Справа № 367/7843/16
Провадження № 2-з/367/177/2017
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Когут К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа: ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії.

29.09.2017 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 через канцелярію суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1 та заборонити ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" (ідентифікаційний код 37825968) укладати будь-які договори та (чи) призупинити дію наявних договорів відносно квартири АДРЕСА_1, надавати довіреності щодо користування квартирою 38 по бульвару Хмельницького Богдана, буд. 4, в м. Буча Київської області, забороною іншим особам виконувати щодо спірного майна інші зобовязання до винесення рішення по предмету даного спору.

В судове засідання сторони не викликалися.

Оглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи № 367/7843/16 суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачами вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 152 ч. 1 п. 2, 153, 197 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Ф. Карабаза