Справа № 361/7504/17
Провадження № 2-з/361/159/17
У Х В А Л А

08 грудня 2017 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, знесення споруд, -

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2017 року представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову у цивільній справі № 361/7504/2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, знесення споруд, що знаходяться за адресою: Київська області, м. Бровари, вул. Амосова академіка (Щорса), 121-а.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання заяви про забезпечення позову фізичною особою сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17 жовтня 2014 року № 10, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III Про платіжні системи та переказ коштів в України і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

У відповідності до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Проте, представником позивача ОСОБА_3 до заяви про забезпечення позову приєднано оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 320 грн. 00 коп., яка за формою не відповідає вищевказаним вимогам, а саме в графі призначення платежу вказано: "за позовом ОСОБА_1В., а тому не може бути належним доказом сплати судового збору за заявою про забезпечення позову.

Таким чином, вказана квитанція не відповідає вимогам законодавства, адже у ній невірно вказані відомості про призначення платежу сплаченого судового збору.

До заяви про забезпечення позову, яка не відповідає вимогам статті 153 ЦПК України, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, знесення споруд, - залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк заява про забезпечення позову буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Радзівіл А.Г.