Справа № 2/593/86/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільськоїх області

в особі: судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області й просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок по вул.Малишка.1 в с.Лісники Бережанського району Тернопільської області, який належав її батькові ОСОБА_3, померлому 27 лютого 2016 року в порядку спадкування за законом. У даний час позивачка бажає у встановленому законом порядку реалізувати своє право на спадкування згаданого спадкового майна. Однак, здійснити цього не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я померлого, що і змусило її звернутися в суд із згаданим позовом. В обґрунтування позову зазначила, що її батько ОСОБА_3 проживав по вул.Малишка,01 в с.Лісники Бережанського району Тернопільської області, де житловий будинок належав йому на праві особистої власності, як члену робітничого двору. 27 лютого 2016 року ОСОБА_3 помер, про що було видано свідоцтво про смерть серії 1-ИД №201223. За життя померлий заповіту не складав. На час смерті спадкодавця з ним проживала його дружина (мама позивачки) ОСОБА_4 та вона (позивачка). В строк до 6-ти місяців після смерті батька, а саме 26 серпня 2016 року ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадкового майна після смерті свого чоловіка, про що була подана нею відповідна заява. Таким чином, вона (позивачка по справі) являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлого ОСОБА_3, як рідна донька і успадкувала все його майно, так як постійно проживала із ним. Здійснити своє право на спадкування не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я померлого, що і змусило її звернутися в суд із згаданим позовом.

У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, останнім подано заяву, у якій просить справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову.

Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву, взявши до уваги заяву представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 27 лютого 2016 року, за життя заповіту не складав. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку із надвірними будівлями по вул.Малишка,01 у с.Лісники Бережанського району Тернопільської області, яким померлий правомірно володів за життя, як член робітничого двору. Отже позивачка є спадкоємицею померлого першої черги за законом, як рідна донька.

Також встановлено, що позивачка строку на прийняття спадщини не пропустила, оскільки постійно проживала разом із померлим, заяви про відмову від спадкового майна не подавала. Тобто, позивачка фактично прийняла згадану спадщину, де перешкодою в реалізації її права спадкування стала відсутність на ім'я померлого правовстановлюючих документів на згадане спадкове майно.

Також судом встановлено, що спадкоємцем померлого ОСОБА_3 першої черги за законом також є ОСОБА_4, як дружина померлого, яка однією сімєю проживала до дня смерті із спадкодавцем, однак у визначеному законом порядку від спадкового майна відмовилася, про що 26 серпня 2016 року подала заяву до нотаріальної контори. Тобто єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є позивачка по справі, як рідна донька померлого.

Зазначені судом факти доведені в судовому засіданні, фактичним визнанням позову стороною відповідача, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 та іншими доказами по справі.

Отже, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 як спадкоємиця першої черги за законом, фактично прийняла спадкове майно після померлого 27 лютого 2016 року ОСОБА_3, яке складається із цілого житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Малишка,01 в с.Лісники Бережанського району Тернопільської області, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати за нею право на таке спадкове майно.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. 549 ЦПК України ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223 ЦК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємицею першої черги за законом, право власності на спадкове майно у вигляді цілого житлового будинку із надвірними будівлями по вул.Малишка,01 в с.Лісники Бережанського району Тернопільської області, яке залишилось після померлого 27 лютого 2016 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після прийняття рішення суду. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_5