РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1610/17

09 листопада 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила збільшити розмір аліментів на її користь на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі з 350 грн. до 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач покликається на те, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 18.06.2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно.

У зв"язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму, фінансово-економічною кризою та підвищенням цін на всі види товарів і послуг, зазначеної суми, яку сплачує відповідач не вистачає для забезпечення належного утримання малолітньої дочки. Дитина фактично повністю перебуває на її утриманні. На сьогоднішній день матеріальне становище та здоров"я позивача значно погіршилося.

В судове засідання позивач не з'явилася. Представник позивача адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги зменшив та просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 720 гривень.

Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в розмірі 720 грн. щомісячно.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає за вірне прийняти визнання відповідачем позову.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі від якого мають малолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №208796, видане 20.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області. З дослідженого судом свідоцтва про народження ОСОБА_3, 11.02.2014 р. н. встановлено, що її батьком є відповідач ОСОБА_2

Малолітня ОСОБА_3 проживає разом із матірю ОСОБА_1, окремо від відповідача, що підтверджується довідкою про склад сімї №1599 від 05.07.2017 року, виданою КП «Костопільське будинкоуправління». Рішенням Костопільського районного суду від 18.06.2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, 11.02.2014 р. н. в розмірі 350 грн. до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина - ОСОБА_5, 17.12.2006 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №040874, виданого 25.12.2006 року Костопільським райвідділом реєстрації актів цивільного стану. Крім того, позивач здійснює догляд за своєю матірю пенсійного віку, яка є непрацездатною та згідно заключення ЛКК потребує стороннього догляду та дороговартісного лікування, що підтверджується заключенням ЛКК №720 від 10.07.2017 року. Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що стан здоровя позивача також потребує медикаментозного лікування, що підтверджується заключенням ЛКК №721 від 10.07.2017 року. Тобто наведені позивачем обставини свідчать про погіршення її матеріального становища та здоров"я.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини.

З урахуванням матеріального становища дитини, дохід якої складається із суми сплачених аліментів та враховуючи, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, суд рахує, що малолітня дитина потребує більше коштів на своє утримання.

Таким чином, позовні вимоги про збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України є обґрунтованими.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи наведене суд рахує, що з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-182, 192 СК України, ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 10, 60, 88, 174, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини дочки ОСОБА_3, 11.02.2014 р. н. з 350 грн. до 720 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду, а саме з 07 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6