Справа № 209/4032/16-ц
Провадження № 2/209/177/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

за участі відповідачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Національний банк України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ "Дельта Банк" в межах вартості іпотечного майна,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" ОСОБА_3 звернулось до суду з позовом, в якому просить: в рахунок виконання основного зобовязання щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 52004 від 04 травня 2012 року, укладеним між ПАТ "Астра Банк" та ОСОБА_5, у розмірі 200894,48 грн, з яких: 139580,11 грн. - заборгованість за кредитом, 27518,43 грн. - заборгованість за відсотками, 33795,94 грн. - пеня, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 52004/3 від 04 травня 2012 року, укладеним між ПАТ "Астра Банк" та ОСОБА_5, а саме на оздоровчий центр (вбудоване приміщення №227), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект 50 років СРСР, буд. 1-Б, приміщення 227, який належить ОСОБА_1, шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки; визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на оздоровчий центр (вбудоване приміщення № 227), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект 50 років СРСР, буд. 1-Б, приміщення 227; стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3013 грн..

На обґрунтування позову зазначено, що 04 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №52004, згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_5 кредитні кошти у розмірі 195000,00 гривень з розрахунку 20,49% річних за користування кредитом на строк до 04 травня 2017 року. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором ОСОБА_5 за договором іпотеки № 52004/3 від 04 травня 2012 року передав у іпотеку оздоровчий центр (вбудоване приміщення №227), що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект 50 років СРСР, будинок 1-Б, приміщення 227. Записи щодо обтяження нерухомого майна були внесені 04 травня 2012 року до Державного реєстру іпотек. 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра Банк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив ПАТ «Астра Банк» як кредитора (став новим кредитором) у зазначених зобовязаннях. Внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло (було відступлено) право вимоги від боржників щодо повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 52004 від 04 травня 2012 року. Із заяви, яка надійшла на адресу ПАТ «Дельта банк» 08 липня 2016 року було встановлено, що ОСОБА_5 помер 04 січня 2016 року, його єдиним спадкоємцем є ОСОБА_1, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що було видано приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 1704 (спадкова справа № 01/2016). В зв'язку із неналежним виконанням позичальником ОСОБА_5 умов кредитного договору станом на 04 січня 2016 року (дата смерті ОСОБА_5І.) виникла заборгованість в розмірі 200894,48 грн., яка складається з наступного: 139580,11 грн. - сума заборгованості за кредитом; 27518,43 грн - сума заборгованості за відсотками.; 33795,94 грн. - пеня. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 жовтня 2015 року було прийнято рішення № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені Законом, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 на два роки з 05 жовтня 2015 року по04 жовтня 2017 року включно. Кредитний договір № 52004 від 04 травня 2012 року, укладений між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариство «Астра Банк», права вимоги за яким перейшли до AT «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 02 грудня 2013 року, знаходиться в забезпеченні у Національного банку України за зобовязаннями AT «Дельта Банк» перед Національним банком України згідно кредитного договору № 6 від 26 лютого 2014 року.

Представник позивача - ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, до судового розгляду справи від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні та пояснила суду, що 04 січня 2016 року помер її батько ОСОБА_5, яким 04 травня 2012 року було укладено кредитний договір з ПАТ «Астра Банк". В забезпечення кредитного договору батько уклав з банком договір іпотеки, за яким банку в іпотеку було передано оздоровчий центр, що розташований за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ (Кам'янське), проспект 50 років СРСР (Наддніпрянський), будинок 1-Б, приміщення 227. Вона є єдиним спадкоємцем за законом після свого померлого батька і отримала свідоцтво в порядку спадкування за законом на вказаний оздоровчий центр. Вона зверталась до ПАТ «Дельта Банк», щоб дізнатись, яку суму заборгованості по кредитному договору необхідно сплатити. На її адресу ПАТ «Дельта Банк» направив лист, де було зазначено, що сума заборгованості за кредитним договором складає 98018 грн. Вона була згодна у добровільному порядку сплатити зазначену суму боргу. Проте пізніше вона дізналась про те, що ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом, в якому вказана інша більша сума заборгованості за кредитним договором, ніж та, що була вказана у раніше направленому їй листі. Вартість оздоровчого центру є набагато більшою, ніж сума заборгованості за кредитним договором. На теперішній час предмет іпотеки не оцінений.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Вислухавши відповідачку, її представника, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 04 травня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» та ОСОБА_5 уклали кредитний договір № 52004, за умовами якого банк надав ОСОБА_5 кредитні кошти у розмірі 195 000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, виходячи із розрахунку 20,49% річних на строк по 04 травня 2017 року, що підтверджується кредитним договором (а.с. 9-18).

В забезпечення виконання ОСОБА_5 своїх зобовязань за кредитним договором №52004, 04 травня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» та ОСОБА_5 уклали іпотечний договір № 52004/3, за умовами якого ОСОБА_5 надав в іпотеку належний йому на праві власності оздоровчий центр (вбудоване приміщення №227), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), проспект Наддніпрянський (50 років СРСР), будинок 1-Б, що підтверджується договором іпотеки (а.с. 23-28).

04 січня 2016 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 38). Спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_5 є його дочка - відповідачка ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після померлого батька і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що було видано їй 08 липня 2016 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 1704 (ас. 37).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, спадщина на яку видане свідоцтво, складається з оздоровчого центру (вбудованого приміщення № 227), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ (Кам'янське), проспект Наддніпрянський, буд. 1-Б, приміщення 227.

Згідно з ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

В судовому засіданні відповідачка не заперечувала проти факту укладення її батьком ОСОБА_5 вказаних вище кредитного договору та договору іпотеки.

Як зазначено в позові і це підтверджується наданим суду витягом з договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, Публічне акціонерне товариство «Астра Банк", як продавець, та Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», як покупець, уклали договір купівлі-продажу прав вимоги, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 1533 (а.с. 42-44).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як передбачено ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Згідно наданої суду копії витягу із договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк», продавець надав кредити позичальникам за кредитними договорами; продавець бажає продати (відступити), а покупець бажає купити (прийняти) права вимоги за винагороду та на умовах, що визначені у цьому договорі; продавець і покупець бажають встановити у цьому договорі умови, на яких продавець продає (відступає), а покупець купує та приймає права вимоги.

Пунктом 1 договору купівлі-продажу права вимоги було визначено терміни та тлумачення, із якого вбачається існування додатків до цього договору: Додаток І (перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги), "ОСОБА_2 приймання - передачі прав вимоги" (письмовий акт, який укладається між сторонами та яким документально оформлюється фактична передача прав вимоги від продавця до покупця).

При зверненні до суду позивач не надав суду належним чином посвідчену копію договору купівлі-продажу прав вимоги із усіма додатками, які є невідємною частиною договору. Позивачем було надано суду лише копію частини договору із пунктами 1.1., 1.2., 2.1., 2.2., 2.3 та ОСОБА_9 з Додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги, із яких неможливо встановити, чи набув позивач прав вимоги за кредитним договором № 52004 від 04 травня 2012 року.

Вказаний витяг з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року (а.с. 45) складений представником АТ "Дельта Банк" ОСОБА_9 в простій письмовій формі та не містить підписів і печаток представників сторін правочину, а тому, відповідно ч.2 ст. 64 ЦПК України, взагалі не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження вказаних у позові обставин щодо переходу до позивача прав кредитора за кредитним договором № 52004 від 04 травня 2012 року.

Як вбачається із позовної заяви, заборгованість відповідача ОСОБА_5 перед позивачем за кредитним договором № 52004 від 04 травня 2012 року, станом на дату смерті позичальника - 04 січня 2016 року, складає 200894,48 грн, з яких: 139580,11 грн. - заборгованість за кредитом, 27518,43 грн. - заборгованість за відсотками, 33795,94 грн. - пеня. (а.с. 31-33).

Проте позивач не надав доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором, оскільки доданий до позову розрахунок заборгованості не містить відомостей про загальну суму повернутих кредитних коштів та про рух грошових коштів за весь час дії кредитного договору, а містить відомості лише за період, починаючи з 02 грудня 2013 року, тобто з моменту укладення договору купівлі-продажу прав вимоги. Правильність такого розрахунку не може бути перевірена судом при ухваленні рішення у справі.

В заявлених позовних вимогах позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 52004/3 від 04 травня 2012 року шляхом визнання за ПАТ "Дельта Банк" права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 200894,48 грн. шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки - оздоровчий центр (вбудоване приміщення № 227), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект 50 років СРСР, буд. 1-Б, приміщення 227.

В момент передачі вказаного нерухомого майна в іпотеку, згідно звіту про експертну оцінку вартості нерухомого майна від 06 березня 2012 року, ринкова вартість предмету іпотеки становила 648594,00 грн. і заставна вартість оздоровчого центру за згодою сторін іпотечного договору була визначена у сумі, що вказана у експертній оцінці (п. 1.3, п. 1.4. іпотечного договору).

Пунктом 5.7 іпотечного договору було передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки в разі набуття Іпотекодержателем права на таке звернення.

Згідно вказаного пункту іпотечного договору за вибором іпотекодержателя застосовується один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: за згодою сторін договору; за виконавчим написом; за рішенням суду; а також за вибором іпотекодержателя в позасудовому порядку згідно умов договору про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом: 1) переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель письмово повідомляє іпотекодавця, з дотриманням вимог, установлених ст. 37 Закону України "Про іпотеку". Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмету іпотеки субєктом оціночної діяльності.

Проте позивачем не надано доказів на підтвердження співмірності заявлених позовних вимог та наявної суми заборгованості за кредитним договором, і всупереч умовам іпотечного договору не надана оцінка предмету іпотеки субєктом оціночної діяльності при зверненні стягнення шляхом визнання за ПАТ "Дельта Банк" права власності на предмет іпотеки - оздоровчий центр.

Як вказувала відповідачка в судовому засіданні, вартість обєкту нерухомого майна є значно вищою, ніж боргові зобовязання її батька за кредитним договором. У направленому їй в липні 2016 року листі-вимозі ПАТ "Дельта Банк" вказував, що заборгованість за кредитним договором становить 98017,04 грн., а при зверненні до суду із цим позовом, позивач збільшив заборгованість за кредитним договором до 2000894,48 грн.

Зазначене відповідачкою підтверджується листом - вимогою від 13 липня 2016 року, вих. № 02.4.1/1979/16 (а.с. 34), що направлений ОСОБА_1 (а.с. 34), в якому ПАТ "Дельта Банк" вимагає від відповідачки сплатити заборгованість за кредитним договором в розмірі 98017,04 грн. протягом шістдесяти днів.

Судом відкладався розгляд справи за клопотанням представника для його участі в судовому засіданні та надання додаткових пояснень чи доказів по справі. Проте представник позивача в судове засідання не зявився, повторно надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

З урахуванням того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, з урахуванням положень статей 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини щодо набуття ПАТ «Дельта Банк» прав нового кредитора за кредитним договором № 52004 від 04 травня 2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та ОСОБА_5, прав вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором, а також щодо розміру заборгованості за цим кредитним договором, а також не надав суду оцінку предмету іпотеки субєктом оціночної діяльності, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Національний банк України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ "Дельта Банк" в межах вартості іпотечного майна.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів після проголошення (отримання) рішення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара.