Дата документу 11.12.2017
Справа № 334/4402/15-ц
Провадження № 2/334/54/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Лапі М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в позовній заяві, що 04.07.2013р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» і відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку.

Згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», ОСОБА_3, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 04.07.2013р. та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 4231 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку ОСОБА_3 і клієнта (система клієнт-банк, інтернет клієнт банк), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг»

Однак, ОСОБА_2 взяті на себе обовязки, щодо виконання умов договору, не виконує, у звязку з чим станом на 03.04.2015 р. має заборгованість за кредитним договором в сумі 29005,55 грн.

11.04.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уточнив свою позовну заяву і просив стягнути суму заборгованості станом на 02.06.2015р в розмірі 32716 грн. 36 коп. , що складається з наступного: 13872,09 грн. - заборгованість за кредитом; 9573,24 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 7523,13 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором за період з 02.06.2014 по 02.06.2015 р.; 1747,90 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 32716 грн. 36 коп. станом на 02.06.2015, а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1668,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити на підставі наданих суду документів.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково. Відповідач пояснив, що дійсно брав кредит у банку, мав намір виплачувати взяті на себе зобовязання, але в звязку з крутним становищем не міг повністю погасити кредит. Звертався до банку про реструктуризацію суми, але отримав пропозиції які не зміг би виконати.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 04.07.2013 р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Відповідно підписавши заяву відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», ОСОБА_3, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 04.07.2013р. та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 4231 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку ОСОБА_3 і клієнта (система клієнт-банк, інтернет клієнт банк), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Умови і Правила викладені на банківському сайті, складають договір, укладений між ним і банком про надання банківських послуг.

Відповідно до п.3.2.1.1.16. при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов з правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт- банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі). ОСОБА_3 і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований ОСОБА_3 через верифікованнй номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронний цифровий підпис - Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму

Так ч. 2, ст. 639 Цивільного кодексу України передбачає, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту ОСОБА_1 повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_3 та Клієнта, згідно до п. 3.2.1.1.3 кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до 3.2.1.1.8. проведення платежів у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття: поточного рахунку та. картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

Згідно до п. 3.2.1.1.11 періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування «кредитним лімітом на поточному рахунку» - не більше 35 днів. Для пільгового користування лімітом (розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості) клієнт повинен: у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число поточного місяця; у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число наступного місяця. Якщо дебетове сальдо не було обнулити згідно умов описаних вище, то з 26 числа на залишок заборгованості починають нараховувати відсотки за користування кредитом за ставкою 36% річних.

П.3.2.1.4.1. передбачає, що за користуванням кредитом в період з дати виникниння дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня сплачується відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом 9диференційована процентна ставка.

Відповідно п.3.2.1.4.1.3. у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду в яких дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобовязань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно п.3.2.1.4.4. клієнт сплачує банку винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. ОСОБА_3 може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Як визначено ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підставі ст. ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі виконав прийняті на себе зобовязання за договором, а відповідач ОСОБА_2 не виконав свої зобовязання, у звязку з чим станом на 02.06.2015 р. має заборгованість за кредитним договором в сумі 32716 грн. 36 коп., що складається з наступного: 13872,09 грн. - заборгованість за кредитом; 9573,24 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 7523,13 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором за період з 02.06.2014 по 02.06.2015 р.; 1747,90 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом. Вказана сума заборгованості визначена позивачем з додержанням умов кредитного договору.

Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальній обовязок передбачений ст. ст. 10, 11 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобовязань відповідачем ОСОБА_2 за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 32716,36 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 1668,00 гривень.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 218, 224-228 ЦПК України, і ст. ст. 509, 526, 530, 549-551, 610-612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» (рахунок №3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 04.07.2013 р. в розмірі 32 716,36 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, 18.02.1987року народження, ІПН: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» (рах. 3111 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1668,06 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Баруліна Т. Є.