Провадження №22-ц/784/2096/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1260/17 Головуючий І інстанції - Куцаров В.І.
Провадження № 22-ц/784/2096/17 Доповідач - Темнікова В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

за участю секретаря - Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2017 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про відібрання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила суд відібрати її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у його батька ОСОБА_2 та повернути його за місцем попереднього проживання з його матір'ю ОСОБА_1, посилаючись на те, що 23.06.2017 р. ОСОБА_2 взяв у неї сина для спілкування до 27.06.2017 р. за місцем свого проживання, однак до теперішнього часу дитину їй не повертає.

06 вересня 2017 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом повернення їй сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до прийняття остаточного рішення по справі, яку обґрунтовувала тим, що на даний час дитина знаходиться за місцем проживання відповідача в с. Василівка, Очаківського району, Миколаївської області, яке знаходиться на Кінбурнському півострові, який розмежовує Дніпровсько-Бузький лиман з Чорним морем. Транспортне сполучення з півостровом доступне лише водним транспортом. В холодну пору року на морі та лимані збільшується циклонічна діяльність, що приводить до штормів, і як наслідок до закриття водного сполучення. Відповідач з його адвокатом намагаються затягнути своєчасний розгляд справи по суті, а значить будуть створювати перешкоди і для виконання рішення суду. Тому, вважає, що у разі винесення рішення про повернення дитини на її користь, його виконання може бути забезпечено лише державною виконавчою службою. Але, відсутність в холодну пору року водного транспортного сполучення з с. Василівка не дасть змоги органам державної виконавчої служби належним чином виконати рішення суду. Вважає, що відповідно до ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено встановленням обов'язку вчинити певні дії, зокрема, зобов'язати повернути дитину за попереднім місцем проживання. Тому позивачка просила вжити заходів забезпечення позову шляхом зобов'язання відповідача повернути їй дитину до прийняття остаточного рішення по справі.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2017 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити її заяву про забезпечення позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, надавши пояснення аналогічні відомостям викладеним в ній та просили її задовольнити.

Представник відповідача не визнав доводи апеляційної скарги, просив її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зокрема, ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову. Одним із видів забезпечення позову згідно з п. 2 ч. 1ст 152 ЦПК України є заборона вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і лише у разі необхідності, та мають бути співмірними із заявленими вимогами. Як зазначено у п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Чинним законодавством України встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із них не має будь-яких переваг.Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що забезпечення позову шляхом зобов'язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 її сина ОСОБА_3 призведе до фактичного вирішення спору по суті до розгляду справи і вирішення спору щодо повернення дитини.

Висновок суду про необхідність відмови у задоволенні вимог про застосування такого виду забезпечення позову, як зобов'язання відповідача повернути позивачці дитину до прийняття остаточного рішення по справі, є правильним.

При цьому колегія суддів враховує те, що позивачка звернулася до суду з позовними вимогами про відібрання сина ОСОБА_4 у батька та повернення його за місцем попереднього проживання з його матір'ю. Обраний ОСОБА_2 спосіб забезпечення позовушляхом зобов'язання відповідача повернути їй дитину до прийняття остаточного рішення по справі фактично підмінює вирішення позову по суті.

Вимоги про вжиття заходів забезпечення позову шляхом повернення малолітньої дитини навіть на час розгляду справи не можуть бути тотожними з позовними вимогами, оскільки таким чином фактично ухвалюватиметься рішення без розгляду справи по суті.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновку суду. При цьому колегія суддів враховує те, що під час розгляду питання про забезпечення позову, суд не вирішує питання про обгрунтованість позовних вимог, а також про те, якими нормами права регулюються правовідносини сторін, щодо яких у сторін виник спір по суті.Суд має тільки пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку судом встановлено невідповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивачка, позовним вимогам.

З урахуванням викладеного підстви для скасування ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 відхилити.

УхвалуОчаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді