Справа № 600/772/16-ц
Справа № 2/600/93/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: судді Гриновець О.Б.

секретар Сташків О.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду в смт.Козова цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 1,71 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області та належала ОСОБА_3 на підставі державного акта серії НОМЕР_2 від 05.06.2007 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що батьку ОСОБА_3 згідно державного акта серії НОМЕР_2 від 05.06.2007 року належала земельна ділянка площею 1,71 га. Вказаний державний акт було втрачено. Після смерті спадкодавця було здійснено звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутись до суду. Окрім позивача інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 немає. На даний час бажає оформити право власності на вказану земельну ділянку після смерті батька, тому просить у судовому порядку визнати його власником земельної ділянки площею 1,71 га.

В судове засідання позивач не з'явився, однак подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити та розглядати справу за його відсутності без застосування технічних засобів (а.с.21).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого не має заперечень щодо задоволення позовних вимог позивача, просить справу розглядати без його участі (а.с.20).

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що батьком позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3, що підтверджується копією рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 21.09.2016 року (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер у с.Криве Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7062 га. що розташована на території Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області та належала спадкодавцю на підставі державного акта серії НОМЕР_2 від 05.06.2007 року (а.с.7-9).

Вказаний державний акт втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті (а.с.12).

Окрім цього, судом встановлено, що після смерті батька, ОСОБА_1 як єдиний спадкоємець за законом звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак останньому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану вище земельну ділянку, що підтверджується відмовою державного нотаріуса Козівської державної нотаріальної контори І.М.Гетьман (а.с.11).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи, що позивач прийняв спадщину в належному порядку, а також те, що ніхто не оскаржує його право на спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7062 га.

Що стосується вимог позивача про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 1,71 га., суд вважає, що такі до задоволення не підлягають, оскільки спадкодавцю згідно витягу із ДЗК про земельну ділянку №НВ-016 від 22.08.2016 року належала така площею 1,7062 га. на підставі державного акта серії НОМЕР_2.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 58, 60, 61, 158, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 1,7062 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області та належала ОСОБА_3 на підставі державного акта серії НОМЕР_2 від 05.06.2007 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Б.Гриновець