У х в а л а

іменем україни

20 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Євграфової Є.П.,

Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про визнання незаконним та скасування розрахунку збитків, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 24 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (далі - ПАТ «Закарпаттяобленерго») про визнання незаконним та скасування розрахунку збитків.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що їй стало відомо про існування протоколу від 16 серпня 2012 року № 99/88024 засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричної енергії для населення (далі - ПКЕЕН) Перечинського РЕМ та розрахунку збитків за актом про порушення ПКЕЕН від 16 серпня 2012 року № 99024.

Із відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 08 червня 2015 року № 2767/15/59-15 їй стало відомо про порядок складання розрахунку збитків, терміни нарахування збитків, формула, за якою такі збитки нараховуються (методика нарахування) та про можливість оскарження такого розрахунку.

Вона вважала, що розрахунок збитків за актом про порушення ПКЕЕН від 16 серпня 2012 року № 99024 незаконний та такий, що підлягаєскасуванню з огляду на те, що відповідачем застосовано невірну формулу добового розрахунку об'єму спожитої електроенергії, чим порушено пункт 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії (далі - Методика) від 04 травня 2006 року № 562. У порушення Методики розрахунок складено за період 1 096 днів, в той час як, на її думку, його слід складати за термін 365 днів, тому просила суд визнати незаконним та скасувати розрахунок збитків за актом про порушення ПКЕЕН від 16 серпня 2012 року № 99/88024.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 24 травня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику» (далі - Закон України), Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 27 Закону України правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до ч. 11 ст. 27 цього Закону методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 раніше була, а ОСОБА_2 є споживачем послуг з постачання електричної енергії, яку надає відповідач.

13 серпня 2012 року групою контролю за обліком електричної енергії ВРПСЕ ПАТ «Закарпаттяобленерго» під час проведення перевірки додержання споживачами електроенергії вимог Закону України «Про електроенергетику» та ПКЕЕН встановлено, що споживач ОСОБА_4 при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1, порушила ПКЕЕН, оскільки виявлено самовільне підключення електропроводки до власної електричної мережі поза засобом обліку електричної енергії, підключення фазного дроту схованої електропроводки поза засобом обліку електричної енергії для живлення струмоприймачів. За результатами перевірки складено акт про порушення від 13 серпня 2012 року № 99024.

На підставі протоколу від 16 серпня 2012 року № 99/99024 та акту про порушення від 13 серпня 2012 року № 99024 відповідачем нараховано позивачу до сплати суму майнових збитків у загальному розмірі 13 792 грн 65 коп.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 квітня 2013 року у справі № 708/1451/2012 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ПАТ «Закарпаттяобленерго», про визнання незаконними дій та недійсним акту про порушення ПКЕЕН від 16 серпня 2012 року № 99024. Рішення набрало законної сили.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 22 серпня 2015 року, стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Закарпаттяобленерго»13 795 грн 65 коп. завданих збитків за актом про порушення ПКЕЕН від 13 серпня 2012 року за № 99024, що визначені у розрахунку від 16 серпня 2012 року, що є предметом позову в цій справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року касаційну скаргу позивачів відхилено, рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 вересня 2015 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, обґрунтовано входили із того, що розрахунок збитків від 16 серпня 2012 року, складений електропостачальником, на підставі акту про порушення, є доказом, який був оцінений при розгляді наведених вище судових справ, і його оскарження не передбачено ані чинним законодавством, ані договором про користування електричною енергією, та встановивши, що обраний позивачем спосіб захисту права, не відповідає вимогам ст. ст. 15, 16 ЦК України, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Є.П. Євграфова

В.О. Кузнєцов