Справа №521/4283/17
Номер провадження №2/521/3066/17
УХВАЛА

6 квітня 2017 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси МАРКАРОВА С.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

17.03.2017 року ОСОБА_1 звернуласьдо суду із вищезазначеним позовом про стягнення заробітної плати.

Ухвалою суду від 22.03.2017 року позовна заява залишена без руху для усунення недоліків заяви, а саме:

- послатись на докази в підтвердження відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом по спірних вимогах

- у разі наявності ухвал суду про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування судового наказу, послатись на детальний розрахунок суми заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі

Залишаючи позовну заяву без руху суд виходив з того, що вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені статтею 96 ЦПК України, підлягають судовому захисту виключно у порядку наказного провадження.

Так, за частиною третьою статті 118 ЦПК позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, зокрема і про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Крім того, не допускається одночасне звернення до суду із заявою про видачу судового наказу та пред'явлення позову про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу чи його скасування унеможливлюють повторне звернення з такою самою заявою в порядку наказного провадження, але не перешкоджають пред'явленню позову.

Таке включення законодавцем до діючого ЦПК нового виду провадження - наказного провадження - є одним з кроків до удосконалення роботи суду при розгляді цивільних справ, що, в свою чергу, дозволило розумно спростити розгляд справи, підвищити ефективність та дієвість судового захисту.

Представник позивач 29.03.2017 року отримав ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху (розписка про отримання).

03.04.2017 року представником позивачем на виконання ухвали суду від 22.03.2017 року надані пояснення суду, в яких представник стверджує, що позивачем заявлені дві позовні вимоги :

1. про стягнення заробітної плати

2. про стягнення витрат на правову допомогу, тому він не зобовязаний дотримуватись вимог процесуального закону про звернення із судовим наказом та відповідно, у разі подачі позову не зобовязаний дотримуватись вимог Розділу ІІ ЦПК України про право на подачу позовної заяви виключно у разі відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом по спірних вимогах.

Такі твердження представника ОСОБА_1, однак, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки витрати на правову допомогу є судовими витратами, повязаними з розглядом цивільної справи, та за свою суттю не є ані позовною вимогою, а ні вимогою судового наказу.

Зазначене узгоджується із Главою 8 ЦПК України.

Так, Судові витрати - це затрати учасників процесу, що пов'язані з розглядом справи в суді і виконанням судового рішення.

Витрати по провадженню справи в цивільному судочинстві складаються з двох видів - судового збору і витрат, пов'язаних з розглядом справи (ст. 79 ЦПК).

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 5) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Враховуючи викладене, твердження представника позивача про відсутність його обовязку із дотримання наказного порядку звернення із вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, є такими, що суперечать вимогам процесуального закону.

Так, у встановлений судом строк ухвала суду про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконана.

Відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконав вимоги, визначені статтями 119 та 120 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При таких обставинах, позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню.

Керуючись ч.2 ст. 121, ст. 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вважати неподаною та повернути позивачу (із доданими матеріалами).

Розяснити позивачу :

-що процесуальним законом визначений інститут спрощеної процедури розгляду вимог про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, яким передбачені спеціальні правила для прискорення розгляду таких вимог

- її право на звернення із позовом тільки у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом

-право на стягнення з боржника за судовим наказом в порядку п. 7 ч. 1 ст. 103 ЦПК України судових витрат

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: С.В. Маркарова