АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 663/2015/16-ц Головуючий в І інстанції: Шульга К.М.
Номер провадження: 22-ц/791/697/17 Доповідач: Бездрабко В.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року березня місяця 30 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бездрабко В.О.

Суддів: Орловської Н.В.

ОСОБА_1

Секретар: Зварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про продовження строку для прийняття спадщини,

встановила:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02 вересня 1982 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою Херсонська область, Скадовський район, с. Улянівна, вул. Набережна, 28.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті матері він до нотаріальної контори не звертався, оскільки на той час проходив строкову військову службу у лавах Збройних сил СРСР, що позбавило його можливості прийняти спадщину протягом шести місяців із дня її відкриття.

Спадщину після смерті матері прийняв його брат ОСОБА_5, фактично вступивши у володіння спадковим майном та, якому 26 лютого 1992року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

26 серпня 2014року ОСОБА_5 помер, спадщину після померлого прийняла його дружина відповідач ОСОБА_3

На підставі ст.549, 550 УК УРСР, позивач просив суд продовжити йому строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 02 вересня 1982року.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2017року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на невідповідність висновків місцевого суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права та просить скасувати рішення суду та ухвалити у справі нове рішення про задоволення заявлених ним позовних вимог.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

За змістом пп. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963року, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст.548, 549 ЦК УСРС для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.550 ЦК УСРС строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Часом відкриття спадщини є день смерті матері позивача ОСОБА_4, яка померла 02 вересня 1982року.

Із спадкової справи щодо майна померлої встановлено, що на час смерті ОСОБА_4 з нею проживав та був зареєстрований ОСОБА_5, який прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

26 лютого 1992року ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді житлового будинку із надвірними будівлями, що розташовані за адресою Херсонська область, Скадовський район, с. Улянівна, вул. Набережна, 28, у якому він проживав разом із членами своєї родини до часу смерті 26 серпня 2014року.

Судом встановлено та вбачається із зібраних у справі доказів, що позивач ОСОБА_2 з 05 жовтня 1981року по 31 жовтня 1983року проходив строкову військову службу у лавах Збройних сил СРСР.

Із довідок Улянівської та Широківської сільських рад Скадовського району Херсонської області від 06.10.2016р. та 11.10.2016р. відповідно, встановлено, що за даними погосподарських книг за 1977-1982р. позивач ОСОБА_2 у 1978 році вибув із села Улянівка та в подальшому був зареєстрований у селі з 14 березня 1984р. по 28 вересня1984р. (а.с.84, 88).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем поважності причин, повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення ним дій, необхідних для прийняття спадщини після смерті матері.

Окремо слід звернути увагу, що подальша поведінка позивача, після закінчення проходження ним військової строкової служби, за умов обізнаності про наявність спадкового майна, протягом більш ніж тридцяти років, не була спрямована на прийняття спадщини після померлої матері та свідчить про відсутність правових підстав, з якими закон повязує можливість продовження йому строку на прийняття спадщини та визнання причин пропуску такого строку поважними.

Доводи апеляційної скарги висновки суду в цій частині не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Разом із цим, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в описовій та мотивувальній частинах безпідставно вказав про те, що позивач заявив вимогу про встановлення йому додаткового строку на прийняття спадщини та відмову у цих вимогах, оскільки такі позовні вимоги ОСОБА_2 не заявлялися. Оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року , то застосуванню до спірних правовідносин підлягає ЦК Української РСР 1963 року, яким не передбачено вирішення судом питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З огляду на наведене виключенню із описової та мотивувальної частини рішення підлягають посилання суду в зазначеній частині.

Керуючись ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2017року змінити, виключивши із описової та мотивувальної частини посилання суду про те, що ОСОБА_2 заявив вимогу про встановлення йому додаткового строку на прийняття спадщини та відмову ОСОБА_2 у визначенні додаткового строку на прийняття спадщини.

В решті частини рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Н.В. Орловська

ОСОБА_1