Справа № 132/3379/16-ц
Провадження № 2/132/123/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21.02.2017 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

при секретарі Безула К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Калинівського району Вінницької області про визнання права власності на будинок за набувальною давністю.

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує, що з 2000 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, в господарстві, що належало його бабусі ОСОБА_4, якій потрібен був постійний догляд через похилий вік та хвороби, і з того часу вони проживали однією сімєю, вели спільне господарство і мали спільний бюджет, спільно харчувалися.

04.12.2007 року ОСОБА_4 померла, після чого позивач організував обряд її поховання, провів поминальні обіди за власні кошти.

Державна реєстрація будинку відбулась 20.08.2007 року у Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації за номером 603.

26.10.2004 року покійна бабуся позивача подарувала весь будинок своєму синові ОСОБА_5. Про існування даного договору позивач дізнався лише у 2011 року.

06.06.2016 року ОСОБА_5 помер. Відповідачка по справі - дружина померлого ОСОБА_6, проживала з ним до дня смерті і була зареєстрована разом з ним.

Таким чином, позивач проживає в зазначеному будинку вже близько 16 років. На сьогоднішній день продовжує проживати в цьому будинку. Постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою.

Крім того позивач 02.02.2017 року подав до суду заяву про доповнення позовних вимог в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,2023 га, розташовану по вулиці Свинаря, 51 в селі Іванів Калинівського району Вінницької області в звязку з тим що житловий будинок який є предметом позову знаходиться на цій земельній ділянці.

Тому звертається до суду з даним позовом про визнання права власності на майно за набувальною давністю .

Позивач у судове засідання не з'явився, однак від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Калинівського району у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява ОСОБА_3 сільської ради з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги визнає.

Згідно ст. 158 ЦПК особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не зявилась, хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення особисто, наявне в матеріалах справи.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2000 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 в господарстві, що належало його бабусі ОСОБА_4, що підтверджується довідкою № 1279 виданою виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради 20.11.2012 року. Позивач доглядав за померлою ОСОБА_4 через її похилий вік та хвороби, проживав однією сімєю, вів спільне господарство і мав спільний бюджет.

Згідно ст. 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

04.12.2007 року ОСОБА_4 померла, позивач провів її поховання, поминальні обіди за власні кошти.

Вищезазначені обставини підтверджуються рішенням Калинівського районного суду від 15.11.2011 року по справі № 2-0-72/2011 р., рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30.01.2012 року по справ № 2-875/11, рішенням Калинівського районного суду від 19.06.2012 року по справі № 208/2817/2012.

Державна реєстрація будинку відбулась 20.08.2007 року у Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації за номером 603.

У 2011 році позивачеві стало відомо, що 26.10.2004 року покійна бабуся позивача подарувала весь будинок своєму синові ОСОБА_5.

06.06.2016 року ОСОБА_5 помер. Відповідачка - дружина померлого ОСОБА_6, проживала з померлим до дня смерті і була зареєстрована разом з ним.

ОСОБА_1 проживає в зазначеному будинку вже близько 16 років, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше десяти років. Постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном іпродовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду, цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

Таким чином, суд вважає, що добросовісність володіння майном житловим будинком № 51 по вул. Свинаря у с. Іванів Калинівського району Вінницької області понад 10 років, а саме 16 років відкрито та безперервно ОСОБА_1 не викликає сумніву, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями №51 по вулиці Свинаря в селі Іванів, Калинівського району Вінницької області та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,2023 га, розташовану по вулиці Свинаря, 51 в селі Іванів Калинівського району Вінницької області.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 15,16, 328, 344 п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 10, 60,158, 212-215, 224-226, 256-258 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями №51 по вулиці Свинаря в селі Іванів, Калинівського району Вінницької області, який в цілому складається з житлового будинку літ. А , з верандою літ. а, загальною площею 40,0 кв. м, житловою площею 21,6 кв. м, хлів літ. Б, хлів літ.б, хлів літ. В, погріб літ. П, криниця літ. К, хвіртка літ. №1, забор літ. №2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,2023 га, розташовану по вулиці Свинаря, 51 в селі Іванів Калинівського району Вінницької області, кадастровий номер :01:004:0085.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: