Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6, заінтересована особа - Бандурівська сільська рада Кіровоградської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявоюпро встановлення факту, що має юридичне значення.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки (пай) розміром 2,48 га, яка знаходиться на території Бандурівської сільської ради Кіровоградської області.

Заявник із ОСОБА_7 проживав однією сім'єю з 2004 року по день її смерті в будинку, що розташований по АДРЕСА_1, де вони вели спільне господарство, тобто в них були повноцінні сімейні відносини, але шлюб не був офіційно зареєстрований. Дітей в них не було. За життя спадкоємець заповіту не складав, спадкоємців першої, другої та третьої черги немає, він єдиний спадкоємець четвертої черги, але підтвердження права на спадкування за четвертою чергою, тобто факт проживання однією сім'єю більше п'яти років, може бути встановлено лише за рішенням суду, а тому і виникла необхідність для звернення з цією заявою.

Посилаючись на те, що іншим шляхом необхідні факти встановити не можливо, заявник просив суд розглянути справу в порядку окремого провадження та встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період з 2004 року по день смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, встановити факт, що ОСОБА_6 постійно проживав на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем ОСОБА_7, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2016 року заяву ОСОБА_6 задоволено.

Встановлено факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період з 2004 року по день смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановлено факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Бандурове Кіровоградської області постійно проживав на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Бандурове Кіровоградської області.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2016 року скасовано рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2016 року.

Заяву ОСОБА_6, заінтересована особа - Бандурівська сільська рада Кіровоградської області, про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду.

Роз'яснено ОСОБА_6 право на звернення до суду із указаними вимогами в порядку позовного провадження.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржене рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки (пай) розміром 2,48 га, яка знаходиться на території Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.

За життя спадкоємець заповіту не складав, спадкові справи після смерті ОСОБА_7 не заводились.

Судами також зазначено, що згідно довідки Бандурівської сільської ради Кіровоградської області № 320 від 26 березня 2015 року та показань свідків з 2004 року по день смерті ОСОБА_7 заявник та ОСОБА_7 проживали однією сім'єю в с. Бандурове Гайворонського району, де вели спільне господарство, в них були сімейні відносини, але шлюб не був офіційно зареєстрований.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини дає заявнику змогу отримати спадщину після померлої ОСОБА_7, у зв'язку із чим вимоги заяви підлягають задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_6, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявник звернувся до суду з метою захисту своїх спадкових прав, у зв'язку із чим апеляційним судом установлено наявність спору про право щодо отримання ОСОБА_6 спадщини після смерті ОСОБА_7

Колегія суддів погоджується із указаними висновками судів першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Положеннямист. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Зокрема, згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, Бандурівська сільська рада, в особі сільського голови - ОСОБА_8, заперечила ті обставини, на які посилався заявник як на підставу своїх вимог.

Заінтересована особа вказувала на те, що ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, була громадянкою Республіки Молдова, де проживає її донька - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є спадкоємцем першої черги після смерті матері.

Також, заінтересована особа зазначала, що у журналі реєстрації вихідної кореспонденції Бандурівської сільської ради Кіровоградської області відсутні відомості щодо довідки Бандурівської сільської ради Кіровоградської області № 320 від 26 березня 2015 року, якою ОСОБА_6 доводив вимоги своєї заяви та на підставі якої судом першої інстанції ухвалено рішення у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вірно встановив спір про право у даній справі та обґрунтовано вказав, що даний спір повинен розглядатися у позовному провадженню із залученням до справи у якості відповідачів усіх можливих спадкоємців померлої, а за відсутності таких, органу місцевого самоврядування.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із висновками суду апеляційної інстанції та не спростовують висновків апеляційного суду.

Враховуючи те, що висновки суду апеляційної інстанції відповідають встановленим у справі обставинам, оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, касаційну скаргу необхідно відхилити відповідно до положень ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик