Справа № 638/6698/16
Провадження по справі № 2/367/256/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі :

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Когут К.В.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди. В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у нього та ОСОБА_3 народилася спільна донька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 11.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харків реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Вони ніколи не перебували у шлюбі та не проживали однією сім'єю. Однак він, як батько дитини постійно належним чином виконує свої батьківські обов'язки, піклується про доньку, займається її вихованням, матеріально забезпечує. З дня народження дитина постійно проживала із матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Весь час він приймав активну участь у житті ОСОБА_4, регулярно відвідував всі виховні заходи з її участю, організовував спільний відпочинок та відзначення різноманітних свят. З народження ОСОБА_4 ОСОБА_3 періодично позбавляла доньку права на спілкування та особистий контакт з ним на нетривалі проміжки часу. Починаючи з березня 2015 року, ОСОБА_3 остаточно позбавила доньку можливості бачити рідного батька, спілкуватись з ним та проводити разом вільний час. У квітні 2015 року ОСОБА_3 без попереднього погодження та дозволу таємно відвезла ОСОБА_4 до міста Києва, чим повністю змінила соціальне та побутове оточення дитини, керуючись при цьому виключно особистими інтересами, нехтуючи правами ОСОБА_4 на спілкування та контакт з рідним батьком. З народження ОСОБА_4 ОСОБА_3 періодично позбавляла його можливості реалізувати свої батьківські права та обов'язки на нетривалі проміжки часу. З огляду на стосунки між сторонами, ним прослідковано тенденцію надання дозволу на участь у житті дитини з боку матері лише за умови високого матеріального забезпечення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Незважаючи на численні прохання ОСОБА_3 відмовлялась повідомити йому точну адресу проживання ОСОБА_4 у місті Києві, інформацію про соціально-побутові умови, у яких перебуває остання та час повернення на постійне місце проживання у м. Харків. Такі дії ОСОБА_3 призвели до позбавлення можливості його спілкуватися з рідною донькою, змусили останнього неодноразово звертатися до державних органів з метою встановлення місця перебування ОСОБА_4 та умов її життя. Незважаючи на всі його намагання взяти участь у вихованні своєї доньки, ОСОБА_3 на власний розсуд, без погодження з ним, визначила місце проживання, навчання та медичного обліку дитини. Вважає, що відповідачем значно порушені його батьківські права, зокрема, право на виховання дитини, визначення її місця проживання та навчання, особисте спілкування, спільне проведення дозвілля, турботу та піклування життям доньки. Просить визнати дії ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 протиправними; стягнути з ОСОБА_3 на користь малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі батька ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 гривня.

В судове засідання представник позивачів ОСОБА_6 не з'явилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її батьки: батько - ОСОБА_1, мати - ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 07.09.2016 року ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3.

Листом від 10.09.2015 року ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_1, що у зв'язку зі зміною місця роботи виникла необхідність у переїзді, адреса місця проживання її доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_2 дитина буде відвідувати дитячий садочок, а також поставлена на облік в дитячу поліклініку Дарницького району м. Києва, а також зазначила, що не заперечує проти спілкування батька з донькою та його участі у її вихованні і не збирається чинити будь які перешкоди щодо цього.

Відповідно до заочного рішення Дзержинського районного суд м. Харкова від 12 жовтня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) починаючи з 04.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ухвали Апеляційного суд Харківської області від 11 січня 2017 року заочне рішення Дзержинського районного суд м. Харкова від 12 жовтня 2015 року залишено без змін.

Відповідно до рішення Апеляційного суд Харківської області від 08 грудня 2016 року було визначено місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пункт 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, встановлює, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У позовній заяві відповідні докази відсутні, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п. 4, 5, 9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, ст. ст. 10, 60, 88, 197, 208, 212-215, 224- 226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в установленому законодавством порядку протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Відповідач може подати письмову заяву до Ірпінського міського суду Київської області про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.Ф.Карабаза