Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_5, про визнання поруки припиненою, за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - Луговика Євгена Володимировича на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 19 лютого 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (далі - ВАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі

44 300,00 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 223 715 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,45 % річних.

19 лютого 2008 року між ним та ВАТ «Універсал Банк» було укладено договір поруки, за умовами якого він зобов'язався відповідати перед банком за виконання позичальником ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором від 19 лютого 2008 року.

13 листопада 2014 року йому стало відомо про збільшення процентної ставки з 15 липня 2008 року до 13,45 % річних.

Зазначав, що згоди на вказане збільшення процентної ставки, як поручитель, він не надавав, а тому на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України просив визнати припиненою його поруку за договором поруки № 053-2008-189-Р/1 від 19 лютого 2008 року, укладеного з ПАТ «Універсал Банк».

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня

2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

20 квітня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано припиненою поруку ОСОБА_4 за договором поруки

№ 053-2008-189-Р/1 від 19 лютого 2008 року, укладеному між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4

У касаційній скарзі представник ПАТ «Універсал Банк» - Луговик Є.В., посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що порука ОСОБА_7 є припиненою на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, оскільки ПАТ «КБ «ПриватБанк», без згоди поручителя, з 15 липня 2008 року підвищив розмір процентної ставки по кредиту, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя.

Даний висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитноїпроцентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконанняпозичальником своїх зобов'язань перед банком.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-3176цс15.

Враховуючи, що п. 2.1 договору поруки передбачено обов'язковість надання згоди поручителя на зміну основних умов договору, внаслідок яких збільшується обсяг його відповідальності, при цьому доказів повідомлення ОСОБА_4, як поручителя, 15 липня 2008 року про збільшення процентної ставки по кредиту сторонами не надано, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про наявність, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України, підстав для визнання поруки ОСОБА_4 припиненою.

Доводи касаційної скарги щодо повідомлення ОСОБА_7 про зазначену зміну процентної ставки шляхом укладення 10 квітня 2009 року додаткової угоди до договору поруки № 053-2008-189-Р/1 від 19 лютого

2008 року, у зв'язку із чим відсутні підстави для визнання поруки припиненою, є безпідставними, оскільки вказана додаткова угода була укладена лише 10 квітня 2009 року, при цьому збільшення процентної ставки відбулось 15 липня 2008 року, доказів повідомлення та отримання згоди

ОСОБА_4, в порядку п. 2.1 договору поруки, при зміні умов договору

(15 липня 2008 року) в матеріалах справи немає.

Суди попередніх інстанцій правильно визначились із характером спірних правовідносин, нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, надали оцінку доказам у справі, законно та обґрунтовано дійшли висновку про припинення поруки ОСОБА_8 на підставі ч. 1

ст. 559 ЦК України.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів не спростовують, є аналогічними доводам апеляційної скарги, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів щодо їх оцінки.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - Луговика Євгена Володимировича відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня

2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

В.М.Коротун

Л.М.Мазур