УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

"08" грудня 2017 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ-ПІ-ЕМ», треті особи Департамент реєстрації Харківської міської ради, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області про визнання майнових прав,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за позивачем майнові права на квартиру з 3-х кімнат (тип ЗВ), загальною площею орієнтовно 95,4 кв.м., розташовану на 4 поверсі багатоквартирного будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями, що будується на земельній ділянці по вул. Леніна (в районі СШ №116) у м. Харкові, і на одне паркувальне місце №36, що розташоване на підземній автостоянці вказаного будинку, та стягнути судові витрати.

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом відповідно до ст. 109 ч.2 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ».

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції 1950 року кожна особа при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Однак, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевіряти належність справи до його підсудності.

Так, за змістом ст.109 ЦПК України, яка носить загальний характер, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім зареєстрованим місцезнаходженням.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України та п.42 постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», позови, що виникають з приводу нерухомого майна пред'являються виключно за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Названа норма є імперативною і недотримання її приписів, згідно з п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, тягне за собою, як наслідок, беззастережне скасування постановленої з порушенням правил виключної підсудності ухвали.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч.1 ст.114 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення, а тому: позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини повинні вирішуватися судами виключно за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Спір, що виник між сторонами, стосується нерухомого майна, а саме, квартири з вбудованими нежитловими приміщеннями, що будується на земельній ділянці по вул. Леніна у м. Харкові і на одне паркувальне місце №36, що розташоване на підземній автостоянці вказаного будинку, що відноситься до території Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова, а отже дана справа не підсудна Київському районному суду м. Харкова.

Згідно до вимог ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п. 4 ч..3 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається у випадках, якщо справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги .

Керуючись ст.ст. 109,114, 115, 121 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ-ПІ-ЕМ», треті особи Департамент реєстрації Харківської міської ради, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області про визнання майнових прав, повернути позивачеві, розяснивши йому право щодо повторного звернення із даною заявою до Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова повернути ОСОБА_1, помилково сплачені кошти - судовий збір - з державного бюджету у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок, який був сплачений 29.11.2017 р., квитанція № 0.0.905207936.1, на наступні реквізити: р/р отримувача 0004, МФО: 851011, отримувач УДКС України у Київському районі м. Харкова, код отримувача 37999675, банк отримувача ГУ ДКСУ в Харківській області, призначення платежу: *;101;;22030101; Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050); платеж; ОСОБА_1

Ухвала в частині повернення позовної заяви може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-дений строк з дня отримання копії цієї ухвали апеляційної скарги.

СУДДЯ