Справа № 632/1096/17 Головуючий суддя І інстанції Библів С. В.
Провадження № 22-ц/790/6497/17 Суддя доповідач Бровченко І.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Афоніні К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» на ухвалу Первомайського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року по цивільній справі за скаргою ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на бездіяльність державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4, про визнання дій державного виконавця неправомірними щодо ухвалення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, -

В С Т А Н О В И Л А :

05 вересня 2017 року представник ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Морозової М.В. Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області щодо ухвалення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві та на бездіяльність виконавця під час виконання рішення суду.

В обгрунтування заяви зазначив, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04 лютого 2014 року у справі за позовом ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у сумі 9165 грн. позов задоволено та стягнуто на користь позивача вказану суму та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. 03 березня 2014 року судом видано виконавчий лист та стягувачем його звернуто до виконання у Первомайський ВДВС ГТУЮ в Харківській області. У серпні 2017 року після письмово звернення до виконавчої служби за інформацією про стан виконання рішення суду товариству стало відомо, що постановою від 13 грудня 2016 року державного виконавця Морозової О.В. виконавчий документ повернуто стягувачеві. Виконавчий документ повернуто на підставі п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме через те, що транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Крім того, через відсутність у боржника майна, на яке б могло бути звернуто стягнення, а здійснені заходи виконавцем щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними. Представник ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» вважає такі дії державного виконавця неправомірними, оскільки ОСОБА_3 неналежним чином виконала свої посадові обовязки відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Первомайського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року скаргу ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на бездіяльність державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4, про визнання дій державного виконавця неправомірними щодо ухвалення постанови про повернення виконавчого документа стягувану залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити скаргу товариства, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04 лютого 2014 року у справі за позовом ПАТ «СК «Українська страхова група» до ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у сумі 9165 грн. та судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. позов задоволено та стягнуто на користь позивача вказані суми.

03 березня 2014 року судом видано виконавчий лист та стягувачем його звернуто до виконання 13 травня 2014 року у Первомайський ВДВС ГТУЮ в Харківській області.

15 травня 2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

23 травня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника в межах суми стягнення.

При примусовому виконанні рішення суду встановлена інформація про наявність у боржника транспортного засобу ВАЗ 21043, ДНЗ С3844ХІ. На зазначене майно накладений арешт та оголошено розшук, згідно відповідних постанов від 02 грудня 2014 року. На час оголошення розшуку майна виконавче провадження зупинялося постанова про зупинення виконавчого провадження від 02 грудня 2014 року. Також, встановлена інформація про наявність у боржника транспортного засобу причіп ПВА 1, ДНЗ АХ4953ХР. На зазначене майно також накладений арешт та оголошено розшук, згідно відповідних постанов від 06 листопада 2015 року. На час оголошення розшуку майна виконавче провадження зупинялося на підставі постанови про зупинення виконавчого провадження від 06 листопада 2015 року.

13 грудня 2016 року ухвалено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з наданням трирічного строку для повторного предявлення його на примусове виконання. Виконавчий документ повернуто на підставі п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» саме через те, що транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. А також, через відсутність у боржника майна, на яке б могло бути звернуто стягнення, а здійснені заходи виконавцем щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними.

Відмовляючи у задоволені скарги суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи весь комплекс здійснених заходів державним виконавцем за результатами перевірки наявності майна за місцем мешкання боржника, майна, належного боржнику та такого, що підлягало б опису та арешту - не виявлено. У державного виконавця існувало 2 підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві, а саме: відсутність майна, на яке б могло бути звернено стягнення, а також безрезультатність розшукових дій з боку органів поліції щодо розшуку транспортних засобів боржника.

Судова колегія не може погодитися з такими висновком суду першої інстанції та вважає його передчасним.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом із тим, судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам заявника, що при виконанні рішення державним виконавцем не виконано всіх дій, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо розшуку майна боржника.

Частина 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV передбачала, що розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи Національної поліції, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану. ( ч. 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV)

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Досліджені судом першої інстанції матеріали виконавчого провадження не містили відомостей, що державним виконавцем взагалі вживались дії щодо перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням (а.с.41, 48). Відповідні докази суду надано не було.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Виконавчий документ було повернуто ПрАТ « СК «Українська страхова група» саме з передбачених п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Матеріали справи містили супровідний лист щодо направлення постанови про розшук та запит щодо результатів розшуку, відповідь на який була відсутня. Доказів того, що постанова про розшук отримувалась органами поліції та останніми здійснювався розшук майна боржника, матеріали виконавчого провадження не містили. Відповідні докази не були надані державним виконавцем в обгрунтування заперечень на скаргу «СК «Українська страхова група» (а.с.41, 48).

Також судом першої інстанції не було зроблено висновку, чи належить застосовувати п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», який передбачає повернення виконавчого документа стягувачу у випадку невиявлення транспортних засобів боржника, розшук яких здійснювався поліцією, протягом року, з врахуванням тих обставин, що предметом судового рішення було не звернення стягнення на транспортний засіб боржника, а стягнення з нього заборгованості і що виконання рішення суду могло бути здійснене також за рахунок іншого майна. Разом з тим, наявність майна за місцем реєстрації (проживання) державним виконавцем не перевірялось.

Таким чином, суд першої інстанції вимоги закону, що регулюють дані правовідносини, залишив поза увагою, усунувся від належного зясування обставин, що мають значення для справи, та прийшов до передчасного і немотивованого висновку про відмову в задоволенні скарги ПрАТ «СК «Українська страхова група» на дії державного виконавця.

За таких обставин судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, оскільки постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» задовольнити частково.

Ухвалу Первомайського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд в той же суд першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді: