АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6975/17 Головуючий 1- інстанціїГорбунова Я.М.
Справа№ 643/9652/17 Доповідач - Кругова С.С.
Категорія - встановлення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

Пилипчук Н.П.,

секретаря Пруднікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Московського районного суду міста Харкова від 11 жовтня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту проживання однією сім'єю, -

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., однією сім'єю без реєстрації шлюбу понад п'ять років.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 11 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Позивачем не надано жодного належного доказу щодо реєстрації та місця проживання ОСОБА_4

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту сумісного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Позивач не надав інформацію про осіб, які мешкали в квартирі АДРЕСА_1 на час смерті ОСОБА_4. зокрема відомостей з Державної міграційної служби України та довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, встановленого зразку, наданої балансоутримувачем будинку. Також позивачем до суду не надано відомостей про реєстрацію її місця проживання.

Позивачем не надано доказів чи не перебували ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі в період з 2012 по 2017 роки, зокрема витягу з Державного реєстру актів цивільного стану. Крім того, ХМР оскаржує право заявника на спадщину, а тому існує спір про право і заява підлягає залишенню без розгляду.

Представник заявника на апеляційну скаргу подала заперечення, в яких просить про її відхилення та залишення рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на безпідставність доводів скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи заяву і вважаючи її доведеною, суд першої інстанції розглянув справу по суті.

З таким висновком суду, судова колегія не погоджується, з наступних підстав.

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., актовий запис № 8469.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справу у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостоїстатті 235 ЦПК залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Згідно роз'яснень, викладених в п.п.1, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи встановлення факту проживання необхідно заявнику для прийняття спадщини, що також підтверджено представником заявника ОСОБА_5 в судовому засіданні в апеляційному суді.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Як роз'яснено у пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

У відповідності до положень ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою; заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Отже, суд першої інстанції задовольняючи заяву про встановлення факту, не звернув увагу на обставини щодо наявності спору про право, оскільки, встановлення вказаного факту заявнику потрібно для прийняття спадщини, на яку, відповідно до ст. 1277 ЦК України також претендує Харківська міська рада.

Допущені судом першої інстанції порушення процесуального права призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з залишенням вказаної заяви ОСОБА_3 без розгляду, відповідно до вимог ч. 6 ст. 235, ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Разом з тим, залишення заяви без розгляду не позбавляє ОСОБА_3 права, передбаченого ст.3 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав на спадщину в позовному провадженні, з залученням до справи тих осіб, на права і обов'язки яких може вплинути майбутнє рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 303, 304, 307, 309, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 11 жовтня 2017 року скасувати. Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту проживання однією сім'єю - залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

Н.П. Пилипчук