233 № 233/173/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участі секретаря Поварніциної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_1 поштою звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини.

Вона та її мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживали у Центрально-міському районі м. Макіївка Донецької області.

04 жовтня 2016 року за місцем їх постійного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2, її мати померла. Причиною смерті ОСОБА_2 став ішемічний інфаркт у скронево-теменній долях правої півкулі головного мозку при гіпертонічній хворобі, про що мається довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території, але вони є неналежного зразка. Вона поховала матір і має намір оформити спадщину та отримати належні виплати на поховання. Але, як вже загально відомо, наявні у неї документи не відповідають зразку документів відповідно до вимог законодавства України. Тому органи ЗАГС на території України відмовляють з цих підстав у реєстрації смерті особи.

Просила встановити факт смерті ОСОБА_2, яка народилася 25 лютого 1935 року у с. Івахни Монастирщенського району Вінницької області, визнавши датою її смерті 04 жовтня 2016 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Макіївка. Для зясування позиції заінтересованої особи - Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з цього приводу, просила витребувати у них інформацію щодо неможливості реєстрації смерті особи та видачі свідоцтва про смерть за наявними у неї документами, виданими на тимчасово непідконтрольній території.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не зявилась з поважних причин, підтримала свою заяву у письмовому клопотанні про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, відповіді по суті заяви ОСОБА_1 на запит суду не надав, пославшись лише на те, що ОСОБА_1 до органу РАЦС з цього приводу не зверталась.

Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Законом України від 04.02.2016 р. № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», що набув чинності 21.02.2016 року, Цивільний процесуальний кодекс України доповнений ст. 257-1, якою визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до частини 1 статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Враховуючи те, що норми статті 257-1 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, для застосування цієї норми тимчасово окупованими територіями Донецької та Луганської областей слід вважати населені пункти, визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Цей нормативно-правовий акт містить чіткий перелік населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади (у тому числі органи реєстрації актів цивільного стану) тимчасово не здійснюють свої повноваження, що фактично і зумовлює необхідність застосування передбаченого статтею 257-1 ЦПК України порядку встановлення фактів смерті.

Місто Макіївка віднесено до території, на якій українська влада тимчасово не здійснює свої повноваження.

Статтею 235 ЦПК України ЦПК України визначено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобовязаний розяснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2016 року за місцем постійного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною смерті ОСОБА_2 став ішемічний інфаркт у скронево-теменній долях правої півкулі головного мозку при гіпертонічній хворобі, про що мається довідка про причину смерті №1078 від 05.10.2016 року, видана Патологоанатомічним бюро м. Макіївки, та свідоцтво про смерть від 05.10.2016 року (а.с. 60-61). Документи були видані на тимчасово окупованій території, у звязку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою померлої ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЯР, № 358462, виданим 14.05.1958 року Центрально-міським відділом ДРАЦС Донецької області, та свідоцтвом про шлюб заявниці серії І-НО, № 376565, виданим міським відділом РАГС м. Макіївки 26.11.1996 року про зміну прізвища на «Лошакова» (а.с. 54-55). Заявниця поховала матір на кладовищі селища Кірова м. Макіївки Донецької області, що підтверджується довідкою про поховання, виданою ДП «Ритуал» м. Макіївки № 66 від 25.10.2016 року (а.с. 62). Заявниця є спадкоємцем майна померлої та має намір оформити спадщину після смерті матері та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про її смерть чинить перешкоди у цьому.

З урахуванням вищенаведених нормативних актів, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги лише судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку статті 257-1 ЦПК України. Тобто можна вважати встановленим, що Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області законодавчо позбавлений можливості приймати вказані документи, давати їм оцінку та видавати на їх підставі будь-які власні свідоцтва, у тому числі свідоцтво про смерть. Таким чином, відсутність безпосереднього звернення заявниці до органів РАЦС на території України та відповідного рішення з цього приводу вказаного органу, не є перешкодою для суду під час розгляду справи в порядку ст. 257-1 ЦПК України та прийняття рішення на підставі досліджених безпосередньо судом доказів.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті матері та отримання належних коштів на поховання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава ОСОБА_3 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

На підставі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та керуючись ст. ст. 3, 8, 214, 215, 223, 234, 256, ч. 5 ст. 257-1 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, яка народилася 25 лютого 1935 року у с. Івахни Монастирщенського району Вінницької області, визнавши датою її смерті 04 жовтня 2016 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Макіївка.

У відповідності до ч. 5 ст. 257-1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк дня проголошення рішення або, у разі відсутності сторони у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя