Справа № 567/642/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

за участю

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 23965,49 грн. звернулось ПАТ КБ "ПриватБанк".

В обґрунтування позову ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що 06.10.2011 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та банком договір.

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зазначає, що відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Вказує, що відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, останній зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст.ст. 526, 527, 530, 599 ЦК України, позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором станом на 30.04.2017 року на суму 23965,49 грн., яка складається: 2892,84 грн. - заборгованість за кредитом; 19455,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1117,40 грн. - штраф (процентна складова).

В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просить розглянути справу без його присутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав. Підтвердив, що 06.10.2011 отримав кредит в розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік. Не заперечив подання 06.10.2011 року заяви на отримання кредиту. Водночас вказує, що умови нарахування штрафів при порушенні умов договору не пам"ятає.

Вказує, що на час укладання договору йому виповнилось 16 років та на той час його матері не було відомо про укладення ним даного договору. На даний час його матері відомо про укладення ним кредитного договору та наявність даного позову. Пояснив, що його батько помер в 2010 році, а мати з позовом про визнання даного договору недійсним до суду не зверталась.

Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 06.10.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку в розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від заборгованості але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 - 5% від суми заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості в строк до 25 числа місяця, наступного за звітним (Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 55 днів пільгового періоду").

Відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент.

З анкети-заяви ОСОБА_1 вбачається, що він був ознайомлений та згідний з умовами надання банківських послуг і тарифами банку.

Вказаний договір відповідає вимогам ст.634 ЦК України.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки кредитним договором було передбачено повернення коштів щомісячними платежами, а ОСОБА_1 дані умови порушив, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України з нього слід стягнути заборгованість по кредиту в розмірі 2892,84 грн.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що ОСОБА_1 отримав кредит зі сплатою 2,5 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Пунктом 1.1.3.2.3 умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта.

В судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що банком було змінено розмір відсоткової ставки за кредитним договором з 30% до 34,8% на рік та з 34,8% до 43,2% на рік.

Оскільки така зміна відсоткової ставки відповідає умовам договору і станом на 30.04.2017 року борг по процентам за користування кредитом становив 19455,25 грн. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

При укладенні кредитного договору від 06.10.2011 року сторони домовились, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню коштів більш ніж на 30 днів ОСОБА_1 зобов'язався сплатити на користь банку штраф в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг).

Оскільки ОСОБА_1 зобов'язання перед банком порушив, то відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг та вимог ст.1050 ЦК України, з нього на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та в розмірі 1117,40 грн. (процентна складова).

Одночасно судом встановлено, що на час укладення даного правочину ОСОБА_1 виповнилось повних 16 років, тобто він був неповнолітнім та договір укладався без відповідної згоди батьків останнього.

Правові наслідки вчинення правочину неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності визначені у ст. 222 ЦК України.

Відповідно до вищенаведеної норми закону правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.222 ЦК України правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.222 ЦК України, правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи.

В судовому засіданні встановлено, що матері відповідача відомо про наявність даного договору, однак вищезазначений договір у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, що підтвердив в судовому засіданні відповідач.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України укладений між сторонами договір є обов'язковим для виконання. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 та ч.2 ст.509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань.

Відповідно ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або інших умов та вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, процентів та штрафів, розмір яких підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи та не спростований відповідачем.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути 1600 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою.

На підставі ст. 549, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 62, 88, 212, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 23965 грн. 49 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких: 2892 грн. 84 коп. заборгованість за кредитом, 19455 грн. 25 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1117 грн. 40 коп. штрафу (процентна складова) та 1600 грн. витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.