Справа № 184/1805/17
Номер провадження 2/184/626/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Дощенко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши матеріали цивільної справи в судовому засіданні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з вищевказаним позовом, в якому просить постановити рішення, яким усунути йому перешкоди у користуванні житловим будинком №28 з надвірними спорудами по вул. Виборзька в м. Покров Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком.

В обґрунтування своїх позовних вимог, які підтримані ним у судовому засіданні у повному обсязі, вказав на те, що вищезазначений будинок з надвірними спорудами належить йому на праві приватної власності. Водночас, окрім позивача, у вказаному житловому будинку зареєстрований ОСОБА_2, який з моменту його реєстрації - 07.04.2005 року, не тільки не проживав у ньому та не користувався ним, а ще і жодного разу не зявлявся до будинку. Сам факт реєстрації відповідача у вказаному житловому будинку порушує права позивача як власника та це створює для нього відповідні незручності, які обмежують його права вільного володіння, користування та розпорядження належним позивачу житловим будинком з надвірними спорудами. Зокрема, позивач не має можливості зареєструвати у вказаному будинку членів своєї сімї та будь яких осіб, оскільки на це потрібна згода відповідача, який взагалі не мають жодного права володіння, користування та розпорядження належним позивачу житловим будинком. Наведені обставини і стали підставою для звернення із відповідним позовом до суду.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, жодних заяв щодо відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності від останнього не надходило.

За таких обставин, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача в порядку розділу 8 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 володіє на праві приватної власності житловим будинком з надвірними будівлями, розташованого за адресою: вул..Виборзька,28, м.Покров Дніпропетровської області, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 30.10.2013 року, реєстраційний №2113, а також технічним паспортом на житловий будинок №28 по вул..Виборзька у м.Орджонікідзе (а.с.6-9).

Водночас, відомостями із домової книги підтверджується, що у буд.28 по вул.Виборзька м.Орджонікідзе також зареєстрований (прописаний) відповідач (а.с.12-14).

Однак, позивач вказує, що відповідач за місцем своєї реєстрації, із 2010 року не проживає, за вказаною адресою жодного разу не зявлявся, участі в утриманні будинку не приймав.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, акту квартального комітету №3 Покровської міської ради від 25.10.2017 року №100 та довідки квартального комітету №3 Покровської міської ради від 25.10.2017р. №101, ОСОБА_2 дійсно зареєстрований, але не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10,11).

Крім того, наведені обставини також підтверджуються показаннями свідка, який був допитаний у судовому засіданні. Так, свідок ОСОБА_3 надав суду покази, відповідно до яких він володіє будинком за адресою: вул..Виборзька,24, м.Покров та являється сусідом позивача. Вказав, що позивач проживає по вул..Виборзька із 2013р. Окрім нього, за даною адресою більше ніхто не проживав. Зазначив, що відповідача по зазначеному адресу він ніколи не бачив та останній там не зявлявся.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою ст. 156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст. 156 Житлового кодексу УРСР до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина наймача, їх діти і батьки; членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про користування цим приміщенням.

Приписами ст..317 ЦК України унормовано, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016 р. у справі №6-709цс16, в якій Суд прийшов до висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-якій час.

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до п.3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Пунктом 26 вказаних Правил визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим будинком №28 з надвірними спорудами по вул. Виборзька в м. Покров Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_4