У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2017 року Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «СІ ВІНД» про скасування рішення третейського суду, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: скасувати рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (в складі третейського суді Ярошовця В.М.) по справі 1459/14 від 12 лютого 2015 року.

Свої заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 12 лютого 2015 року постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків було ухвалено рішення по справі № 1459/14, яким задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до нього, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ВІНД» про стягнення заборгованості в сумі 3 555 607,85 гривень. Вважає, що зазначене рішення ухвалено з порушенням норм чинного законодавства України та є таким, що підлягає скасуванню. 26 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 було укладено Договір кредиту № 08-660/105-302, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 255 000,00 доларів США, із сплатою 14% процентів річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 25 травня 2018 року. 23 лютого 2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_4 та ним було укладено Договір про переведення боргу № 06-09/932 (заміну позичальника у зобов'язанні), за умовами якого ОСОБА_4 передав, а він прийняв на себе зобов'язання боржника перед кредитором, щодо повернення залишку заборгованості по кредиту в розмірі 2 670 343,61 гривень. В забезпечення виконання ним зобов'язань з Договором кредиту були укладені: Договір поруки № 06-09/931 від 23 лютого 2012 року, укладений між ПАТ Укрсоцбанк» та ОСОБА_2; Договір поруки № 06-09/930 від 23 лютого 2012 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та TOB «СІ ВІНД». Стаття 6 Договору кредиту № 08-660/105-302 від 26 травня 2008 року, ст. 6 Договору про переведення боргу № 06-09/932 від 23 лютого 2012 року, ст. 5 Договорів поруки №№ 06-09/931, 06-09/930 від 23 лютого 2012 року містять угоди про передачу спорів, що можуть виникнути у зв'язку із виконанням зазначених договорів, до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У зв'язку із невиконанням ним зобов'язань за Договором кредиту № 08-660/105-302, ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до вищезазначеного третейського суду із позовною заявою про стягнення з нього, ОСОБА_2, TOB «СІ ВІНД» в солідарному порядку заборгованості в сумі 3 555 607,85 гривень, яку й було задоволено рішенням третейського суду від 12 лютого 2015 року. Укладаючи з ПАТ «Укрсоцбанк» Договір про переведення боргу № 06-09/932 від 23 лютого 2012 року він перевів на себе в повному обсязі обов'язки позичальника за Договором кредиту № 08-660/105-302 від 26 травня 2008 року. Третейська угода, що міститься в кредитному договорі у формі окремого застереження, є окремою угодою сторін щодо порядку врегулювання спорів під час виконання кредитного договору, а тому воно потребує окремого погодження сторін під час зміни сторони зобов'язання. Стаття 6 Договору про переведення боргу № 06-09/932 від 23 лютого 2012 року містить в собі третейську угоду, укладену між ПАТ «Укрсоцбанк» та ним, відповідно до змісту якої всі розбіжності щодо укладання, виконання, розірвання, зміни, визнання недійсним повністю або частково, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного Договору, становлять предмет спору та підлягають розгляду в постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків. Відповідно до п. 6.1. Договору про переведення боргу № 06-09/932 від 23 лютого 2012 року місце і дата укладання цієї третейської угоди відповідають місцю і даті укладання цього договору. Тобто датою укладання третейської угоди є 23 лютого 2012 року. Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року. Отже на час укладання Договору про переведення боргу № 06-09/932 (23 лютого 2012 року) Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), а тому третейська угода, що міститься в цьому договорі протирічить законодавству України. З зазначеного можливо зробити висновок про те, що постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків, прийнявши до розгляду позов ПАТ «Укрсоцбанк» до нього, ОСОБА_2, TOB «СІ ВІНД» про стягнення заборгованості за Договором кредиту № 08-660/105-302 від 26 травня 2008 року в розмірі 3 555 607,85 гривень, порушив вимоги ст. 6 Закону України «Про Третейські суди» щодо підвідомчості справ, які можуть бути переданими на розгляд до третейського суду та розглянув справу на підставі нікчемної третейської угоди.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника заявника, в якій просив провести судовий розгляд справи за його відсутністю, вимоги підтримують в повному обсязі. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові заперечення, в яких просив в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Відповідно ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали третейської справи № 1459/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ВІНД» про стягнення заборгованості, приходить до наступного.

12 лютого 2015 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків у справі № 1459/14 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ВІНД» про стягнення заборгованостібуло прийнято рішення, відповідно до якого було стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ВІНД» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 3555607 гривень 85 копійок; стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ВІНД» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» третейський збір в сумі 25500 гривень.

Судом встановлено, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків ухвалено на підставі укладеного 26 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 договору кредиту № 08-660/105-302, договору про переведення боргу № 06-09/932 (заміну позичальника у зобов'язанні), укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_1 23 лютого 2012 року, договору про внесення змін № 4 до договору кредиту № 08-660/105-302 від 26 травня 2008 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, договору поруки № 06-09/930 від 23 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, ТОВ «Сі Вінд», договору про внесенні змін № 1 до договору поруки № 06-09/930 від 05 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, ТОВ «Сі Вінд» 23 лютого 2012 року, договору поруки № 06-09/931 від 23 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, договору про внесення змін № 1 до договору поруки № 06-09/931 від 23 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 23 лютого 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про третейські суди», юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд Третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди», третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Законом України «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам, частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» було доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Вказаний Закон набрав законної чинності 12 березня 2011 року.

Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-64цс15 від 20 травня 2015 року визначено, що «Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року. На час укладання кредитного договору (15 листопада 2011 року) Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). З огляду на наведене суди дійшли правильного висновку про те, що третейське застереження в кредитному договорі від 15 листопада 2011 року між фізичною особою (споживачем) і банком було укладено в порушення вимог пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», і в цій частині кредитний договір слід визнати недійсним».

Крім того, у правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02 вересня 2015 року у справі № 6-856цс15, визначено, що відповідно до статті 3895 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону. Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Рішення третейського суду, про скасування якого просив заявник, ухвалено після внесення зазначених змін до Закону. Суди, розглядаючи заяву про скасування рішення третейського суду на вказану обставину не звернули уваги та відмовили у її задоволенні, помилково пославшись на те, що спір, який виник між сторонами, не є спором щодо захисту прав споживачів. Оскільки заявник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Статтею 360-7 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-5 Цивільного процесуального кодексу України, рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

За вказаних обставин, суд вважає, що вищезазначені правові позиції висловлені Верховним Судом України в постановах від 20 травня 2015 року у справі № 6-64цс15 та від 02 вересня 2015 року у справі № 6-856цс15, підлягають застосуванню в межах розгляду заяви про скасування рішення третейського суду, оскільки за вимог п.1 ч.2 ст. 389-5 Цивільного процесуального кодексу України, рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2016 року було визнано недійсним з моменту укладення пункт 6.1 договору про переведення боргу № 06-09/932, укладеного 23 лютого 2012 року між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 й ОСОБА_4, який містив угоду про передачу спорів, що можуть виникнути у зв'язку з виконанням зазначених договорів, до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01 листопада 2016 року, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2016 року було залишено без змін.

З огляду на викладене, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1, про скасування рішення третейського суду підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 12 ЗУ «Про третейські суди», ст. 1 Закону країни «Про захист прав споживачів», ст.ст. 2, 17, 210, 3891 - 3896 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «СІ ВІНД» про скасування рішення третейського суду - задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 1459/14 від 12 лютого 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ВІНД» про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: