22-ц/775/324/2017(м)
Головуючий в першій інстанції: Вайновська О.Є.
Доповідач: Лопатіна М.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.,

суддів Мироненко І.П., Принцевської В.П.,

при секретарі Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Володарського районного суду Донецької області від 13 березня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі: ТОВ «ФК Довіра та гарантія» ) звернулось до суду з вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої зазначало, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 08 серпня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за договором кредиту в сумі 831 493, 48 грн. та судовий збір в сумі 3 356, 35 грн.

17 червня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» (далі: ПАТ «Вектор Банк» ) укладено договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/07-155/147 від 12 червня 2008 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3, перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

17 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК Довіра та гарантія» також укладено договір про відступлення права вимоги № 265/ФК-16, відповідно до якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Заявник просив замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Володарського районного суду Донецької області від 08 серпня 2013 року, а саме ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 13 березня 2017 року заяву задоволено.

Стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» замінено на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 222/624/13ц, виданого Володарським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 014/07-155/147 від 12 червня 2008 року на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в розмірі 831 493, 48 грн, та судового збору в сумі 3 356, 35 грн.

З вказаним судовим рішенням не погодився ОСОБА_3 та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_3 зазначив, що суд першої інстанції, в порушення вимог процесуального законодавства, належним чином не повідомив його про час та місце розгляду даної справи, в результаті чого повістка була отримана ним після розгляду питання, що позбавило його можливості реалізувати право на ознайомлення з матеріалами справи та оспорювання договору про відступлення права вимоги.

Суд не врахував, що виконавчий лист по даній справі був виданий позивачу 20 травня 2014 року, проте до теперішнього часу виконавче провадження за ним відкрите не було, що згідно з вимогами ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що сплинув строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 08 липня 2013 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за договором кредиту № 014/07-155/147 від 12 червня 2008 року в сумі 831 493, 48 грн. та судовий збір в сумі 3 356, 35 грн. Дане рішення набуло чинності 19 липня 2013 року.

20 травня 2014 року тим же судом на адресу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», за заявою останнього, направлено поштою два виконавчих листа.

Постановляючи ухвалу про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сторона виконавчого провадження ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вибула, є підстави для заміни її правонаступником - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Такі висновки суду є передчасними і зроблені з порушенням порядку, встановленого для вирішення вказаного питання.

Відповідно до частини першої ст. 378 ЦПК України та частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Зі змісту частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Зі змісту ч. 2 ст. 378 ЦПК України вбачається, що суд у десятиденний строк розглядає питання про заміну сторони у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, зазначена норма процесуального закону вказує на розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження з обов'язковим повідомленням сторін та заінтересованих осіб про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ЦПК України судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

За змістом ст. 74 ЦПК України судові повістки - повідомлення - надсилаються особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судова повістка - повідомлення - повинна бути вручена завчасно з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 pоку № 3477-1V "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Тобто ст. 6 Конвенції захищає право кожного у випадку спору про його права та обов'язки, зокрема і право особи, про права якої суд прийняв рішення, не залучивши цю особу до розгляду справи.

Також згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України. (ст..ст.2,7)

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін ? одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 судова повістка про розгляд справи була направлена судом простою кореспонденцією, а тому не можна вважати, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про права і обов'язки останнього, дотримався вимог щодо його належного повідомлення про розгляд справи, чим, порушив ст. ст. 74?76 ЦПК України та вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя та позбавив заінтересовану особу надати заперечення на заяву ТОВ «ФК Довіра та гарантія» та докази, які б довели ті обставини, на які вона посилалась.

Крім того, за змістом ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Оригінали письмових доказів, як зазначено у ст. 138 ЦПК України, до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

На порушення ст. ст. 10, 212, 213 ЦПК України, суд першої інстанції зазначеного не врахував, не дослідив достовірність та допустимість наданих ТОВ «ФК Довіра та гарантія» незавірених належним чином копій документів, зокрема, договорів відступлення права вимоги з додатками до них, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та не витребував оригіналів цих документів. Суд не звернув уваги на те, що дати у наданих копіях зазначених договорів є нечитабельними, а тому неможливо зробити висновок про належність до них витягів з реєстру боржників.

За таких обставин, оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до положень ч. п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307, 312, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Володарського районного суду Донецької області від 13 березня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: