Номер провадження: 22-ц/785/9189/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення справи для належного оформлення

01 грудня 2017 року м. Одеса

Суддя судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2, розглянувши питання про можливість прийняття до розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року в цивільній справі за позовом Петросян Аматуні до Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2016 року Петросян Аматуні звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом (а.с. 1-3).

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року позов було задоволено. А саме суд першої інстанції вирішив визнати за Петросян Аматуні право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 29 липня 2012 року (а.с. 68).

Не погоджуючись з вказаним рішенням 20 листопада 2017 року представникомОСОБА_3 ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу. Зокрема, апелянт зазначає, що оскаржуване рішення прямо стосується її прав, а саме права власності на спірну квартиру, крім того апелянт посилається на те, що рішення суду є необєктивним та необґрунтованим. На підтвердження своїх доводів апелянт через свого представника зазначила, що ОСОБА_6 був чоловіком ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 164885, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Суворовському районі Одеського МУЮ, разом вони проживали в спірній квартирі до моменту смерті чоловіка. Апелянт вказує, що фактично ОСОБА_3 прийняла спадщину, що залишилась після смерті її чоловіка. Як пояснила апелянт, спірна квартира належала ОСОБА_6 та його першій дружині ОСОБА_7 на праві власності на підставі Розпорядження органу приватизації № 78737 від 14 червня 1996 року. 21 липня 2007 року ОСОБА_7 померла. Спадщину після її смерті, в тому числі частину спірної квартири, прийняв ОСОБА_6, однак не оформив її у встановленому законом порядку. З 2007 року та до моменту смерті ОСОБА_6 ОСОБА_3 проживала з ним в квартирі, яка йому належала за адресою: АДРЕСА_2. Апелянт зазначила, що оригінали документів на спірну квартиру знаходяться в неї. Окрім наведеного, апелянт вказала, що ухвалою суду першої інстанції від 23 грудня 2016 року з Четвертої Одеської державної нотаріальної контори було витребувано належним чином посвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 У відповідь на вказану ухвалу було повідомлено, що витребувана спадкова справа не заведена. Разом з тим, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 на підставі заяви ОСОБА_3 було заведено спадкову справу № 27/2016 після смерті ОСОБА_6, померлого 29 липня 2012 року. Також апелянт зазначає, що в матеріалах справи не достатньо доказів на підтвердження того, що позивач в справі дійсно проживав з померлим, а крім того судом першої інстанції не було встановлено коло спадкоємців померлого ОСОБА_6 Тому, апелянт просить скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Петросян Аматуні відмовити в повному обсязі. Окрім цього апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження заочного рішення посилаючись на те, що до участі в розгляді справі вона не залучалася (а.с. 85-86).

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3В, ОСОБА_4 суддя апеляційного суду Одеської області Дрішлюк А.І. вважає за необхідне зазначити наступне.

28 листопада 2017 року справа за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3В, ОСОБА_4 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям була розподілена колегії суддів під головуванням судді Дрішлюка А.І.

30 листопада 2017 року через канцелярію апеляційного суду Одеської області від судді Суворовського районного суду м. Одеси Шепітко І.Г. надійшов лист щодо повернення справи № 523/19027/16-ц до суду першої інстанції в звязку з поданням відповідачем по справі - Одеською міською радою заяви про перегляд заочного рішення, а також, власне, заява про перегляд заочного рішення, ухвала суду першої інстанції від 29 листопада 2017 року про відкриття провадження за заявою ОМР та інші документи.

Згідно з ч. 1 ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до положень ст. 231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Як зазначається в п. 4 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» рішення суду першої інстанції, у тому числі додаткові, заочні, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку як у цілому, так і в частині, а також щодо обставин (фактів), встановлених судом (незалежно від того, чи вплинули висновки суду про ці обставини (факти) на вирішення справи по суті), або резолютивної частини з питань розподілу судових витрат між сторонами, порядку та способу виконання рішення тощо. Відповідно до статей 231, 232 ЦПК оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення. Вирішуючи питання про можливість апеляційного оскарження в загальному порядку рішення, яке визначене судом як заочне, судам необхідно враховувати, що відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є чинними та обов'язковими до виконання на всій території України, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Тому особи, які оскаржують таке рішення, мають враховувати, що рішення, яке визначене судом як заочне, повинне оскаржуватися в порядку, встановленому для оскарження заочних рішень. У разі подання відповідачем до місцевого суду заяви про перегляд заочного рішення з клопотанням про поновлення строку на подання заяви про перегляд, у той час як відповідне рішення оскаржене позивачем в апеляційному порядку й апеляційна скарга прийнята до розгляду, апеляційне провадження не може бути проведене до розгляду місцевим судом цієї заяви. У такому випадку справа повертається до місцевого суду.

Таким чином, враховуючи вище наведене, цивільну справу № 523/19027/16-ц за позовом Петросян Аматуні до Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом необхідно повернути до суду першої інстанції для розгляду заяви Одеської міської ради про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 297, 231, 232 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи за Петросян Аматуні до Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом повернути до Суворовського районного суду м. Одеси для розгляду заяви про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2

01.12.2017 року м. Одеса