Головуючий суду 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Доповідач - Дронська І.О.
Провадження № 22ц/782/178/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Луганської області в складі:

головуючого Дронської І.О.

суддів: Карташова О.Ю., Яреська А.В.,

за участю секретаря Попової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 лютого 2017 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтовування якої посилався на те, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04.11.2008 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Аліменти він сплачує своєчасно та заборгованості не має. Від іншого шлюбу позивач має другу дитину- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.11.2016року з нього, на користь другої дружини ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач вважає, що його матеріальний та сімейний стан змінилися, оскільки на його утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина. У зв'язку з цим позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_5 з 1/4 частки до 1/6 частки від усіх видів заробітку щомісячно,частки, яка стягується на користь його другої дитини - сина ОСОБА_6, що, як вважає позивач, буде справедливо та обґрунтовано щодо його дітей.

Рішенням суду першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені. Зменшено розмір аліментів, що стягуються згідно із рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 листопада 2008 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4. Виконавчий лист, виданий Сєвєродонецьким міським судом Луганської області на підставі рішення від 04 листопада 2008 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відкликано після набрання цим рішенням законної сили.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції відповідачем ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на те, що обставини, які мають значення для справи та які суд першої інстанції вважав встановленими є недоведеними, тому висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, просила скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає у повній мірі.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04.11.2008 року стягнуто з з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/4 частку від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2008 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4. Рішення набрало законної сили 17 листопада 2008 року.

Згідно із копією свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_6, батьком якого записаний ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_4

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.11.2016 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.2016 р. і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 25 листопада 2016 року.

З урахуванням зазначених обставин, які повністю відповідають матеріалам справи та сторонами не заперечувались, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що матеріальний та сімейний стан позивача суттєво змінилися, адже у нього на утриманні з'явилася ще одна неповнолітня дитина, у зв'язку із чим справедливим буде задовольнити позов та зменшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 з 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно на 1/6 частку від усіх видів заробітку щомісячно.

Проаналізував наявні дані, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі та надані сторонами, в їх сукупності, всі докази, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В порядку ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Це означає, що зміна матеріального чи сімейного стану позивача чи відповідача автоматично не припиняє стягнення аліментів у встановленому рішенням суду розмірі, а лише дає право заінтересованій стороні звернутися до суду з вимогою про його зміну.

Колегія суддів вважає, що позивачем доведена наявність підстав для зменшення визначеного рішенням суду аліментів, стягнутих на утримання дочки ОСОБА_5.

Як встановлено судом першої інстанції та відповідає матеріалам справи, рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04.11.2008року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі ? частки від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2008 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4, а.с.3.

На час ухвалення вищезазначеного рішення позивач мав одну дитину - дочку ОСОБА_5, інших аліментних зобов'язань не мав, і саме ці обставини, у тому числі, були враховані судом при визначені розміру аліментів на утримання дочки.

Як встановлено судом першої інстанції та відповідає матеріалам справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача ОСОБА_3 народився син ОСОБА_6, а.с.5.

Таким чином, після ухвалення рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04.11.2008року сімейний стан позивача ОСОБА_3 змінився.

Як вбачається з довідки ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот" відповідач ОСОБА_3 працює на зазначеному підприємстві та займає посаду механіка цеху, із заробітної плати останнього утримуються аліменти, а.с.6.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.11.2016року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.2016 р. і до повноліття дитини, а.с.4.

Це означає, що після ухвалення рішення суду від 04.11.2008року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, відрахування із заробітної плати позивача за обов'язковими платежами, у т.ч. за аліментами, змінилися та сума заробітної плати, що підлягає сплаті, суттєво зменшилася, що є підставою для висновку про зміну матеріального стану позивача.

Зазначений висновок апелянтом не спростований. Колегія суддів оцінує критично довід апелянта про те, що позивачем не доведено, що стягнення аліментів на другу дитину впливає на його матеріальний стан, оскільки апелянтом не надано доказів незмінності матеріального стану позивача після ухвалення рішення від 04.11.2008року та народження у позивача другої дитини.

Також колегія суддів, з урахуванням обставин справи, вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що позивач за рішенням суду на утримання 2-х дітей, загалом повинен сплачувати ? частину усіх видів свого заробітку, що відповідає ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», а сума, яку позивач буде отримувати після усіх відрахувань не є меншою передбаченої як прожитковий мінімум для працездатної особи.

Дійсно, законодавством передбачено стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків, а також розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, але, Сімейним кодексом України, а саме ч.1 ст.192, передбачено право платника аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, звернутися до суду щодо зменшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, при цьому законом передбачено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст..184 СК України.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст..192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Крім того, відрахування із заробітної плати платника аліментів у розмірі 50 відсотків, присуджується, як правило, на утримання трьох та більше дітей.

Законодавством не передбачено, що наявність у платника аліментів мінімального прожиткового мінімуму, після утримання аліментів, є підставою для відмови у зменшенні розміру аліментів при наявності змін у матеріальному чи сімейному стані платника аліментів.

Посилаючись у апеляційній скарзі на положення ст..8 Закону України «Про охорону дитинства» щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, апелянт не звернув уваги на те, що спрямовані на утримання дитини аліменти, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов'язання. Дитина має право на одержання утримання від обох батьків, обов'язок утримувати дитину, згідно ст..180 СК України, є рівною мірою обов'язком як батька, так і матері.

Апелянтом не доведено та судом не встановлено, що зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дочки ОСОБА_5, з ? частки до 1/6 частки, з урахуванням наявності відповідного утримання дитини й матір'ю, негативне вплине на фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток ОСОБА_5.

На підставі вищевикладеного, з урахування того, що з моменту присудження аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 у позивача з'явився новий утриманець - неповнолітній син ОСОБА_6, що є підставою для висновку про зміну сімейного стану та, при відсутності доказів незмінності чи збільшення доходів позивача після ухвалення рішення від 04.11.2008року та народження другої дитини є підставою для висновку про зміну матеріального стану, а також з урахуванням інтересів дитини, що народилась у другому шлюбі та рівності прав обох дітей позивача щодо їх матеріального забезпечення батьком, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 є такими, що відповідають нормам СК України та не порушують прав дітей ОСОБА_3 - дочки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо неповного з'ясування судом першої інстанції обставин справи, які суд першої інстанції вважав доведеними та невідповідності висновків суду обставинам справи є необґрунтованими та такими що не спростовують висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_3

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду, переглянуте судовою колегією в межах доводів апеляційної скарги, відповідає вимогам закону, порушень норм матеріального і процесуального права при розгляді справи та прийнятті рішення не встановлено, тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1.ч.1 ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 лютого 2017 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_9 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: