Справа № 471/19/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.,

за участю секретарів судового засідання Сіваченко Ю.І., Похитун М.В.

представника заявника Козиревича Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за заявою Братської селищної ради Миколаївської області, заінтересована особа - Братська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И В :

Братська селищна рада Миколаївської області звернулась до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нова Одеса померла ОСОБА_2, яка була зареєстрована по АДРЕСА_1.

Після її смерті залишилось спадкове майно, яке, крім іншого, складається з квартири АДРЕСА_1.

В заяві вказується, що спадкоємців ні за законом, ні за заповітом ОСОБА_2 не мала, спадкова справа після її смерті не заведена, а тому майно померлої, в тому числі й зазначена квартира, має перейти у власність територіальної громади.

Посилаючись на 1277 ЦК України, заявник просить суд визнати спадщину ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживала в смт. Братське Братського району Миколаївської області, відумерлою та передати у власність територіальній громаді смт. Братське Миколаївської області в особі Братської селищної ради Братського району Миколаївської області.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву в повному обсязі, просив задовольнити її та пояснив суду, що на даний час квартира АДРЕСА_1 безхазяйна, нею ніхто не користується, в оренду не здається. Наразі квартира закрита, ключі знаходять у сусідки покійної ОСОБА_2 З якого часу квартирою ніхто не користується йому невідомо. Зі слів сусідів він знає, що у подружжя ОСОБА_3 дітей не було. Чи є інше майно, яке входить до складу спадщини ОСОБА_2, невідомо. Просить визнати спадщину відумерлою лише стосовно квартири.

Представник заінтересованої особи - Братської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, направив до суду заяви від 08.02.2017 року, від 21.02.2017 року та від 14.03.2017 року, в яких просить слухати справу за її відсутності.

Заслухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази в сукупності, суд приходить до такого.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нова Одеса померла ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 21.12.2016 року.

З довідки Братської державної нотаріальної контори № 999/01-16 від 08.11.2016 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, інформація в Спадковому реєстрі щодо ОСОБА_2 відсутня, підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру від 08.11.2016 року.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, після смерті якого заведено спадкову справу № 107а/93, а спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2.

З оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи № 107а/93 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 14 квітня 1993 року, виданого на підставі розпорядження органу приватизації виконкому Братської селищної ради народних депутатів № 59 від 14 квітня 1993року.

18 січня 1994 року ОСОБА_2 були видані свідоцтво про право власності на ? частини вказаної квартири та свідоцтво про право на спадщину за законом також на ? частини квартири АДРЕСА_1, видані державним нотаріусом Братської державної нотаріальної контори Ніколаєвою Л.Л.

Згідно довідки КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації № 1 від 19.01.2016 року станом на 31.12.2012 року право приватної власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 14.04.1993 року.

Окрім, вказаної квартири, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, входило й інше, належне померлому майно, на яке видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: ? частини легкового автомобіля марки ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_1 (свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.11.1993 року, видане державним нотаріусом Братської державної нотаріальної контори Ніколаєвою Л.Л.), одноповерховий цегляний гараж площею 20,5 кв.м., що розташований за адресою : АДРЕСА_2 (свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.09.1999 року, видане державним нотаріусом Братської державної нотаріальної контори Ніколаєвою Л.Л.), грошовий вклад на рахунках Братського відділення Ощадбанку НОМЕР_2 (свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.12.1993 року, видане державним нотаріусом Братської державної нотаріальної контори Ніколаєвою Л.Л.).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звертаючись з заявою про визнання спадщини відумерлою, Братська селищна рада Миколаївської області посилається на статтю 1277 ЦК України.

За правилами ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правила ст. 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим кодексом спливло не менше одного року.

Згідно абз. 2 та 3 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на викладене, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до набрання чинності ЦК України, то до даних правовідносин слід застосовувати норми ЦК УРСР, чинні на час відкриття спадщини.

Крім того, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що правила абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року слід застосовувати, якщо спадщина відкрилася після 01 січня 2004 року, проте не була прийнята ніким із спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР.

Зазначені положення застосовуються, якщо спадщина не перейшла до держави в порядку, передбаченому ст. 555 ЦК УРСР.

З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 Миколаївської області зареєстроване за ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а станом на 27.03.2017 року відомості щодо вказаної квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Держаному реєстрі іпотек відсутні.

Вищенаведене дає суду підстави вважати, що спадкоємців ні за законом, ні за заповітом у ОСОБА_2 немає, або ж вони не прийняли спадщину у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом.

При цьому суд звертає увагу, що поняття відумерлості спадщини вперше встановлено в ЦК 2003 року, оскільки ЦК УРСР 1963 року оперував лише такою правовою категорією як "безхазяйне майно".

Зокрема, статтею 137 ЦК УРСР визначено, що майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районної, міської ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу.

За змістом ч.3 ст. 137 ЦК УРСР заява про визнання майна безхазяйним могла бути поданою не раніше як через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом селищної, сільської ради.

В матеріалах справи будь - яких відомостей щодо перебування квартири АДРЕСА_1 на обліку у Братській селищній раді, як безхазяйного майна, немає.

З урахуванням викладеного підстави для задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою відсутні.

Відмовляючи в задоволенні заяви в частині передачі відумерлої спадщини у власність територіальної громади, суд враховує роз'яснення, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», згідно з якими у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть заявлятися вимоги позовного характеру, зокрема, про передачу спадкового майна у власність територіальної громади.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, суд має вирішувати лише питання щодо визнання спадщини відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування.

За такого, суд дійшов висновку, що заява про визнання спадщини відумерлою та передачу її у власність територіальної громади не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, 8, 10,11, 57-60, 212-215, 274 - 278 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви Братської селищної ради Миколаївської області, заінтересована особа - Братська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. Явіца