Провадження № 2/185/971/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 березня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Пожидаєвої Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Іщик М.В. Павлоградського міського нотаріального округа, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 була матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, на час відкриття спадщини, визнати право власності на 49/100 частин будинку АДРЕСА_1 за позивачем в порядку спадкування за законом.

05.01.2017 року позивач уточнив позовні вимог, та просить встановити факт що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є його рідною матір'ю, встановити факт прийняття спадщини, а саме, що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном - 49/100 частинами будинку АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, визнати за ним право власності на 49/100 частин зазначеного будинку в порядку спадкування за законом.

У обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 яка доводиться позивачу матір'ю. Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина, яка складається з 49/100 частин будинку АДРЕСА_1. У видачі позивачу свідоцтва про право власності на 49/100 часток будинку нотаріусом було відмовлено у зв'язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкову частину будинку, а також через відсутність підтвердження факту родинних відносин з ОСОБА_4 та підтвердження фактичного прийняття спадщини після померлої. Інших спадкоємців померла не мала.

ОСОБА_4 за життя втратила правовстановлюючі документи на своє майно та свідоцтво про народження позивача, в зв'язку з чим він не має можливості надати правовстановлюючі документи до нотаріальної контори та отримати свідоцтво на право спадщини за законом.

Позивач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а саме просив встановити факт що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є його матір'ю, встановити факт прийняття спадщини, а саме, що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном - 49/100 частинами будинку АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, визнати за ним право власності на 49/100 частин зазначеного будинку, посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, справу просить розглядати без її участі, уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі, зазначила, що від своєї обов'язкової частки на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 вона відмовилась на користь позивача, та підтверджує факт того, що позивач прийняв спадщину, вступив у володіння та управління спадковим майном, відповідно до її заяв від 13.02.2017 р. та 06.03.2017 року.

Приватний нотаріус - Іщик М.В. в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю підтвердили факти наведені позивачем, а саме факт того, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, він подарував матері частину будинку, який йому належить, на момент смерті мати проживала разом з ним, після її смерті ОСОБА_1 продовжив проживати за адресою АДРЕСА_1 та володіти зазначеним будинком.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Висхувавши пояснення позивача, свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 1 від 09.09.2016 року (а.с. 13).

Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з 49/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1.

13.07.2016 року позивач, звернувся до приватного нотаріуса Павлоградського нотаріального округу із завою про прийняття спадщини після померлої, а саме 49/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1. В видачі свідоцтва про право власності на 49/100 часток будинку нотаріусом було відмовлено у зв'язку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкову частину будинку, а також через відсутність підтвердження факту родинних відносин з ОСОБА_4 та підтвердження фактичного прийняття спадщини після померлої. Інших спадкоємців померла не мала. (а.с. 5,6).

Судом встановлено, що зазначений житловий будинок ОСОБА_1 побудував на земельній ділянці, яку йому було надано для житлового будівництва, на підставі договору про право забудови житлового будинку посвідченого Павлоградською державною нотаріальною конторою 18.12.1958 року за № 4315, що підтверджується витягом з рішення Павлоградської міської ради народних депутатів та державним актом на право приватної власності на землю. (а.с. 8-12).

Згідно довідки КП Павлоградське «БТІ», право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано станом на 13.04.1960 року за ОСОБА_1, на підставі договору про право забудови житлового будинку, посвідченого 18.12.1958 року Павлоградською держнотконторою за № 4315.

12.08.1960 року 49/100 частин будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 подарував своїй матері ОСОБА_4, що підтверджується договором дарування від 12.08.1960 року, посвідченим державним нотаріусом за № 3738, але в якому існують помилки в імені ОСОБА_4 (а.с. 7).

На момент смерті ОСОБА_4, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4, проживала разом зі своїм сином ОСОБА_1, який за нею піклувався, через її похилий вік та стан здоров'я.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7, підтвердили факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_4, а саме те, що ОСОБА_1 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, також підтвердили факт що на момент смерті ОСОБА_4 проживала разом зі своїм сином ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1, після її смерті ОСОБА_1 продовжив проживати за зазначеною адресою та володіти зазначеним будинком.

Таким чином, суд вважає доведеним факт родиннх відносин, а саме, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, була рідною матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки квартального комітету № 70 від 28.12.2016 року та копії домової книги будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_4 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала та була прописана за зазначеною адресою разом з сином ОСОБА_1

Відповідно до відповіді нотаріуса від 06.02.2017 р. № 32/01-16 та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 46670938, 46670990 позивач звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, але йому було відмовлено, особи, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні.

На даний час позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_4, так як його рідна сестра - ОСОБА_2 (донька померлої) відмовилась від спадщини після померлої ОСОБА_4 (а.с. 17).

Як роз'яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом

Відповідно до ст. 529 Цивільного Кодексу Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент виникнення спірних відносин та який втратив чинність на підставі Кодексу № 435-ІV від 16.01.2003 р., ВВР, 2003, №№ 40-44, ст. 356, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. При цьому, згідно зі ст. 548-549 Цивільного Кодексу Української РСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, та підтверджено свідками, що ОСОБА_1 після смерті своєї матері фактично вступив у володіння 49/100 частками житлового будинку АДРЕСА_1, а саме, є постійно проживає у цьому будинку та дбає за ним, тобто прийняв спадщину.

Таким чином, враховуючи, що судом встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті його матері ОСОБА_4, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на 49/100 часток будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, за позивачем, також, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 137, 212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Іщик М.В. Павлоградського міського нотаріального округа, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, була рідною матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 49/100 часток будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя. А.С. Зінченко