Справа № 500/3623/15-ц
Провадження № 2/500/862/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю адвоката Волкогонова О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3,

голови Ізмаїльського автокооперативу №17 Понісько Сергія Івановича

про

усунення перешкод та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач пояснила, що 20 березня 1999 року вона була прийнята в члени Ізмаїльського автокооперативу №17 та є користувачем гаражу АДРЕСА_1. Також пояснила, що рішенням правління Ізмаїльського автокооперативу №17 від 20 березня 2014 року вона була виключена з автокооперативу, разом із тим вона виконувала вимоги статуту кооперативу та оплачувала членські внески за третій квартал 2014 року. З урахуванням вказаного просить визнати вказане рішення незаконним та скасувати. Також пояснила, що вона була у шлюбі з ОСОБА_5, який без її згоди співкористувача гаражем подарував гараж своїй матері ОСОБА_6, що було визнано незаконним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської оласті від 18 червня 2013 року. Вказане рішення набрало законної сили, разом із тим ОСОБА_5 провів відчуження гаража на користь ОСОБА_3, що було визнано незаконним та скасовано за постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року. В наступний час ОСОБА_3 використовує гараж, у зв'язку із чим просить зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні гаражем АДРЕСА_1, демонтувати замки з воріт та звільнити гараж від належних йому речей та автомобіля. З урахуванням свого права на користування гаражем просить зобов'язати голову Ізмаїльського автокооперативу №17 Понісько Сергія Івановича видати їй довідку відповідного зразку із зазначенням виплати пайового внеску та членства в автокооперативі для наступної приватизації вказаного гаражу.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник проти позовних вимог заперечують та пояснили, що ОСОБА_3 був прийнятий членом автокооперативу №17 та придбав у ОСОБА_5 вказаний гараж, тобто є добросовісним набувачем. Також пояснив, що гараж використовується для утримання автомобіля, який відсутній у позивача, що визнає за ним право на користування, встановлене статутом автокооперативу.

Відповідач Понісько С.І., який є головою Ізмаїльського автокооперативу №17 пояснив, що на час прийняття рішення правління Ізмаїльського автокооперативу №17 від 20 березня 2014 року про виключення позивача з членів автокооперативу він не приймав участі, у зв'язку із чим з урахуванням наявності в суді спору він скликав позачергові збори уповноважених членів автокооперативу, які за протоколом 4 від 08 липня 2016 року визнали обгрунтованим прийняте рішення від 20 березня 2014 року про виключення позивача з членів автокооперативу.

Вислухавши пояснення сторін, думку захисту, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими.

Суд розглядає справу після скасування ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 травня 2016 року за нововиявленими обставинами рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, голови Ізмаїльського автокооперативу №17 гаражів індивідуального автотранспорту. третя особа виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області про усунення перешкод та зобов'язання вчинити певні дії.

У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської оласті від 18 червня 2013 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5. ОСОБА_7, третіх осіб автокооперативу №17, Ізмаїльської міської ради, приватного нотаріуса ізмаїльського міського нотаріального округу про визнання недійсним свідоцтва про право власності, договору дарування, визнання недійсним договору дарування та визнання права власності визначено членство позивача в автокооперативі з 1999 року та користування гаражем НОМЕР_1. Вказаним рішенням визначено, що гараж НОМЕР_1 на 1999 рік належав позивачеві ОСОБА_2 без змін власника, а переоформлення на інших осіб гаража було незаконним. З урахуванням вказаних обставин свідоцтво про право власності на гараж АДРЕСА_1, яке видане виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради 18 червня 2008 року та договір дарування гаражу ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 28 липня 2008 року визнані недійсними.

Разом із тим за ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 грудня 2008 року у вказаній справі у забезпечення позову накладено арешт на спірний гараж. Ухвалою суду від 20 вересня 2013 року арешт на гараж скасовано за заявою голови автокооперативу через наявність вказаного гаражу у власності автокооперативу.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльського автокооперативу №17 гаражів індивідуального автотранспорту про визнання незаконним та скасування рішення зборів членів правління визначено, що статутом Ізмаїльського автокооперативу №17 гаражів індивідуального автотранспорту, затвердженого загальними зборами автокооперативу від 06 грудня 1990 року з перереєстрацією за рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради за № 1434 від 29 грудня 1997 року не визначено порядок прийняття та звільнення з членів кооперативу. Разом із тим, пунктом 17 вказаного статуту передбачено, що член кооперативу через несплату членських внесків на протязі шести місяців виключається із членів кооперативу. Вказаним рішенням суду визначено, що закінчення виплати відбулось в результаті використання гаража НОМЕР_1 ОСОБА_5 та наступним даруванням гаража своїй матері ОСОБА_6, що суд пов'язує із датами 18 червня 2008 року та 28 липня 2008 року стосовно свідоцтва про право власності та договору дарування, а також відмовою представника автокооперативу від прийняття членських внесків до зборів членів правлення АК №17 від 31 липня 2013 року.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_2 зобов'язано ОСОБА_5 не перешкоджати у користуванні гаражем АДРЕСА_1, демонтувати замки воріт а також звільнити вказаний гараж.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, третьої особи ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії з урахуванням вищевказаних рішень судів, постанови судової колегії Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2015 року визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію 09 жовтня 2014 року за ОСОБА_3 права власності на гараж АДРЕСА_1 Одеської області, який йому продав ОСОБА_5.

Вказані судові рішення та виконавчі документи підтверджують обставину, за якою з 2008 року судом вирішувались спори щодо права власності та права користування на гараж АДРЕСА_1 Одеської області. Вказані рішення підтверджують наявність права користування цим гаражем у ОСОБА_2.

Вказані рішення судів набрали законної сили та у відповідності до вимог ст. 61 ЦК України є такими, що не підлягають додатковому доказуванню.

Відповідно до ст. 5, 10 вказаного статуту автокооперативу майно кооперативу складається, зокрема, з гаражів, які знаходяться в приватній власності членів кооперативу, що також пов'язане із правом власності на землю під вказаним гаражем.

Між тим рішенням зборів членів правління автокооперативу № 17 за протоколом № 3 від 20 березня 2014 року ОСОБА_2 на підставі п.17 статуту кооперативу виключена із членів автокооперативу за шкоду, спричинену кооперативу. Шкода визначена в тому, що 15 травня 2008 року ОСОБА_2 за допомогою інструмента зрізала замки та засуви і проникла всередину гаража НОМЕР_1.

Відповідно до вимог ст. 8,13,15 Закону України «Про кооперацію» яким передбачена діяльність кооперативу визначено, що статут кооперативу є правовим документом, який регулює його діяльність. Припинення членства та прийняття нових членів є компетенцією загальних зборів членів кооперативу, які затверджують рішення правління або голови, а також визначає порядок припинення членства.

Відповідно до п. 11 статуту автокооперативу №17 гаражів індивідуального автотранспорту передбачене право члена автокооперативу користуватись гаражем, який побудований на наданій земельній ділянці на протязі всього часу існування гаража. Відчуження гаража передбачене п.12 статуту в разі приватизації земельної ділянки.

Разом із тим, пунктом 17 вказаного статуту передбачено, що член кооперативу може бути виключений із членів у разі невиконання статуту, рішень загальних зборів та правління, за спричинену шкоду кооперативу, а також через несплату членських внесків на протязі шести місяців виключається із членів кооперативу.

Вищевказаними доказами підтверджене право позивача на володіння гаражем, до якого вона дісталась 15 травня 2008 року ОСОБА_2 із застосуванням додаткових інструментів через наявність замків та засувів на воротах гаража НОМЕР_1, а формулювання прийнятого рішення не може доводити настання юридичних наслідків щодо виключення з членів автокооперативу. Разом із тим рішення № 3 від 20 березня 2014 року прийняте на зборах членів правління, які у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про кооперацію» не мають повноважень та позбавлення членства у кооперативі. Долученим протоколом № 4 засідання позачергових зборів уповноважений членів автокооперативу №17 від 08 липня 2016 року про погодження з рішенням зборів членів правління також не визначені підстави, які передбачені статутом кооперативу.

Вказані оставини зумовлюють незаконність прийняття рішення про виключення з членів кооперативу.

Вищевказані обставини також зумовлюють обов'язок відповідача ОСОБА_3 не перешкоджати позивачці у користуванні гаражем, що тягне за собою демонтаж замків з воріт та звільнення гаражу від індивідуального автотранспорту і особистих речей.

Разом із тим, оскільки головою Ізмаїльського автокооперативу № 17 не визнається членство позивача у вказаному кооперативі, про що було видано відповідну довідку, то з метою захисту невизнаних прав позивача визнаються обгрунтованими вимоги щодо зобов'язання голови автокооперативу видати ОСОБА_2 довідку відповідного зразка для подальшого оформлення гаража АДРЕСА_1

Пояснення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем не може мати суттєвого значення для прийняття рішення по суті спору з урахуванням того, що зустрічні позовні вимоги з боку відповідача у вказаній частині відсутні, до участі у справі не залучені всі особи, прав та обов'язків яких стосується вказана обставина, а суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, предметом спору яких є лише позовні вимоги ОСОБА_2, право якої на користування гаражем АДРЕСА_1 підтверджене вищевказаними доказами.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення зборів членів правління автокооперативу №17 за протоколом №3 від 20 березня 2014 року про виключення ОСОБА_2 із членів автокооперативу.

Зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 в користуванні гаражем АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 демонтувати замки з воріт гаражу АДРЕСА_1 та звільнити гараж від автомобіля та належний йому речей.

Зобов'язати голову автокооперативу №17 за адресою м. Ізмаїл, вул. Локомотивна 2 видати ОСОБА_2 довідку відповідного зразку для подальшого оформлення гаража АДРЕСА_1

Скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.М.Жигулін