Справа № 754/5364/17
У Х В А Л А

Іменем України

05 травня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу АДРЕСА_1, укладений між відповідачами 04.09.2015 року та повернути сторони в попереднє становище.

До позову додано копія квитанції про сплату судового збору в сумі: 640 грн..

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.04.2017 року зазначений позов залишено без руху з наданням строку для усунення його недоліків з тих підстав, що він не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання позовної заяви про розірвання шлюбу з одночасним поділом майна судовий збір справляється за розірвання шлюбу і за поділ майна.

У позові заявлено позовні вимоги майнового і немайнового характеру.

На момент подання позову, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, передбачена мінімальна ставка судового збору за позовну вимогу майнового і немайнового характеру, тобто за кожну вимогу окремо в сумі: 640 грн..

До позову додано документ про сплату судового збору лише однієї позовної вимоги.

У порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позову не додано оригінал документа, що підтверджує повну сплату судового збору.

Також, у порушення п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява не містить ціни позову щодо вимог майнового характеру, яка визначається від дійної вартості спірного майна на день подання позову.

Невиконання вимог ст. 119 ЦПК України, перешкоджає відкриттю провадження у справі.

На виконання вимог ухвали від 24.04.2017 року, від позивачки надійшло клопотання з доданою до нього квитанцією про сплату судового збору в сумі: 640 грн. і в цьому ж клопотанні позивачка зазначає про неможливість визначення нею ціни позову із-за відсутності у неї доступу до спірної квартири.

Згідно з ч. 2 ст. 80 ЦПК України, 2. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 2. У разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. У разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 80 ЦПК України та ст. 4 і ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, розмір судового збору за позовні вимоги майнового характеру судом визначається в 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подання позову становить: 8000 грн., який позивачка має сплатити з урахуванням уже сплаченої частини судового збору, зокрема, 8000 грн. - 640 грн. = 7360 грн..

Зазначене дає правові підстави для висновку, що у наданий строк вимоги ухвали від 24.04.2017 року належним чином повністю не усунуто.

Перевірка виконання позивачем при поданні позову вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, це не право, а обов'язок суду.

За таких обставин, позов повторно підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, повторно залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачкою даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: