У Х В А Л А

11.05.2017р. смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Білик Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ФГ «Паламаренково» до ОСОБА_2, Літинської РДА про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Літинської РДА про визнання договору оренди недійсним.

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулися ОСОБА_1, ФГ «Паламаренково» з позовом до ОСОБА_2, Літинської РДА про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та із зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Літинської РДА про визнання договору оренди недійсним.

Представник ОСОБА_1, ОСОБА_3, 11.05.2017, подав до суду заяву про забезпечення позову та забезпечення доказів. В заяві зазначає, що позивачеві стало відомо про те, що відповідач хоче укласти угоду міни земельної ділянки площею 0,3378 га, кадастровий номер :02:000:0297, яка перебуває у власності ОСОБА_4, і яка є предметом спору по вказаній цивільній справі, із третьою особою. Тому, вважає, що є усі підстави для забезпечення позову, шляхом накладення арешту на вищевказану земельну ділянку. Оскільки невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім того, представник позивача вказує, що з метою збирання усіх необхідних доказів, позивач звертався із запитами про надання документів та відомостей про факти, які можуть бути використані як докази. Проте, частина доказів , які необхідні позивачеві для належного обгрунтування вимог не була надана. Оскільки вказані матеріали є документами з обмеженим доступом, а тому можуть бути надані відповідними органами лише на вимогу суду. Тому, просить витребувати у відділі Держгеокадастру у Літинському районі копії матеріалів Технічної документації по спірній земельній ділянці, витяг про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, а також витребувати у Державного реєстратора у Літинському районі Вінницької області інформацію про право власності та речові права на дану земельну ділянку.

Вивчивши матеріали позовної заяви суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Стаття 153 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", роз'яснено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. У відповідності до вимг ст. 151 ЦПК України, представник позивача не обгрунтував необхідності накладення арешту на земельну ділянку площею 0,3378 га, кадастровий номер :02:000:0297, а саме не наведено жодного доказу того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Відсутні також докази того, що відповідач висловлював намір відчужити дане майно, або вчиняв будь-які дії на підтвердження цього. Таким чином, встановлено, що відомостей, потрібних для забезпечення позову в заяві не має, адже не доведено, що існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, тому суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову та вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви.

Щодо витребування доказів, то суд дійшов висновку, що дана заява також є необґрунтованою з наступних підстав. Відповідно до ст.137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. У заяві про витребування доказів має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ. У порушення вказаних вимог, представник позивача у поданій заяві не наводить жодного доказу того, що він не може отримати такі відомості особисто. ОСОБА_5 того, відсутні відомості про те, що позивач взагалі звертався до компетентних органів із заявою про отримання необхідних для нього доказів. Також, у заяві не зазначено, які обставини можуть підтвердити ці докази. Ураховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення доказів теж слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.137, 151-153 ЦПК України -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову та забезпечення доказів відмовити. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом п'яти днів.

Суддя: ОСОБА_5