Ухвала

іменем україни

29 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЄвтушенкоО.І., Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «ДельтаБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 28 лютого 2013 року між ПАТ «Астра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 48010, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у сумі 700 000 грн. з розрахунку 23,99 % річних за користування кредитом на строк з 28 лютого 2013 року по 28 лютого 2018 року. 24 травня 2013 року між ПАТ «Астра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_4 був укладений договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 48010 від 28 лютого 2013 року, відповідно до умов якого було збільшено розмір відновлювальної кредитної лінії на 300 000 грн, у зв'язку з чим загальний кредитний ліміт Позичальника згідно умов Кредитного договору становить 1 000 000 грн. Строк кредитної лінії з 28 лютого 2013 року по 28 лютого 2016 року. На забезпечення належного виконання зобов'язання позичальника ОСОБА_4 за кредитним договором № 48010 від 28 лютого 2013 року, між ПАТ «Астра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_5 28 лютого 2013 року був укладений договір поруки № 48010/П, згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором № 48010 від 28 лютого 2013 року. 24 травня 2013 року між ПАТ «Астра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_5 був укладений Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору поруки №48010/П від 28 лютого 2013 року. Банк свої зобов'язання виконав.

Однак у зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань позичальником, станом на 18 листопада 2014 року виникла заборгованість за кредитним договором № 48010 від 28 лютого 2013 року в сумі 1 218 743,61 грн, яку Банк просив стягнути солідарно з відповідачів.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «ДельтаБанк» суму заборгованості за кредитним договором № 48010 від 28 лютого 2013 року у сумі 1 218 743 грн. 61 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 -ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суджу першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачі умови кредитного договору та договору поруки належним чином не виконали, про що повідомлялися 18 вересня 2014 року шляхом направлення досудової письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору (а. с. 42-47), у зв'язку з чим, станом на 18 листопада 2014 року виникла заборгованість за кредитним договором.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 лютого 2013 року між ПАТ «Астра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 48010, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у сумі 700 000 грн. з розрахунку 23,99 % річних за користування кредитом на строк з 28 лютого 2013 року по 28 лютого 2018 року (а. с. 7-16).

24 травня 2013 року між ПАТ «Астра Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та ОСОБА_4 був укладений Договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 48010 від 28 лютого 2013 року, відповідно до умов якого було збільшено розмір відновлювальної кредитної лінії на 300 000 грн, у зв'язку з чим загальний кредитний ліміт Позичальника згідно умов Кредитного договору становить 1 000 000 грн. Строк кредитної лінії з 28 лютого 2013 року по 28 лютого 2016 року (а. с. 17-18).

На забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором № 48010 від 28 лютого 2013 року, між ПАТ «Астра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_5 28 лютого 2013 року був укладений договір поруки № 48010/П, згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором № 48010 від 28 лютого 2013 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов'язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник.

24 травня 2013 року між ПАТ «Астра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_5 був укладений Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору поруки № 48010/П від 28 лютого 2013 року, відповідно умов якого п. 1.2 Договору виклали у наступній редакції:

«1.2 Сторони цього Договору встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору № 48010 від 28 лютого 2013 року з усіма змінами та доповненнями до нього, за умови якого Банк надає Позичальнику кредит в розмірі 1 000 000 грн, а Позичальник зобов'язується перед Банком повернута кредитні кошти, шляхом щомісячної сплата суми кредиту (частини кредиту) згідно графіку погашення суми кредиту до Кредитного договору, щомісячної сплати процентів за користування кредитом в розмірі 23,99 % річних, щомісячної сплати комісійної винагороди за невикористаний кредитний ліміт в розмірі 0,0137 % від суми невикористаного кредитного ліміту за день, а також штрафів та пені, в строки та на умовах, обумовлених Кредитним договором. Строк виконання зобов'язань за Кредитним договором - не пізніше 28 лютого 2016 року» (а. с. 23).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судами встановлено, що 18 вересня 2014 року на адресу боржника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_5 були направлено досудові вимоги, в яких доведено до відома, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виконують зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 28 серпня 2014 року за кредитним договором наявна прострочена заборгованість 408 339,37 грн, AT «Дельта Банк» вимагало розглянути претензію в строки, передбачені законодавством та договором та сплатити прострочену заборгованість, у разі незадоволення претензій банк буде змушений звернутися до суду з вимогою про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 28 серпня 2014 року становить 1 158 337,37 грн (а. с. 42-43).

Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду 05 січня 2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 551 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 2 договору від 24 травня 2013 року про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 48010 від 28 лютого 2013 року сторони дійшли згоди починаючи з 24 травня 2013 року внести зміни до пункту 1.1 Договору та викласти його в такій редакції:

«1.1. кредитор відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію та встановлює позичальнику кредитний ліміт в розмірі 1 000 000 грн, а позичальник зобов'язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені цим договором. Кожне надання суми кредиту в межах кредитної лінії супроводжується клопотанням про її надання в рамках цього договору.

Строк кредитної лінії з 28 лютого 2013 року по 28 лютого 2016 року включно (а. с. 17).

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

За умови пред'явлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання.

Таким чином, суди попередніх інстанцій перевіривши усі обставини у справі, встановили, що кредитор змінив на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, оскільки письмові вимоги про повне дострокове повернення заборгованості за кредитним договором були направлені боржнику та поручителю 18 вересня 2014 року, то передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк обчислюється від цієї дати, а тому суди дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Л.М. Мазур