Справа № 464/4221/17
пр.№ 2/464/1239/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Львівська міська рада про поділ квартири та визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом в якому просить провести поділ квартири загальною площею 61,10 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на частки, а саме: визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частки житлової квартири АДРЕСА_2, яка складається з житлової кімнати площею 20,7 кв.м., що позначена в технічному паспорті під №15-4, кухні площею 5,7 кв.м. під №15-5 та санвузла площею 4,3 кв.м. під №15-6; визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частки житлової квартири АДРЕСА_2, яка складається з житлової кімнати площею 20,7 кв.м., що позначена в технічному паспорті під №15-1, кухні площею 5,4 кв.м. під №15-2 та санвузла площею 4,3 кв.м. під №15-3; право спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на квартиру № 15 по вул.Енергетична, 2 у м.Львові, загальною площею 61,10 кв.м. припинити.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.04.2013р. помер її батько - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.04.2013р. серія І-СГ № 318009. Похороном батька займалась лише вона, що стверджується свідоцтвом про поховання від 10.04.2013 року за № 1121. На день своєї смерті, ОСОБА_5 був співвласником житлової квартири загальною площею 61,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, що вбачається із свідоцтва про право власності на квартиру від 28.11.2007р. за № С- 06943. Другим співвласником вказаної квартири згідно даного свідоцтва є рідний брат її покійного батька - ОСОБА_2. 11.02.2008р. в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» була проведена державна реєстрація вказаної квартири, про що видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 17689837 від 11.02.2008р., згідно якого, квартира за адресою: м.Львів, вул.Енергетична, 2/15 перебуває у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Зазначає, що за життя батька разом із відповідачем по справі, останні провели фактичний розподіл вказаної житлової квартири, а саме: житлова кімната площею 20,7 кв.м., що позначена на технічному паспорті № 15-4, кухня площею 5,7 кв.м. - № 15-5 та санвузол площею 4,3 кв.м. - № 15-6 перебувала у власності та користуванні її батька - ОСОБА_5, а житлова кімната площею 20,7 кв.м., що позначена на технічному паспорті № 15-1, кухня площею 5,4 кв.м. - № 15-2 та санвузол площею 4,3 кв.м. - № 15-3 перебуває у власності та користуванні - ОСОБА_2 Разом з тим, за час життя ОСОБА_5 документального розподілу вказаної житлової квартири у режим спільної часткової власності (чи виділу у самостійну власність) та виготовлення окремих самостійних документів не відбулось, а відтак, вона не може належним чином прийняти спадщину в частині спадкового майна після смерті свого батька ОСОБА_5, яка складає 1/2 вказаної житлової квартири, що порушує її законні права та інтереси. Так, іншими спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є дружина - ОСОБА_3 та рідна донька - ОСОБА_4, проте останні жодним чином не заперечують щодо прийняття саме нею, ОСОБА_1, спадщини після смерті ОСОБА_5, як особою, яка прийняла та вступила в управління і володіння вказаним майном.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи проводити у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, проте подав заяву за змістом якої повністю визнає заявлений позов, не мають жодних заперечень щодо його задоволення, оскільки не претендує на спірне спадкове майно, будь-яких претензій щодо визначеного позивачем розподілу квартири не заявляє.

Представник третьої особи Львівської міської ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим, розглянути справу у відсутності представника вказаної установи на підставі наявних у справі доказів.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, проте подали заяви за змістом яких вони повністю підтримують заявлений позов, не мають жодних заперечень та по суті просять такий задоволити, оскільки повністю погоджуються на виділ часток у заявленому у позові розмірі, не претендують на спірне спадкове майно, спадкових прав на таке майно оформляти не збираються та будь-яких претензій щодо успадкування позивачкою частки у спірній квартирі після смерті її батька ОСОБА_5 не заявляють.

У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні її обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.04.2013 року помер батько позивачки - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 09.04.2013 року серія І-СГ № 318009.

За життя ОСОБА_5 та його рідний брат - ОСОБА_2 були співвласниками житлової квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 28.11.2007р. за № С- 06943.

Так, 11.02.2008р. в ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» була проведена державна реєстрація вказаної квартири, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №17689837 від 11.02.2008р., згідно якого, квартира за адресою: м.Львів, вул.Енергетична, 2/15 перебуває у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Також встановлено, батько позивачки ОСОБА_5 та відповідач по справі ОСОБА_2 провели фактичний розподіл вказаної житлової квартири, а саме: житлова кімната площею 20,7 кв.м., що позначена на технічному паспорті № 15-4, кухня площею 5,7 кв.м. - № 15-5 та санвузол площею 4,3 кв.м. - № 15-6 перебувала у власності та користуванні ОСОБА_5, а житлова кімната площею 20,7 кв.м., що позначена на технічному паспорті № 15-1, кухня площею 5,4 кв.м. - № 15-2 та санвузол площею 4,3 кв.м. - № 15-3 перебуває у власності та користуванні - ОСОБА_2

Однак, документального розподілу вказаної житлової квартири у режим спільної часткової власності (чи виділу у самостійну власність) та виготовлення окремих самостійних документів не відбулось, що створює позивачу перешкоди у належному прийняти спадщину в частині спадкового майна після смерті ОСОБА_5, яка складає 1/2 вказаної житлової квартири. Не визначеність часток у квартирі, що перебуває у спільній сумісній власності обмежує права їх власників у вільному розпорядженні своєю часткою у майні, оскільки без визначення часток у квартирі розпорядження спільною сумісною власністю відбувається лише за взаємною згодою таких співвласників.

Нормами ч.1 ст.368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Як зазначено у п.17 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав - розглядаючи позови, повязані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, зокрема: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст. 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Враховуючи, що між співвласниками квартири АДРЕСА_2, відсутня засвідчена (зареєстрована у визначеному законом порядку) домовленість щодо часток, які належать їх на праві власності, відтак слід визначити за кожним із співвласників за померлим ОСОБА_5 та його братом - відповідачем ОСОБА_2 по 1/2 ідеальної частки вказаної квартири, що відповідатиме засадам рівності часток у спільній сумісній власності. При цьому слід врахувати запропонований позивачем фактичний поділ спірної квартири, домовленість про який була досягнута ще між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ще за життя останнього, а саме: родині ОСОБА_5 відходить 1/2 частки житлової квартири АДРЕСА_2, яка складається з житлової кімнати площею 20,7 кв.м., що позначена в технічному паспорті під №15-4, кухні площею 5,7 кв.м. під №15-5 та санвузла площею 4,3 кв.м. під №15-6, в той час як родині ОСОБА_2 відходить 1/2 частки цієї ж квартири, яка складається з житлової кімнати площею 20,7 кв.м., що позначена в технічному паспорті під №15-1, кухні площею 5,4 кв.м. під №15-2 та санвузла площею 4,3 кв.м. під №15-3.

У відповідності до ст.41 Конституції України та ст.ст.328-330 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 постійно проживала разом із батьком ОСОБА_5 до його смерті та продовжує проживати у спірній квартирі, яка є обєктом спадкування, по даний час, що стверджується, зокрема: копія свідоцтва про поховання від 10.04.2013 року за № 1121 виданої на імя ОСОБА_1 про те, що саме вона здійснювала поховання ОСОБА_5; довідкою ЛКП «Житловик-С» форми № 2 з місця проживання про склад сімї і прописки від 24.10.2016 року за № 4004, згідно якої ОСОБА_1 1990р.н. проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, без реєстрації, а її батько ОСОБА_5 1964р.н. проживав і був прописаний по даній адресі з 25.12.1981р. по день смерті, помер 09.04.2013р., проживали разом, вели спільне господарство; копією акту № V-153 від 24.10.2016р. складеного комісією в складі майстрів по експлуатації житлового фонду ЛКП «Житлович-С», згідно якого комісією проведено обстеження квартири АДРЕСА_2, в результаті якого було виявлено, що ОСОБА_1 1990р.н. дійсно проживає за вказаною адресою з 1998 року без реєстрації та по - сьогоднішній день.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відтак, враховуючи вищевикладені обставини, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (ст.ст.3, 12-15, 20 ЦК України, ст.ст. 3-5, 11, 15, 31 ЦПК України), а також беручи до уваги повне визнання позову відповідачем, відсутність будь-яких заперечень зі сторони третіх осіб щодо предмету даного спору, суд приходить до висновку, що за позивачкою в порядку спадкування за законом слід визнати право власності на належну її померлому батькові частку в квартирі АДРЕСА_2.

На підставі ст.ст. 224-225, 328-330, 355-356, 370, 1216, 1218, 1258, 1261, 1268, 1276, 1296 ЦК України та керуючись ст.ст.1, 10, 11, 60-61, 174, 197, 212-215, 218 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 задоволити.

Провести поділ квартири АДРЕСА_2, загальною площею 61,10 кв.м., що перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на частки.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5, який помер 09.04.2013р., на 1/2 частки житлової квартири АДРЕСА_2, яка складається з житлової кімнати площею 20,7 кв.м., що позначена в технічному паспорті під №15-4, кухні площею 5,7 кв.м. під №15-5 та санвузла площею 4,3 кв.м. під №15-6.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частки житлової квартири АДРЕСА_2, яка складається з житлової кімнати площею 20,7 кв.м., що позначена в технічному паспорті під №15-1, кухні площею 5,4 кв.м. під №15-2 та санвузла площею 4,3 кв.м. під №15-3.

Право спільної сумісної власності ОСОБА_5 (померлого) та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 61,10 кв.м. припинити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Головуючий: