Номер справи 623/3227/16-ц
Номер провадження 2/623/277/2017
РІШЕННЯ

іменем України

27 квітня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В., Ткаченко Ю.Ю.,

представника позивача- Салія Д.В.,

представника відповідача - Корнієнка Г.Т.,

представника відповідача - Адіханян М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ізюмської районної державної адміністрації, приватного підприємства «Золота Нива-1», третя особа: Управління Держкадастру в Ізюмському районі Харківської області про визнання договору оренди землі недійсним, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом до Ізюмської районної державної адміністрації, приватного підприємства «Золота Нива-1» про визнання договору оренди землі недійсним.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що вона в кінці 2015 року звернулася з заявою в Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області, яке було зареєстровано останнім під № ЗВ-015, де у своїй заяві просила внести дані до Державного земельного кадастру на земельну ділянку НОМЕР_1, яка розташована за адресою: Харківська область, Ізюмський район Олександрівська сільська рада.

Рішенням Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області під № РВ-015 від 01.12.2015 року ОСОБА_3 було відмовлено у внесенні даних в Державний земельний кадастр на підставі пересічення земельної ділянки з земельною ділянкою НОМЕР_2, так як площа її співпадає на 99, 9096% з останньою.

Також ОСОБА_3 зазначила, що не має фактичної можливості оформити належним чином земельну ділянку НОМЕР_1, що розташована за адресою: Харківська область, Ізюмський район, Олександрівська сільська рада, так як дана ділянка співпадає з земельною ділянкою № НОМЕР_2 на 99, 9096%, яка знаходиться в оренді у ПП «Золота нива-1» єдиним масивом, що не дає технічної можливості затвердити технічну документацію на земельний ділянку НОМЕР_1 і оформити їй право власності на неї, чим порушуються її законні права направлені на реалізацію оформлення свого права власності на дану земельну ділянку.

28 грудня 2016 року представником позивача надано до суду уточнену позовну заяву про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 06 від 10.12.2009 року укладеного між головою Ізюмської районної державної адміністрації ОСОБА_4 та ПП «Золота нива-1», який зареєстрований Ізюмським районним відділом Харківської філії державного підприємства Центр ГЗК 25.04.2007 року № 84. Основним доказом недійсності спірного договору позивачка та її представник в суді вважали той факт, що вказаний договір підписано не главою Ізюмської державної адміністрації ОСОБА_4, а іншою особою. Посилались на письмові докази, з яких було видно, що глава Ізюмської державної адміністрації ОСОБА_4 в день підписання договору знаходилась на робочому місці, наказ про виконання її обов'язків на першого заступника не було видано. Отже згідно ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» ніхто не мав права підписувати вказаний договір крім глави Ізюмської державної адміністрації ОСОБА_4 На підставі викладеного вважала, що спірний договір недійсний і підлягає скасуванню.

Представник відповідача - Ізюмської районної державної адміністрації позов визнав частково - в частині недійсності договору визнав, а в частині розподілу судових витрат вважав, що судові витрати повинні бути покладені на співвідповідача, підтвердив, що вказаний договір оренди землі підписаний не главою Ізюмської державної адміністрації ОСОБА_4, а її першим, на той час, заступником ОСОБА_5

Представник відповідача - ПП «Золота нива - 1» позов не визнав повністю. В обґрунтування своїх заперечень проти позову вказав наступне:

спірний договір укладено 10 грудня 2009 року і до цього часу сторони договору ПП «Золота нива - 1» і Ізюмська районна державна адміністрація його повністю виконують і не оспорюють.

Позивачка не була стороною договору і нічим в суді не довела, що має право на земельну ділянку.

Про вказаний договір сторонам відомо біля восьми років, свідок ОСОБА_5 підтвердила в суді, що на договорі стоїть її підпис, і вона підписала цей договір коли на той час працювала першим заступником глави Ізюмської державної адміністрації ОСОБА_4

Вислухавши сторони, свідка, вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. № 161-ХІV (далі - Закон № 161-ХІV), тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону № 161-ХІV та ст. 93 ЗК України оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди, зареєстрованим відповідно до закону (ч. 5 ст. 126 ЗК України).

За змістом ч.2 ст. 125 ЗК України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст. 210 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону № 161-XIV договір оренди землі підлягає державній реєстрації, після чого він відповідно до ст. 18 Закону № 161-XIV набирає чинності.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди укладається у письмовій формі, статтею 18 Закону встановлено, що договір оренди землі набуває чинності після його державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 15 Закону № 161-XIV визначені істотні умови договору оренди, відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є відповідно до ч. 2 цієї ж статті підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору оренди недійсним відповідно до закону.

Зазначені істотні умови договору передбачені також Типовим договором оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03 березня 2004 року.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні бо є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом встановлено, на запит адвоката Салія Д.В., Ізюмська районна державна адміністрація Харківської області своїм листом № 01-24/1253 від 25.05.2016 року повідомила наступну інформацію: 10 грудня 2009 року між Ізюмською районною державною адміністрацією Харківської області та ПП «Золота нива-1», були укладені договори оренди земельних ділянок: загальною площею: 89,1791 га із земель державного резервного фонду, у тому числі: рілля: поле НОМЕР_3 площею 89,1791 га; загальною площею 102,6093 га із земель, що для створення мережі польових доріг, у тому числі: рілля: поле НОМЕР_4 площею 102,6093 га; загальною площею 85,5301 га із земель, що припадають на нестребувані частки (паї), у тому числі: рілля: контур № 40 площею 85, 5301 га, що зареєстровані в Ізюмському міськрайонному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 грудня 2009 року за №№05, 06, 07, відповідно, які розташовані на території Олександрівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Тим же листом повідомлено, що між Ізюмською районною державною адміністрацією Харківської області та ПП «Золота нива-1» був укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер № НОМЕР_2, загальною площею 102, 6093 га із земель, що для створення мережі польових доріг, у тому числі: рілля: поле НОМЕР_4 площею 102, 6093 га, що зареєстрований в Ізюмському міськрайонному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 грудня 2009 року за № 06, яка розташована на території Олександрівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з якою є перетин ділянки НОМЕР_1, площею 6, 3211 га. (а.с.34 том 1)

Свідок ОСОБА_5 підтвердила суду, що спірний договір підписала вона, так як на той час працювала першим заступником голови Ізюмської державної адміністрації ОСОБА_4, таких договорів вона підписувала не один і не два їх було декілька. При цьому указала, що такий договір готувала група спеціалістів, договір перевірявся в тому числі і юридичним відділом і якби він не відповідав всім належним параметрам його б відразу повернули. Було розпоряджання, що перший заступник займався цими земельними питаннями. У суду не має підстав не вірити свідку і суд вважає ці покази достовірними.

Керуючись статями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, статтями 93, 124, 126 ЗК України, статтями 202, 203, 210, 215, 626, 627, 638, 792 ЦК України, Законом України «Про оренду землі» суд,

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_3 до Ізюмської районної державної адміністрації, приватного підприємства «Золота Нива-1», третя особа Управління Днржгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області про визнання договору оренди землі недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: П.П.Винниченко