13.12.2017 ЄУН № 337/2890/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2017 року Хортицький районний суд г. Запоріжжя

в складі: головуючого судді - Салтан Л.Г.

при секретарі - Гальцевій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в праві користування жилим приміщенням шляхом вселення, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток в праві спільної сумісної власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в праві користування жилим приміщенням шляхом вселення. В обґрунтування позову зазначив, щоє власником квартири АДРЕСА_1 , однак відповідач перешкоджає його проживанню, після сварки вигнав його з квартири, змінив замок на вхідних дверях, в зв'язку з чим порушені його права на проживання в спірній квартирі.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом про визначення часток в праві спільної сумісної власності на квартиру. В обґрунтування позову зазначив, щоє співвласником квартири АДРЕСА_1, що належить їм з позивачем на праві спільної часткової власності в рівних долях. В спірній квартирі він проживає з дружиною та сином. ОСОБА_1 з 1998 року знаходився у розшуку, не мешкає в квартирі, забрав усі належні йому речі та не повідомив про місце свого проживання. Вважає, що не порушував право батька як співвласника на користування житловим приміщенням, просить визначити, що їм з ОСОБА_1 належить по 1/2 частині квартири.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити, за зустрічним позовом не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про місце, день, та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку.

Представник відповідача ОСОБА_4 за позовом заперечує, суду пояснила, що ОСОБА_2 права батька, як власника не порушував, однак вважає, що дві сім'ї не можуть мешкати в однокімнатній квартирі, заявлені зустрічні вимоги підтримала, просить позов ОСОБА_2 задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, що визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представників позивачів, свідка ОСОБА_5 суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за наступними підставами.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.12.1996 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.08.2011 року, власниками квартири АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Квартира є однокімнатною, загальною площею 35,6 кв.м., житловою 17,1 кв.м.

В квартирі проживає ОСОБА_2 з дружиною та сином.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2017 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» П. 1. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

ОСОБА_1 в квартирі не проживає з 1998 року, ключів від квартири не має, його особистих речей в квартирі немає, за комунальні платежі він не сплачує, порядок користування спірною квартирою між учасниками спільної сумісної власності не встановлено, та позивачем в первісному позові не заявлено. У свідоцтві на право власності на житло не визначені розміри часток квартири, що належала кожному із співвласників даної квартири. На теперішній час в зв'язку з неприязненими стосунками у сторін виникла необхідність у виділені часток у даній спільній квартирі.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2017 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» П. 17. Частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

У відповідності до частини 1 статті 368 ЦК України: спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч. 1 статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Право спільної сумісної власності є безчастковим (бездольовим) правом спільної власності. Тому кожен з учасників спільної сумісної власності не має права на частку в праві власності на спільну річ і не має повноважень у відношенні часток інших співвласників на спільну річ.

Відповідно до частини 2 статті 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. При праві спільної сумісної власності розмір частки кожного із співвласників не визначений.

Разом з тим, кожний із співвласників має право на виділ частки з майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, в натурі. При виділі частки одного із співвласників необхідно попередньо визначити розмір частки в праві спільної сумісної власності, що належить цьому співвласникові.

Частиною 2 статті 372 Цивільного кодексу України визначено: у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в спірну квартиру та можливим визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в належній на праві спільної сумісної власності квартирі АДРЕСА_1 є рівними - по 1/2 частині.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст.369, 370, 372, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 57, 66, 208, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в праві користування жилим приміщенням шляхом вселення - задовольнити.

Усунути перешкоди в праві користування власністю шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток в праві спільної сумісної власності на квартиру - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги .

Суддя: Салтан Л.Г.