АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7176/17 Справа № 175/2657/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислової інноваційної фірми «Інагропром» до Територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради, ОСОБА_2, третя особа - Реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року ТОВ АІФ «Інагропром» звернулось до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 25 грудня 1990 року позивач займається виробництвом труб, профілів, пластмасового обладнання та оптовою торгівлею. Основні потужності виробництва розташовані на земельній ділянці загальною площею 2,1075 га по вул. Маяковського, 74 в с. Камянка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. На суміжній земельній ділянці по вул. Маяковського, 74Б в с. Камянка Дніпропетровського району Дніпропетровської області ще з 1990 року знаходяться складські приміщення та бокси, які використовувались в різних цілях, проте з осені 2003 року почали псуватися та приходити в непридатних стан внаслідок того, що попередні власники цих приміщень перестали їх використовувати. Оскільки в ТОВ АІФ «Інагропром» виникла необхідність для збільшення виробничих потужностей, було прийнято ряд заходів для відшукання власника зазначених складських приміщень, зокрема, звернення до БТІ та до Новоолександрівської сільської ради. Через деякий час до них звернувся відповідач ОСОБА_3, який зазначив, що вказані складські приміщення належать йому, але на даний час у відповідача відсутні документи, які б це підтвердили. Відомості про власника спірного нерухомого майна у БТІ та Новоолександрівській сільській раді Дніпропетровського району Дніпропетровської області теж відсутні, тож з 01 березня 2004 року позивач прийняв рішення, що не порушувало прав жодних осіб, самовільно зайняти належні ОСОБА_2 складські приміщення. Таким чином, ТОВ АІФ «Інагропром» з 01 березня 2004 року і до моменту звернення до суду, 06 липня 2015 року, безперервно, відкрито то добросовісно користується складськими приміщеннями, а також, вживає усіх необхідних заходів для утримання майна шляхом проведення планових ремонтних робіт.

У звязку з чим, ТОВ АІФ «Інагропром» просило суд визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на нежитлові будівлі та споруди по вул. Маяковського, 74Б в с. Камянка Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року позовні вимоги ТОВ АІФ «Інагропром» було задоволено: визнано за позивачем право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю літ. А площею 287,4 кв.м на земельній ділянці площею 5882 кв.м по вул. Маяковського, 74Б в с. Камянка Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Дізнавшись про наявність вказаного рішення, на підставі положень ст. 292 ЦПК України, КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ АІФ «Інагропром» про визнання права власності за набувальною давністю.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, оскільки задовольняючи позовні вимоги ТОВ АІФ «Інагропром», суд першої інстанції виходив із того, що наявні передбачені положеннями ст. 344 ЦК України всі ознаки добросовісного володіння майном, які є обовязковими для набуття позивачем права власності на спірну нерухомість за набувальною давністю.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, аналізуючи положення ст. 344 ЦК України, особу, яка заволоділа майном, слід вважати добросовісною, якщо на момент заволодіння майном вона мала всі підстави вважати, що законний власник у майна відсутній, або якщо власник у майна є, то він втратив інтерес до цього майна.

Добросовісність володільця такого майна у даному випадку обумовлена відсутністю або власника взагалі, або будь-яких претензій з боку попереднього його володільця.

Отже, в основу поняття добросовісності володільця покладені, по-перше, правомірність дій володільця майна, по-друге, мовчання і бездіяльність попереднього власника протягом усього строку набувальної давності.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ДП №002854 від 26 вересня 2001 року Державному комунальному виробничому управлінню водопровідно-каналізаційного господарства, правонаступником якого є КП «Дніпроводоканал», було надано у постійне користування три земельні ділянки загальною площею 66,9425 га у відповідності до плану землекористування.

На цих земельних ділянках знаходиться структурний підрозділ КП «Дніпроводоканал» - Центральна станція аерації (ЦСА), до цілісного майнового комплексу якої відноситься й спірний обєкт нерухомості розташований по вул. Маяковського, 74Б в с. Камянка Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Вказана споруда обліковується на балансі КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради як будівля компресорної, розміром 12х36, одноповерхова з інвентаризаційним №29510 і є складовою частиною ЦСА, яка здійснює приймання стічних вод, їх очищення та скид до відповідного водного обєкту.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Таким чином, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ АІФ «Інагропром», суд першої інстанції не зясувавши всі обставини справи допустив неправильне застосування норм матеріального права, зокрема ст. ст. 328, 344 ЦК України, та норм процесуального права не залучив КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, оскільки саме їм було надано земельну ділянку по вул. Маяковського, 74Б в с. Камянка Дніпропетровського району Дніпропетровської області у постійне користування ще у 2001 року.

Оскільки КП «Дніпроводоканал» не втратило інтересу до спірного обєкту нерухомості по вул. Маяковського, 74Б в с. Камянка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яке, в свою чергу, входить до цілісного майнового комплексу Центральної станції аерації та здійснює приймання стічних вод, їх очищення і скид до відповідного водного обєкту, що підтверджується паспортом на обєкт та довідкою про споруди та будівлі, які знаходяться на балансі КП «Дніпроводоканал» станом на 01 серпня 2017 року, то колегія суддів вважає за необхідне відмовити ТОВ АІФ «Інагропром» у задоволенні позовних вимог про визнання права власності за набувальною давністю на підставі вимог ст. 344 ЦК України за відсутністю обовязкових умов для її застосування.

Водночас, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір за подання апеляційної скарги сплачується в розмірі 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

В редакції Закону України «Про судовий збір» від 28 березня 2015 року, яка діяла на момент звернення із позовною заявою ТОВ АІФ «Інагропром», положеннями ст. 4 було встановлено ставку судового збору 0,2 розміру мінімальної заробітної плати за подання позовної заяви немайнового характеру.

Спір про визнання права власності за набувальною давністю є немайновим.

Мінімальна заробітна плата в 2015 році становила 1218,00 грн., а тому, колегія суддів вважає за необхідне відшкодувати КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги саме в розмірі 267,96 грн. (1218,00 грн. х 0,2 = 243,60 грн. х 110% = 267,96 грн.).

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради задовольнити.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислової інноваційної фірми «Інагропром» до Територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради, ОСОБА_2, третя особа - Реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції про визнання права власності за набувальною давністю відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислової інноваційної фірми «Інагропром» на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 267,96 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_4