Справа №333/1790/17
Провадження №2-о/333/150/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі Носаченко О.С., за участю прокурора Бондаренко А.В., представника заявника ОСОБА_3, лікаря-психіатра ОСОБА_4, зацікавленої особи ОСОБА_5, особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, цивільну справу за заявою головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, посилаючись на те, що остання з дитинства страждає важкою розумовою відсталістю, є інвалідом I групи по психічному захворюванню. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15.01.2004 р. визнана недієздатною. Розпорядженням голови Ленінської районної адміністрації від 02.03.2004 р. опікуном призначена мати ОСОБА_5.

З анамнезу відомо, що було здійснено 7 госпіталізацій до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у звязку з розладами поведінки на фоні інтелектуального дефекту. Остання виписка 07.10.2016 р.

Згідно заяви матері-опікуна, психічний стан дочки погіршився за 2 дні до госпіталізації: «Збуджена, кричить «допоможіть!», «більше не буду!», оголюється, рве одяг, намається втекти, відкриває вікна, двері, неохайна фізіологічними відправленнями». У звязку з чим, мати викликала психіатричну спеціалізовану бригаду, 30.03.2017 р. доставлена в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР о 18.40 годин. Оглянута черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення тяжкого хронічного психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості з порушеннями поведінки. Госпіталізована в примусовому порядку.

31.03.2017 р. о 09.00 годин оглянута комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду встановлено, що ОСОБА_6 знаходиться у ясній свідомості, продуктивного мовного контакту не становить. Неспокійна, у русі, сідає, потім встає, ходить по кабінету. Вираз обличчя хмурий. На питання не відповідає, мовчить. Інтелект різко знижений. Обманів сприйняття, маячних ідей не виявлено. Критика до хвороби грубо порушена.

Стан ОСОБА_6 можна кваліфікувати як важкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості з порушеннями поведінки. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану та неспроможність задовольняти свої життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву.

Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Зацікавлена особа її мати ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на примусовій госпіталізації ОСОБА_6

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, зацікавлену особу, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2004 р. ОСОБА_6 визнано недієздатною. Розпорядженням голови Ленінської районної адміністрації від 02.03.2004 р. опікуном призначена мати ОСОБА_5.

Відповідно висновку комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, має важкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості з порушеннями поведінки. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану та неспроможність задовольняти свої життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Надані суду пояснення лікаря-психіатра ОСОБА_4, зокрема, про те, що ОСОБА_6 має психічний розлад у формі важкої розумової відсталості з порушеннями поведінки, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.279-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, до психіатричного закладу комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Головуючий суддя А.І. Боровікова

ОСОБА_8 ОСОБА_1

ОСОБА_2