбудоване приміщення магазину промтоварів, реєстраційний номер 34619369, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності (рішення № 489 від 06.09.2011р.) від 13.09.2011 року, виданого Виконкомом Лисичанської міської ради, на праві приватної власності, розмір частки 1/1 (а.с.13).

Згідно звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Оцінка Плюс» про оцінку майна від 18.11.2016 р., про оцінку вбудованого приміщення магазину промтоварів, загальною площею 52,9 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, ринкова вартість об'єкта оцінки може становити 91 109 (дев'яносто одна тисяча сто дев'ять ) гривень (а.с.14-15).

Згідно видаткової накладної № 273А від 18.10.2011 р. ТОВ «Авто Граф М» ОСОБА_1, сума вартості автомобіля Land Rover Evogue 5Door SD 190PS Dynamic VIN-НОМЕР_5 489 759,17 грн., з урахуванням пдв 20% 97 951,83 грн., разом становить 58 7711,00 (п'ятсот вісімдесят сім тисяч сімсот одинадцять грн. 00 коп.) (а.с.18).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 13.10.2011 р., виданим ВРЕМ м. Лисичанськ при УДАІ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 є власником автомобілю марки Land Rover, модель Evogue, тип легковий (Універсал), номер шасі VIN-НОМЕР_5, колір синій, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.19).

Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу № 5048/02/1242/2016 від 07.04.2016 року, складеним у Територіальному сервісному центрі 1242 регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області, ОСОБА_12, за дорученням від імені ОСОБА_13 передав у власність ОСОБА_2 транспортний засіб, який має такі характеристики марка Hyndai, модель Accent, 2012 року випуску, тип ТЗ- легковий хавбек, колір білий, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_4, за домовленістю сторін ціна транспортного засобу склала 3300000 (тридцять три тисячі) гривень 00 копійок (а.с.20).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 07.04.2016 р. ОСОБА_2 є власником легкового хатчбек-В, Hyndai Accent, номер кузова НОМЕР_4, колір білий, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.21).

Дослідивши вказані документи, суд вважає встановленим обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення сторонами спільного ведення господарства, а також з'ясованим джерело і час його придбання.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Таким чином, суд доходить висновку, що вбудоване приміщення магазину промтоварів, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, автомобіль Hyndai Accent, номер кузова НОМЕР_4, колір білий, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, а також автомобіль Land Rover Evogue номер кузова VIN-НОМЕР_5, колір синій, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 були придбані сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем ОСОБА_2, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, ст.ст. 60, 63, 69-71 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 23 січня 1993 року Лисичанським ЗАГС Луганської області, актовий запис № 41, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2).

Здійснити поділити спільного сумісного майна подружжя, визнавши за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на вбудоване приміщення магазину промтоварів у будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 34619369), а також право власності на легковий автомобіль LAND ROVER EVOGUE, номер шасі (кузова рами): VIN-НОМЕР_5, колір синій, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на легковий автомобіль HYNDAI ACCENT, номер шасі (кузова рами): НОМЕР_4, колір білий, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.О.КРАСНОКУТСЬКА