печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Павленко В.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Премєр-міністра України ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника відповідача Генерального прокурора України ОСОБА_6 - ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до Премєр-міністра України ОСОБА_8, Генерального прокурора України ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року позивач ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до Премєр-міністра України ОСОБА_8, Генерального прокурора України ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, в якому просила суд стягнути з відповідача Премєр-міністра України ОСОБА_8 на її користь 810 000 грн. на відшкодування майнової шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що за часів СРСР позивачем були внесені грошові кошти на рахунки Ощадбанку СРСР на загальну суму 300 000 радянських карбованців, що за підрахунком позивача складає 810 000 грн. Законом України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» передбачено порядок повернення заощаджень Ощадбанку СРСР, зокрема поетапне повернення вкладникам у межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України. Оскільки бюджети на 2016-2017 рік не передбачали виплати грошових коштів вкладникам Ощадбанку СРСР, відповідач Премєр-міністр України ОСОБА_8 не звітував перед Верховною Радою України про фінансові результати та три останні фінансові звітові бюджети 2015, 2016, 2017 рр., у тому числі витрати на сплату знецінених грошових заощаджень і страхових внесків вкладників в Ощадбанку СРСР, що підтверджує його незаконне збагачення, на думку позивача, то позивач вважає, що такими діями Премєр-міністр України ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст. 185 ч. 3, ст. 365 ч. 3, ст. 367 ч. 3, ст. 368 ч. 3 КК України.

На підставі викладеного позивач звернулась з цим позовом до суду та просила стягнути з відповідача Премєр-міністр України ОСОБА_8 на її користь 810 000 грн. завданої шкоди неповерненням вкладу відповідно до положень ст. 1176, 1177 ЦК України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Зазначив, що Генеральний прокурор України ОСОБА_6 є відповідачем у справі, оскільки він не вживає заходів щодо розслідування кримінального провадження відносно Премєр-міністра України ОСОБА_8 Які саме кримінальні провадження відносно Премєр-міністра України ОСОБА_8 розслідуються представник позивача не зазначив, вказав, що така інформація є загально відомою.

Представник відповідача Премєр-міністра України ОСОБА_8 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення. Вказав, що Законом України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» передбачено порядок повернення заощаджень Ощадбанку СРСР, які здійснюються поетапно. Державним бюджетами на 2015-2017 р. такі видатки не передбачались, у зв'язку з чим виплати вкладів не здійснювалась.

Представник Генерального прокурора України ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення. Вказав, що до Генерального прокурора України ОСОБА_6 вимоги не пред'явлені, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування шкоди за рахунок держави, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

Положення ст. 1176 ЦК України, на котру посилається позивач як на підставу для задоволення позовних вимог, закріплюють особливий режим відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Крім того, спеціальним Законом, який регулює питання відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, є Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», відповідно до котрого підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Отже, у зазначених випадках завдана шкода відшкодовується у разі, якщо такі дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду є незаконними.

Крім того, положення ст. 1177 ЦК України, на котру посилається позивач як на підставу для задоволення позовних вимог, регулюють питання відшкодування (компенсації) шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Разом з тим, суду не надано доказів здійснення будь-якого кримінального провадження відносно позивача ОСОБА_7, доказів здійснення досудового розслідування чи судового провадження про вчинення Премєр-міністром України ОСОБА_8 кримінального правопорушення щодо позивача.

Доводи представника позивача, що така інформація (про вчинення Премєр-міністром України ОСОБА_8 кримінального правопорушення) є загальновідомою не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 810 000 грн. з Премєр-міністра України ОСОБА_8 з підстав, передбачених ст. 1176, 1177 ЦК України, оскільки позивачем та її представником не доведений факт наявності шкоди, протиправності його діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач просить стягнути шкоду, що проявилась у невиплаті компенсації вкладів Ощадбанку СРСР.

Питання збереження, відновлення реальної вартості та компенсації знецінених грошових заощаджень громадян України, які зберігалися на рахунках Ощадного банку колишнього СРСР до 02.01.1992 регулюються Законом України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» від 21.11.1996 .

Відповідно до ст. 1 цього Закону встановлені зобов'язання держави щодо компенсації вкладів громадянам, які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження залучені в період до 02.01.1992 в установи Ощадбанку колишнього СРСР, що діяли на території України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» держава зобов'язується забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян.

Установи Ощадного банку України на виконання вимог ст. 5 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» провели одноразову індексацію вкладів громадян і на індексовані суми, що в даний час знаходяться на позабалансовому рахунку Ощадбанку, видали вкладникам компенсаційні ощадні книжки, на підставі яких виникає право на отримання компенсаційних сум в майбутньому за рахунок Державного бюджету.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» кошти для компенсації заощаджень визначаються в Державному бюджеті України окремою статтею.

Відповідно до ст. 7 зазначеного Закону заощадження підлягають поверненню у межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточний рік.

Порядок проведення компенсаційних виплат, у тому числі перерахування коштів з Державного бюджету України установам ВАТ «Державний ощадний банк України» визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України за № 336 від 01 березня 2007р. «Про виплату у 2007 р. громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень і страхових внесків, вкладених до 2 січня 1992 р. в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, та викуп облігацій Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, сертифікатів Ощадного банку СРСР і державних казначейських зобов'язань СРСР, придбаних на території Української PCP» здійснювалися наступні компенсаційні виплати:

1) вкладникам з числа тих, що не отримали протягом 2002-2006 рр. компенсацію грошових заощаджень;

2) спадкоємцям вкладників, померлих у 2004 р., або іншим особам, визначеним статтею 8 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», які не отримали компенсацію втрат від знецінення грошових заощаджень протягом 2004р., у межах залишку проіндексованого вкладу в розмірі державної допомоги на поховання, але не більш як 150 гривень;

3) спадкоємцям вкладників, померлих у 2005-2006 рр., або іншим особам, визначеним статтею 8 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», які не отримали компенсацію втрат від знецінення грошових заощаджень протягом 2005-2006 рр., в межах залишку проіндексованого вкладу, але не більш як 500, 0 грн., а також померлих у 2007 р., в межах залишку проіндексованого вкладу, але не більш як 500 грн.;

4) спадкоємцям застрахованих осіб чи страхувальників, померлих у 2004 р., або іншим особам, визначеним ст. 8 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», які не отримали компенсацію втрат від знецінення грошових заощаджень протягом 2004р., у межах залишку проіндексованого страхового внеску в розмірі державної допомоги на поховання, але не більш як 150 грн.;

5) спадкоємцям застрахованих осіб чи страхувальників, померлих у 2005-2006 рр., або іншим особам, визначеним ст. 8 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», які не отримали компенсацію втрат від знецінення грошових заощаджень протягом 2005-2006 рр., в межах залишку проіндексованого страхового внеску, але не більш як 500, 0 грн., а також померлих у 2007 р., в межах залишку проіндексованого страхового внеску, але не більш як 500, 0 грн.;

6) на викуп облігацій Державної цільової безпроцентної позики 1990 р. за видами товарів, що не були викуплені;

7) на викуп державних казначейських зобов'язань СРСР;

8) на викуп сертифікатів Ощадного банку СРСР.

Статтею 7 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» передбачає повернення вкладів поетапно, залежно від суми вкладу, в межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточний рік, а не одночасно і повністю, як того вимагає позивачка.

Разом з тим, на 2015-2017 рр. Законом України «Про Державний бюджет України» не передбачалось у статті видатків проведення компенсаційних виплат на повернення вкладів Ощадбанку СРСР, що ствердили сторони у судовому засіданні. Тому позивач не отримала компенсацію вкладів.

У зв'язку з цим, вимоги про стягнення 810 000 грн. у відшкодування вкладу не є шкодою у розумінні положень ст. 1176, 1177 ЦК України, оскільки порядок повернення вкладів вкладникам Ощадбанку СРСР передбачений Законом України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» від 21.11.1996 та не може бути покладено на Премєр-міністра України ОСОБА_8 за їх невиплату.

Що стосується позову до Генерального прокурора України ОСОБА_6, то суд також дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки позивачем та його представником не зазначено вимоги до вказаної особи.

Позовні вимоги до Генерального прокурора України ОСОБА_6 задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги позивача є неконкретизованими. Посилання представника позивача на те, що Генеральний прокурор України ОСОБА_6 не вживає заходів щодо розслідування кримінального провадження відносно Премєр-міністра України ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду так, як які саме кримінальні провадження відносно Премєр-міністра України ОСОБА_8 розслідуються правоохоронними органами представником позивача не зазначено та не надано цьому відповідних доказів. Отже відсутній складові (шкода, протиправність діяння, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням, вина), необхідні для відшкодування шкоди за ст. 1176, 1177 ЦК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір позивачу відповідачами не відшкодовується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1176, 1177 ЦК України, ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_7 до Премєр-міністра України ОСОБА_8, Генерального прокурора України ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Батрин