Справа № 484/3068/16-ц
Провадження № 2/484/72/17 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Фартушняк Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Лісове» в особі голови ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ФГ «БМВ-АГРО», третя особа Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області, Первомайська РДА Миколаївської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним з моменту його укладання та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ФГ «Лісове», треті особи: ФГ «БМВ-АГРО», Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області, Первомайська РДА Миколаївської області про припинення договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання, -

В С Т А Н О В И В :

05.10.2016 року Фермерське господарство «Лісове» в особі голови ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, Фермерського господарства «БМВ-АГРО» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 14.07.2016 року, з моменту його укладання.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 01.01.2009 року між ОСОБА_3, який згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 097161 від 01.07.2004 року, виданого на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації № 158-р від 28.05.2004 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 49, був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 10,50 га кадастровий номер :06:000:0004, яка розташована в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки на 49 років, який зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Первомайським районним відділом МРФ ДП «Центр Державного земельного кадастру» від 04.11.2009 року за № 42. Таким чином договір діє з моменту його укладання та державної реєстрації, тобто з 01.01.2009 року до 01.01.2058 року включно.

09.12.2014 року ОСОБА_3 помер. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 01.07.2016 року № 2-520 ОСОБА_2І набула права власності на вищезазначену земельну ділянку. Протягом строку дії договору позивач за первісним позовом належно виконував всі обовязки згідно договору оренди. В серпні 2016 року, позивачу стало відомо, що 14.07.2016 року, між ОСОБА_2 та ФГ «БМВ-АГРО», в порушення обовязків за діючим договором та норм чинного законодавства, був укладений договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 49 років, а тому вважає, що він є недійсним з моменту укладання.

09.11.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ФГ «Лісове», треті особи ФГ «БМВ-АГРО», Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області, Первомайська РДА Миколаївської області про припинення договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання. В обґрунтування позовних вимог вказано, що ФГ «Лісове» в порушення п. 11 договору оренди від 01.01.2009 року № 49 протягом 2013-2015 років не здійснював щороку до 26 грудня виплат померлому ОСОБА_3, а потім і їй в рахунок орендної плати фіксованої грошової суми в розмірі 3105 грн., тому керуючись ст.ст. 203,215,1216,1218 ЦК України, ст.ст. 2, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі» просила вищезазначений договір припинити шляхом його розірвання.

Представник позивача ФГ «Лісове» підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечував. В обґрунтування такої своєї позиції посилається на те, що позовні вимоги ОСОБА_2 є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки додані до письмового заперечення копії документів спростовують факт невиконання позивачем пункту 11 договору оренди землі від 01.01.2009 року № 49. Просив відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 заперечував проти задоволення первісного позову, просив відмовити в повному обсязі, а зустрічні позовні вимоги задовольнити.

Представник ФГ «БМВ-АГРО» підтримав зустрічні позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Від управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області та Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області на адресу суду надійшли заяви з проханням слухати справу за відсутності їх представників, просили винести рішення у справі на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Так судом встановлено, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 10,50 га кадастровий номер :06:000:0004, яка розташована в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, належала ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 097161, виданого 01.07.2004 року на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації № 158-р від 28.05.2004 р., зареєстрованого за № 49 (а.с. 9-10).

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Чинним цивільним законодавством України, а саме: ст.ст. 210, 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст. 18 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі підлягає державній реєстрації, після чого набуває чинності.

Судом встановлено, що 01.01.2009 року між ОСОБА_3 та Фермерським господарством «Лісове» в особі голови ОСОБА_4 укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, який зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Первомайським районним відділом МРФ ДП «Центр Державного земельного кадастру» від 04.11.2009 року за № 42.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.1 ст.208 ЦК України, правочин між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (правочини, які повністю виконуються у момент їх вчинення), належить вчиняти письмово. При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій, якщо він підписаний сторонами (ч.2 ст.207 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що договір оренди землі від 01 січня 2009 року укладений у письмовій формі, підписаний від орендодавця ОСОБА_3 та від орендаря - головою ФГ «Лісове» ОСОБА_1 Згідно акту прийому-передачі земельну ділянку площею 10,50 га передано фермерському господарству в строкове платне користування строком на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та додатку № 1 до договору оренди земельної ділянки, сторони договору узгодили і затвердили форму орендної плати на період дії договору оренди земельної ділянки (а.с. 13-15).

Виходячи з положень ст.ст. 627, 638 ЦК України, ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» та правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду України № 6-162цс13 від 19 лютого 2014 року, які визначають, що строк дії договорів оренди слід обчислювати з моменту їх укладення, а не державної реєстрації. Тому договір оренди земельної ділянки від 01.01.2009 року № 42 укладено на строк з 01.01.2009 року по 31.12.2058 року.

09.12.2014 року орендодавець ОСОБА_3 помер. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 27.09.2016 року № .07.2016 року зареєстровано право власності на вищезазначену земельну ділянку за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 01.07.2016 року Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області за реєстровим №2-520 (а.с. 11).

Відповідно ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачене договором оренди землі.

Дане положення знайшло своє відображення у п. 40 договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009 року. Пунктом 39 вказаного договору встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

На порушення приписів цього пункту договору 14 липня 2016 року між ОСОБА_2 та ФГ «БМВ-АГРО» строком на 49 років було укладено договір оренди тієї ж самої земельної ділянки, яка була передана в оренду ФГ «Лісове», що представниками відповідачів не заперечувалося у судовому засіданні (а.с. 99-102). Право на оренду землі за ФГ «БМВ-АГРО» зареєстровано в Державному реєстрі прав 29 серпня 2016 року за № 16328221, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31331963 від 12.09.2016 року, що вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 11).

В зустрічних позовних вимогах ставиться вимога про припинення договору оренди землі від 01.01.2009 року № 42 в звязку з невиконанням позивачем ФГ «Лісове» протягом 2013-2015 років обовязків, передбачених п.11 договору, а саме: нездійснення щороку до 26 грудня виплат померлому спадкодавцю, а потім і відповідачу, в рахунок орендної плати фіксованої грошової суми в розмірі 3105 грн.

Відповідно до ст. 96 ЗК України встановлено обовязок землекористувачів, у тому числі орендарів, щодо своєчасності сплати орендної плати за користування землею.

Згідно п. «д» ч.1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором, або законом.

За положеннями статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши про це докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно наданих ФГ «Лісове» письмових доказів, в судовому засіданні встановлено, що згідно копії розрахункової відомості за оренду паїв за 2013 рік (а.с. 69,70) ОСОБА_3 нараховану орендну плату в розмірі 4911,00 грн. отримав, що підтверджується його власним підписом. Згідно копій розписок від 13.09.2015 року та від 27.11.2015 року ОСОБА_2 отримала від голови ФГ «Лісове» ОСОБА_1 в борг в рахунок орендної плати кошти в сумі 10000,00 грн. та 5000,00 грн. Таким чином, орендна плата за оренду земельної ділянки за 2014 рік в розмірі 4911,00 грн. та за 2015 рік в розмірі 6179,00 грн. отримана головою ОСОБА_1, що підтверджується копіями розрахункових відомостей за відповідний рік (а.с. 71-80).

Оскільки твердження відповідача ОСОБА_2 про порушення зобовязань, передбачених ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та договором оренди, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, і обставини, за наявності яких правочин підлягає припиненню, не встановлені, суд немає правових підстав до застосування до спірних правовідносин норми статей 203, 207, 215 ЦК України, у зв'язку з чим оскаржуваний договір оренди земельної ділянки від 01.01.2009 року №42 не підлягає припиненню з тих підстав, які заявлені відповідачем ОСОБА_2 Тому в задоволенні її зустрічного позову слід відмовити.

Згідно ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що договір оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та ФГ «Лісове» у 2009 році строком на 49 років, не припинений, не розірваний, не визнаний судом недійсним, умови його виконуються сторонами, тому укладений до закінчення строку його дії в односторонньому порядку новий договір оренди землі на цю ж орендовану земельну ділянку з іншим орендарем через недодержання в момент його вчинення сторонами вимог актів цивільного законодавства є недійсним з моменту укладання.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 1378,00 грн. в рівних частках з кожного витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Фермерського господарства «Лісове» в особі голови ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ФГ «БМВ-АГРО», третя особа Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області, Первомайська РДА Миколаївської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним - задовольнити.

Договір оренди земельної ділянки площею 10,50 га, кадастровий номер :06:000:0004, укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «БМВ-АГРО» 14.07.2016 року та зареєстрований Первомайською районною державною адміністрацією Миколаївської області 29.08.2016 року визнати недійсним.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ФГ «Лісове», треті особи: ФГ «БМВ-АГРО», Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області, Первомайська РДА в Миколаївській області про припинення договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та Фермерського господарства «БМВ-АГРО» на користь Фермерського господарства «Лісове» судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. в рівних частках з кожного.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, а якщо було подано, то після перегляду справи судом апеляційної інстанції, в разі якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом 10 днів після проголошення рішення всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: