Справа № 140/256/17
№ 2/140/330/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2017 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого: судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Ференець М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, зазначивши в позовній заяві, що згідно рішення ОСОБА_2 сільської ради від 28 квітня 1995 року їй було передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства 0,20 га на території по вул.Леніна, 100 в с.Сокілець Немирівського району.

Відповідно до рішення зазначеної сесії нею було подано заяву до земельно-кадастрового бюро на виготовлення технічної документації для виділення земельної ділянки в натурі.

Згідно результатів проведення горизонтальної зйомки присадибної ділянки земельно-кадастровим бюро встановлено, що позивачка фактично користуюся земельною ділянкою розмірами 0,35 га з 1951 року.

При визначенні меж землекористування з суміжними землекористувачами, в тому числі із ОСОБА_2 сільською радою, спірних питань в землекористуванні не встановлено, що засвідчено актом погодження меж землекористування.

Однак рішенням сесії ОСОБА_2 сільської ради від 7 травня 2014 року їй було відмовлено в погодженні технічної документації і таким чином відмовлено в приватизації земельної ділянки.

Не погодившись з таким рішенням позивачкою було оскаржено неправомірні дії ОСОБА_2 сільської ради до суду.

На підставі рішення суду позивачкою 28 жовтня 2016 року було подано заяву про затвердження технічної документації та виготовлено експертно-грошову оцінку земельних ділянок.

Так, як 18 листопада 2016 року ОСОБА_2 сільський голова письмово повідомив її, про те що заява про затвердження технічної документації не задоволена, тому вона звернулася до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовільнити, з мотивів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову як доведеного паспортними даними позивачки ОСОБА_1 (а.с.31), довідкою Виконкому ОСОБА_2 сільської ради, згідно якої ОСОБА_6 була наділена земельна ділянка під будівництво (а.с.23), копіями заяв про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (а.а.18-19), листом ОСОБА_2 с/ради від 18.11.2016 року, яким ОСОБА_1 було повідомлено про те, що заява №68 від 28.10.2016 року була включена на розгляд 8 сесії 7 скликання 17.11.2016 року депутатами ОСОБА_2 сільської ради (а.с.17), постановою Немирівського районного суду від 29.09.2016 року про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_2 сільської ради (а.с.20-21), звітами з експертної грошової оцінки земельних ділянок (а.5-16), копією технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі гр.ОСОБА_1, що знаходиться за адресою Вінницька область Немирівський район с.Сокілець, вул.Леніна, 100 (а.с.32-56) та витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а.с.24-28).

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, так як право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на 2007 рік) громадяни набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

У відповідності до розяснення відділу Держземагенства у Немирівському районі від 6 березня 2014 року позивачка має право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га.

У відповідності до ст.121 Земельного кодексу України Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах - для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

У відповідності до ст.5 Закону України «Про ведення особистого селянського господарства» для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (в редакції від 01.01.2004 року, яка діяла на час виникнення у позивача права власності на земельну ділянку) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

На підставі викладено і за таких підстав особа може набути право власності на нерухоме майно за рішенням суду, що не заборонено законом згідно ст. 328 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як він не суперечить вимогам закону, підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 328, 381, 392, ЦК України, 208, 209, 213-215, 223, 294 ЦПК України, ст. 121 ЗК України суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку згідно технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та надання земельної ділянки у власність, розташованої по вул.Леніна, 100 в с.Сокілець Немирівського району Вінницької області розмірами 0,3504 га, а саме 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд кадастровий номер :01:001:0263 та 0,1004 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:001:0264.

Стягнути з ОСОБА_2 сільської ради Немирівського району Вінницької області 640 грн. судового збору на користь держави.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 діб.

Головуючий: