У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДемяносова М.В.,
суддів: Леванчука А.О., Ситнік О.М.,
Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - Житловий кооператив «Комфорт», про позбавлення права на користування житлом та зняття з реєстрації; за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради, треті особи: Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, Криворізьке міське управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_8, про скасування рішення, свідоцтва про право власності, припинення права власності та визнання права власності на частину квартири,за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_9 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з 22 травня 1992 року по 29 квітня 2004 року вона та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька ОСОБА_8, яка проживає разом з позивачкою за адресою: квартира АДРЕСА_2. Вона, відповідач та донька зареєстровані за вказаною адресою, оскільки квартира кооперативна і вона є єдиним власником паєнакопичення, а відповідач після розлучення проживав у квартирі як колишній член сім'ї.

Зазначала, що після розлучення ОСОБА_7 вважає, що має право на Ѕ частини квартири, проте ніяких правових дій не вчиняє. Натомість, з січня 2014 року він забрав свої особисті речі, закрив одну із кімнат, яку сам собі присвоїв, та виїхав з квартири у невідомому напрямку. У спірній квартирі відповідач не з'являється більше року, не сплачує за комунальні платежі, не несе витрати на експлуатацію будинку та ремонт квартири. Перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинить, ключі у дверях не змінені, у нього залишились ключі від вхідних дверей.

Вказувала, що вона є єдиним власником паєнакопичення у Житловому кооперативі «Комфорт» (далі - ЖК «Комфорт»), свідоцтво про право власності на нерухоме майно отримане нею 19 травня 2010 року та зареєстроване у Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» (далі - КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації»), відповідач не брав участі у виплаті вартості майна, тобто не брав участі в паєнагромадженні та сплаті паю, відтак у нього не може виникнути право власності на це майно.

Просила позбавити ОСОБА_7 права користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_2, та зобов'язати ЖБК «Комфорт» через відділ міграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ГМУ УМВД України в Дніпропетровській області зняти його з реєстрації.

У травні 2015 року ОСОБА_7 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_6, Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про скасування рішення, свідоцтва про право власності, припинення права власності та визнання права власності на частину квартири.

Вимоги мотивував тим, що квартира АДРЕСА_2 перебуває у ЖБК «Комфорт». 29 січня 1997 року Дзержинським виконавчим комітетом ради народних депутатів м. Кривого Рогу виданий ордер на цю квартиру на ім'я ОСОБА_10, який перебував на квартирному обліку як ветеран праці, з метою поліпшення житлових умов, згідно з протоколом спільного засідання адміністрації і профкому комбінату «Криворіжсталь» від 25 березня 1996 року на склад сім'ї з трьох осіб, а всього мешкало шість осіб за адресою: квартира № АДРЕСА_1. Вартість (паю) квартири складає 18 535 грн, що виплачено комбінатом «Криворіжсталь» відповідно до договору від 05 вересня 1995 року № 253/750, тому Дзержинським виконавчим комітетом ради народних депутатів м. Кривого Рогу 29 січня 1997 року на підставі рішення РВК від 15 січня 1997 року № 17 виданий ордер на спірне житлове приміщення на ім'я ОСОБА_10 на сім'ю з трьох осіб.

У зв'язку з переїздом частини родини у кооперативну квартиру, родина ОСОБА_6 у складі трьох осіб залишилася проживати за адресою: квартира № АДРЕСА_1, та відповідно до виписки з протоколу від 21 жовтня 1997 року № 8 внесено зміни до договору найму житлової квартири внаслідок зміни основного квартиронаймача даної квартири та головним квартиронаймачем цієї квартири, за його згодою, було записано ОСОБА_6

У подальшому було вирішено зробити родинний обмін, складено заяви на обмін та 05 грудня 1997 року вони отримали обмінні ордери на житлові квартири. На підставі обмінного ордера його сім'я: він, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, стали членами ЖБК «Комфорт» та переїхали проживати у спірну квартиру. Пай, який є спільною власністю подружжя, може бути переданий тільки при наявності згоди іншого з подружжя.

Вважав, що ОСОБА_6 набула право власності на спірну квартиру 19 травня 2010 року внаслідок злочинних дій, як її, так і службових осіб ЖБК «Комфорт», які полягали у тому, що вона умисно використала завідомо неправдивий офіційний документ, який видала службова особа ЖБК «Комфорт» у вигляді довідки про склад сім'ї з метою отримання свідоцтва про право власності на квартиру № АДРЕСА_2. Кримінальні провадження відносно відповідача та співробітників ЖБК «Комфорт» були закриті у зв'язку з закінченням строків давності. Тому права власності на спірну квартиру мали б набути зареєстровані повнолітні особи у рівних частинах, тобто Ѕ частини ОСОБА_6 та Ѕ частини він - ОСОБА_7, оскільки донька ОСОБА_8 на момент видачі свідоцтва про право власності на квартиру була неповнолітньою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 березня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено. Позбавлено ОСОБА_7 права на користування житловим приміщення за адресою: квартира АДРЕСА_2, Дніпропетровська область. Зобов'язано ЖБК «Комфорт» через відділ міграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ГМУ УМВД України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації ОСОБА_7 за адресою: квартира АДРЕСА_2.У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 березня 2016 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про позбавлення права на користування житлом, зняття з реєстрації колишнього члена сім'ї скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_9, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6, а зустрічний позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона має бути частково задоволена.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_6, керувався тим, що ОСОБА_7 не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк, а саме більше року, питання про вселення не ставить, а право власності позивача щодо володіння, користування та розпорядження власністю є непорушним.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_6 та ухвалюючи у цій частині нове рішення про відмову у позові, керувався тим, що ОСОБА_6 не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_7 не проживає у спірній квартирі понад року без поважних причин.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7, з висновком якого погодився апеляційний суд, керувався тим, що ОСОБА_6 отримала право власності на спірну квартиру, після вступу до членів ЖК «Комфорт» при здійсненні обміну квартир з ОСОБА_10, який вибув з членів будівельного кооперативу та передав паєнакопичення ОСОБА_6, а також ОСОБА_7 не доведено, що отримання ОСОБА_6 права власності на спірну квартиру відбулось внаслідок злочинних дій, шляхом надання завідомо неправдивого документа.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6 з підстав недоведеності непроживання ОСОБА_7 у спірній квартирі більше року без поважних причин.

Проте передчасним є висновок судів про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 травня 1992 року, у шлюбі мають доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами розірвано 29 квітня 2004 року (а. с. 9−11, т. 1).

05 лютого 1992 року Бюро по обміну житлової площі видало виписку з протоколу засідання комісії від 06 лютого 1992 року № 05 на ім'я ОСОБА_10 на родину з однієї особи на право вселення у порядку обміну у квартиру за адресою: квартира № АДРЕСА_1 (а. с. 15, т. 1).

Згідно з випискою з протоколу № 5 спільного засідання адміністрації і профкому комбінату «Криворіжсталь» від 25 березня 1996 року вирішено виділити ОСОБА_10 трикімнатну квартиру за адресою: квартира АДРЕСА_2, житловою площею 38,47 кв. м, для поліпшення житлових умов, як такого, який перебуває на квартирному обліку у пільговій черзі як ветеран праці, склад сім'ї - три особи, а всього проживає шість осіб за адресою: квартира № АДРЕСА_1 (а. с. 17, т. 1).

Рішенням виконкому Криворізької міської ради від 11 грудня 1996 року № 555 затверджено ЖК «Комфорт» на 120 квартир житлового будинку № АДРЕСА_1 (а. с. 25, т. 1).

29 січня 1997 року Дзержинським виконавчим комітетом ради народних депутатів м. Кривого Рогу видано ордер на квартиру АДРЕСА_2 на ім'я ОСОБА_10 на сім'ю з трьох осіб у ЖК «Комфорт» на підставі рішення Дзержинського РВК від 15 січня 1997 року № 17 (а. с. 16, т. 1).

Вартість спірної квартири повністю виплачена комбінатом «Криворіжсталь» відповідно до договору від 05 вересня 1995 року № 253/750 (а. с. 19, 24, т. 1).

Однак суди не перевірили, чи змінило майно форму власності на державну.

Сторони підтвердили, що сім'я ОСОБА_10, яка складалась з трьох осіб, переїхала жити в отриману квартиру АДРЕСА_2, а сім'я ОСОБА_8, яка складалася з трьох осіб залишилася проживати у АДРЕСА_1, в якій набули право на користування житловим приміщенням.

Також сторонами не оспорюється, що наприкінці 1997 року між сім'ями ОСОБА_10 та ОСОБА_8 була досягнута домовленість про родинний обмін, у зв'язку з чим складено заяви на обмін та 05 грудня 1997 року Бюро обміну житлової площі Виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів були видані обмінні ордери на житлові квартири, а саме: ОСОБА_10 з сім'ї з трьох осіб на квартиру АДРЕСА_1 (ордер № 12781), а сім'я ОСОБА_8 з трьох осіб на квартиру АДРЕСА_2 (ордер № 12782) (а. с. 21, 22, т. 1).

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу − і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону (ч. 2 ст. 19 Закону України «Про кооперацію»).

Також суди не перевірили, чи змінила квартира форму власності з кооперативної на державну, оскільки вартість паю виплачена державним підприємством або чи передав вказаний пай у власність ОСОБА_10

На порушення вимог ст. ст. 212−214, 316 ЦПК України при ухваленні рішення суди попередніх інстанцій в частині відмови в задоволенні зустрічного позову зазначене не врахували, дійшли передчасного висновку про те, що ОСОБА_6 набула право власності на спірну квартиру, оскільки вартість будівництва, у тому числі спірної квартири, повністю сплачено комбінатом «Криворіжсталь» (а. с. 19, 24, т. 1).

Враховуючи, що суди не встановили фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, порушення вимог матеріального та процесуального права призвело до ухвалення судових рішень, які не відповідають вимогам ст. ст. 212−214, 316 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, що у силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень у частині зустрічного позову ОСОБА_7 із передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 338, 345, 347 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_9задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 березня 2016 року у нескасованій частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року у частині зустрічного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про скасування рішення, свідоцтва про право власності, припинення права власності та визнання права власності на частину квартири скасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.В. Дем'яносов
Судді: А.О. Леванчук
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік
О.В. Ступак