У Х В А Л А

20 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до відділу освіти Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, Крукеницької загальноосвітньої школи І-ІII ступенів Мостиської районної ради Львівської області, профспілкового комітету загальноосвітньої школи І-ІII ступенів Мостиської районної ради Львівської області про стягнення заробітної плати за час невиконання наказу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 29 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 грудня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, судові рішення першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень в справі та направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 32, 103 КЗпП України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 вересня 2013 року, 24 лютого 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положенням пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодились й суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що впродовж 2012-2015 навчальних років систематично відбувалось зменшення кількості учнів та зменшувалася кількість класів, що призвело до відповідного зменшення кількості годин математики на кожного вчителя у навчальному закладі, і як наслідок, - до необхідності зменшення тижневого навантаження педагогічним працівникам, у тому числі, вчителям математики. При цьому про зміну істотних умов праці позивач був повідомлений у передбачений трудовим законодавством спосіб.

Разом з тим, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року прийнята у справі про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Отже, у справах наявні інші підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені інші фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Зі змісту наданої для порівняння ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 вересня 2013 року не вбачається встановлених фактичних обставин, які мають істотне значення для таких справ, а також не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, що унеможливлює вирішення питання щодо подібності правовідносин і відповідно неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до відділу освіти Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, Крукеницької загальноосвітньої школи І-ІII ступенів Мостиської районної ради Львівської області, профспілкового комітету загальноосвітньої школи І-ІII ступенів Мостиської районної ради Львівської області про стягнення заробітної плати за час невиконання наказу до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук В.М. Сімоненко