Справа № 363/1546/16-ц Головуючий у І інстанції Рудюк О. Д.
Провадження № 22-ц/780/2730/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 24 10.05.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

10 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сухановій Є.М.,

при секретарі: Волошину В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Талісман Страхування» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Талісман Страхування» про захист прав споживача страхових послуг, стягнення страхового відшкодування, пені та інфляційних витрат,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що 22.10.2014 року між ОСОБА_2 та відповідачем укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №2291.01.14. Відповідно до договору відповідач взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку з легковим автомобілем «BMW X5», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, відшкодувати позивачу в межах страхової суми 465000,00 грн. прямі збитки, що виникли протягом строку дії договору страхування в разі пошкодження, повної загибелі або втрати застрахованого транспортного засобу або окремих деталей та частин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 22.04.2015 року між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода №1 до договору добровільного страхування наземного транспорту №2291.01.14., в звязку з чим страхова сума була збільшена до 650000,00 грн.. 05.07.2015 року невідома особа незаконно заволоділа та зникла разом із автомобілем «BMW X5», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, про, що повідомлено відповідача та подано заяву до Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Дана пригода, відповідно до умов договору страхування, вважається страховим випадком. 06.07.2015 року відповідач в письмовій формі повідомив позивача, що для отримання страхового відшкодування йому необхідно надати довідку з районного відділу міліції про порушення кримінальної справи. ОСОБА_2 20.08.2015 року надав відповідачеві довідку з районного відділу міліції про порушення кримінальної справи №54/12015-4475. 05.01.2016 року представник відповідача зателефонував до позивача та повідомив, що ОСОБА_2 має зявитися до офісу страхової компанії, щоб укласти угоду про передачу прав на викрадений автомобіль, після чого йому виплатять страхову відшкодування. 05.01.2016 року ОСОБА_2 підписав договір №00921.1501 від 05.01.2016 року, а також написав заяву на виплату страхового відшкодування через систему «PrivatMoney» в «ПриватБанку».Після чого позивачу надали лист з якого він дізнався, що може отримати страхове відшкодування в розмірі 147754,19 грн..15.01.2016 року позивачем отримано суму страхового відшкодування в розмірі 147754,19 грн., що не відповідає умовам договору та додатку до договору. Відповідач повинен був сплатити суму страхового відшкодування, 650000,00 грн., з вирахуванням франшизи, 32500,00 грн., що становить 617500,00 грн. Тобто, відповідачем не доплачено 469745,81 грн. страхового відшкодування. Так як, відповідачем порушені права споживача, ОСОБА_2 змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. ОСОБА_2 вважає, оскільки відповідач затримує виплату то він має сплатити позивачу, за кожен день затримки, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ суму в розмірі 55494,35 грн., інфляційні витрати в сумі 8 106,89 грн. та 3% річних в розмірі 3 783,70 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року стягнуто з ПАТ «СК «Талісман Страхування» на користь ОСОБА_2 основний борг страхового відшкодування 469745,81грн, пені - 55 494,35грн., інфляційні витрати 8106,89грн., 3% річних - 3783,70грн, стягнуто з ПАТ «СК «Талісман Страхування» на користь держави судовий збір у розмірі 5371,31грн.

У апеляційній скарзі відповідач ПАТ «СК «Талісман Страхування» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не звернув увагу на те, що позивач у своїй позовній заяві стверджує про обставини, які не відповідають дійсності, не доведені належними і допустимими доказами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відповідачем порушено умови договору страхування, щодо виплати суми страхового відшкодуванні передбаченої умовами договору, що в свою чергу порушило право позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 22.10.2014 року між відповідачем та позивачем укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «BMW X5», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом. Страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування вигодо набувачу за шкоду, повязану з пошкодженням, знищенням чи втратою застрахованого ТЗ, а страхувальник зобовязується сплачувати страховий платіж у визначені строки та виконувати умови цього договору. Страхова сума становить 465000,00 грн.

22.04.2015 року між відповідачем та позивачем укладено додаткову угоду №1 до договору №2291.01.14 добровільного страхування наземного транспорту від 22.10.2014 року, відповідно до якої збільшено страхову суму до 650000,00 грн.. Всі інші пункти договору залишені без змін.

Відповідно до довідки від 06.04.2015 року №54 виданої Печерським РУ ГУМВС України, 06.07.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві із заявою про те, що в період часу 23 години 10 хвилин 05.07.2015 року по 09 годину 50 хвилин 06.07.2015 року, невідома особа незаконно заволоділа автомобілем марки «BMW X5» темно сірого кольору, 2005 року випуску, двигун №6D2, кузов №WBAFB71050LX46371, д.н.з.Т175ЕР, після чого з місця події зникла.

04.01.2016 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СК «Талісман-Страхування» із заявою на виплату страхового відшкодування згідно з договором №2291.01.14 за транспортним засобом марки «BMW» державний номер НОМЕР_1, викраденого 06.07.2015 року.

Згідно повідомлення про виплату №00921.1501 від 05.01.2016 року ПрАт СК «Талісман-Страхування», повідомила ОСОБА_2 про те, що по події від 06.07.2015 року, в якій викрадено автомобіль «BWM», реєстраційний номер №Т175ЕР за договором страхування №291.01.14 від 22.10.2014 року, страховою компанією прийнято рішення про проведення виплати страхового відшкодування в сумі 147 754,19 грн.

Як вбачається, з висновку експерта від 06.12.2016 року №12388/16-54 за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи, ринкова вартість не розмитненого автомобіля «BMW X5», державний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, обєм двигуна 2993 куб.см., зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 власником якого є ОСОБА_2, станом на 06.07.2015 року склала 163 640,66 грн..

Пунктом 7.1.1. договору добровільного страхування наземного транспорту №2291.01.14 від 22.10.2014 року, встановлено, що страхувальник має право при настанні страхового випадку за письмовою згодою вигодонабувача отримати страхове відшкодування відповідно до умов цього договору.

Відповідально до п.10.1 договору при визначені розміру збитків, відшкодуванню підлягають тільки прямі матеріальні збитки.

Відповідально до п.10.10 ліміт відшкодування за цим договором встановлений в розмірі загальної страхової суми.

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції дослідивши всі докази у справі, безпідставно відхилив висновок експерта щодо ринкової вартості не розмитненого автомобіля «BMW X5» та не взяв до уваги пункти 10.1 та 10.10 договору №2291.01.14 добровільного страхування наземного транспорту від 22.10.2014 року, дійшов помилкового висновку ототожнивши ліміт відповідальності страхової компанії з розміром прямого матеріального збитку.

Згідно висновку ФОП ОСОБА_3 який має кваліфікацію судового експерта (свідоцтво ФДМ України № 14003/12 від 09.11.2012 р., свідоцтво МЮ України № 354, дійсне до 22.02.2016 р.) ринкова вартість не розмитненого автомобіля ВМW Х5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2005, обєм двигуна 2993 куб. см. зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, станом на 06 липня 2016 року на дату викрадення складає 180254,19 гривень в т.ч. ПДВ 30042,37грн..

Встановлено, що настав страховий випадок і страхова компанія виплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 147754,19 грн.. Дана сума страхового відшкодування була розрахована відповідно до п. 10.7 договору.

В суд апеляційної інстанції представником відповідача було надано лист повідомлення про те, що автомобіль позивача було знайдено та наданий час позивачу пропонується забрати його з майданчика тимчасового тримання і повернути відповідачу отримане страхове відшкодування відповідно до умов договору.

Отже колегія суддів вважає, що на момент ухвалення рішення суду першої інстанції відповідач виконав умови договору добровільного страхування відшкодувавши прямі матеріальні збитки завдані позивачу, у звязку з чим права позивача не порушені.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Талісман Страхування» задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Талісман Страхування» про захист прав споживача страхових послуг, стягнення страхового відшкодування, пені та інфляційних витрат відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: