Справа № 433/559/17
Провадження №2/433/380/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної у м.Луганську ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

22.03.2017 року позивачі звернулись до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначили, що 14.06.2014 року у м.Луганськ помер чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 ОСОБА_4, після смерті якого залишилась спадщина у виді 41/100 частки квартири №306 у будинку №4-а за адресою: АДРЕСА_1 років Жовтня, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.1996 року, 1/2 частка квартири №306 у будинку №4-а за адресою: АДРЕСА_1 років Жовтня, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.09.1995 року, а також земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована у садовому товаристві «Чорнобилець» №37, кадастровий №0:02:030:0007, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №037477 від 24.03.2003 року. За життя спадкодавець ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів доньці ОСОБА_2 Однак, позивач ОСОБА_1 як непрацездатна дружина спадкодавця має право на обовязкову частку у спадщині. На час відкриття спадщини вони обидві були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем і з метою прийняття спадщини звернулись із заявою до Бучанської державної нотаріальної контори. Однак їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з тим, що вказане спадкове майно знаходиться на тимчасово окупованій території, нотаріус позбавлений витребувати необхідні правовстановлюючі документи для вчинення нотаріальних дій. У звязку з неможливістю прийняти спадщину у встановленому законом порядку вони змушені звернутися до суду та просять визнати за ОСОБА_1: право власності на 41/200 частку квартири №306 за адресою: кв.50 років Жовтня, б.4-а, м.Луганськ, а також на ? частку земельної ділянки №37 площею 0,1000 га, яка розташована у садовому товаристві «Чорнобилець» як частку у спільному майні подружжя; право власності на 1/8 частку квартири №306, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 років Жовтня, б.4-а, та право власності на 3/8 частки вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 Крім того просять визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/8 частки квартири №30 за адресою: АДРЕСА_1 років Жовтня, б.4-а, а також право власності на 3/8 частки спадкової земельної ділянки.

Сторони в судове засідання не зявились.

Від позивачів надійшла письмова заява, згідно якої вони просили справу розглядати без їх участі.

Відповідач ОСОБА_3 районна у м.Луганську рада про дату та час судових засідань повідомлялась неодноразово шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області (на 30.03.2017 р, на 06.04.2017 р., на 10.05.2017 р). Причини неявки не повідомила, свого представника до суду не направила.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 15.09.1995 року, виданого відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської Ради народних депутатів, квартира №306 за адресою: кв-л 50 років Жовтня, б.4-а, м.Луганськ належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_4. Право власності зареєстровано 21.10.1996 року Державним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» за №9183 (а.с.19).

Відповідно до договору купівлі-продажу 41/100 частки квартири від 25.12.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, а також реєстраційного посвідчення від 11.01.1997 року №3030, 41/100 частка квартири №306, яка знаходиться за адресою: м.Луганськ, кв-л 50 років Жовтня, належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (а.с.20-21).

Як вбачається з копії Державного акту на право на земельну ділянку серії ЛГ №037477 від 24.03.2003 року, а також копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.06.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6, власником земельної ділянки для садівництва площею 0,1000 га, яка розташована у садовому товаристві «Чорнобилець», сад №37, є ОСОБА_4. ОСОБА_1 є співвласником зазначеної земельної ділянки із визначенням частки у розмірі 1/2 (а.с.22-23).

Відповідно до копії заповіту від 17.11.2008 року, ОСОБА_4 все своє майно заповів ОСОБА_7. Зазначений заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі 17.11.2008 року за №45838471 (а.с.18).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 06.12.1991 року, ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1 є чоловіком та дружиною (а.с.16).

Відповідно до копії свідоцтва про народження від 03.06.1998 року, а також копії свідоцтва про укладення шлюбу від 05.06.2010 року, позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 (а.с.16-17).

ОСОБА_4 помер 14.06.2014 року у м.Луганську, згідно копії свідоцтва про смерть від 18.06.2016 року, виданого Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області серії І-ОК №374066 (а.с.15)

Згідно паспортних даних позивачів на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 вони були зареєстровані та проживали разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 років ЖовтняАДРЕСА_2 (а.с.10, 12, 13).

Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.06.2016 року №845/02-31, виданої державним нотаріусом Бучанської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_8, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 з тих підстав, що спадкове майно знаходиться у м.Луганськ і неможливо отримати правовстановлюючі документи про належність цього майна спадкодавцеві (а.с.30).

Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_2 є спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_4 як його дружина та донька.

Виходячи із системного аналізу ст.. 1277 ЦК України, ст.. 1, 10, 41 Закону України «Про місцеве самоврядування» у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Зазначене також підтверджується п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Інтереси територіальних громад міста представляє міська рада, яка і може бути належним відповідачем по такій справі. Районні у містах ради можуть створюватися з передачею їм повноважень міськими радами.

Отже, ОСОБА_3 районна рада міста Луганська може бути відповідачем по такій справі у разі делегування їй Луганською міською радою повноважень з питань відумерлості спадщини.

Матеріали справи не містять доказів того, що Луганською міською радою було делеговано ОСОБА_3 районній раді м.Луганська повноваження з питань відумерлості спадщини, отже, позов в даному випадку предявлено до неналежного відповідача.

Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляд справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного у ст. 11 ЦПК, суд не може за власною ініціативою замінити неналежного позивача належним на підставі ст. 33 цього Кодексу.

Зміст зазначеної норми цивільного процесуального законодавства у системному аналізі з положеннями ст.ст.1, 3, 15 ЦПК України, ст.15 ЦК України дозволяє зробити висновок, що у разі відсутності клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем суд повинен відмовляти у задоволенні позову саме до цього відповідача, що не позбавляє позивача права звернутись з аналогічними позовними вимогами до належного відповідача.

При таких обставинах, приймаючи до уваги, що від позивачів не надходило клопотання про заміну первісного відповідача належним, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної у м.Луганську ради про визнання права власності задоволенню не підлягають, оскільки предявлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Доводи, на які позивачі посилаються у позовній заяві і обґрунтовують ними свої позовні вимоги, в даному випадку не підлягають правовій оцінці судом внаслідок того, що позов предявлено до неналежного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,3, 10,11, 15, 33, 88, 208, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної у м.Луганську ради про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна

10.05.17

30.03.17