Справа № 242/4811/17
Провадження № 2/242/159/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
28 квітня 2017 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Козаковій Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 26.10.2016 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Разом із нею у вищевказаній квартирі зареєстровані її мати ОСОБА_3 та брат ОСОБА_2 Відповідача ОСОБА_2 з вересня 2014 року виїхав з місця реєстрації і до теперішнього часу не мешкає за даною адресою без поважних причин. Також позивач зазначила, що зараз вона вимушена переплачувати гроші за комунальні послуги та це перешкоджає її вільному користуванню, розпорядженню квартирою. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, будучі належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просить слухати справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить суд її задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, будучі належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи.
Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, будучі належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи, надала суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що знає позивача та її сімю з 2000 року, оскільки його мати мешкає в одному будинку з ними. Йому також відомо, що в квартирі, за адресою: АДРЕСА_1, проживає мати позивача ОСОБА_3. та до 2014 року мешкав брат позивача ОСОБА_2. Зазначив, що з вересня 2014 року ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не мешкає і його місцезнаходження йому невідомо.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що їй відома родина ОСОБА_2 з 2005 року, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1. Їй також достовірно відомо, що брат позивача ОСОБА_2 з вересня 2014 року поїхав з місця проживання. Вона неодноразово відвідувала родину позивача, речей ОСОБА_2 в квартирі немає.
Суд, вислухавши представника позивача, пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 23.02.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до витягу № 22312827 від 30.03.2009 року, право власності ОСОБА_1 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 30.03.2009 року в державному реєстрі комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Ясинуватської міської ради.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 УК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.
Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад два року, це відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними.
В звязку з чим, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Владимирська