У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_3 на її користь 85 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я внаслідок скоєння злочину.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 37 820 грн інфляційного знецінення та 2 337,53 грн - 3 % річних від суми відшкодування шкоди, визначеної рішенням суду від 28 лютого 2014 року, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за вказаним рішенням.

Дані суми інфляційного знецінення та 3 % річних судом стягнуто за період з 21 липня 2014 року по 07 вересня 2015 року.

На момент ухвалення рішення суду від 04 грудня 2015 року заборгованість відповідача перед нею становила 60 тис. грн, ця сума була перерахована ним на рахунок Залізничного ВДВС 26 серпня 2016 року.

Індекс інфляції за період з вересня 2015 року по серпень 2016 року становить 10,9 %, а саме інфляційне знецінення коштів відшкодування моральної шкоди становить 6 540 грн, 3 % річних за період з 07 вересня 2015 року по 07 серпня 2016 року від суми боргу 60 тис. грн становить 1 740,82 грн, а тому позивач просила стягнути з відповідача вказану суму.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Указана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що при наявності у справі судового рішення, яким вже було встановлено розмір завданої шкоди та відповідно стягнуто її, такий розмір шкоди відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення для суду при вирішенні справи і суд не вправі змінювати його в тому числі шляхом застосування положень ст. 625 ЦК України.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, в результаті чого ухвалили законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов