У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Відділ приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання частково недійсним та скасування свідоцтва на право власності на житло, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Відділ приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання частково недійсним та скасування свідоцтва на право власності на житло.

Перевіривши виконання вимог ст. ст. 119-120 ЦПК України по поданій заяві судом було встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до вимог ст. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Отже, враховуючи норми законодавства, в позовному провадженні при розгляді цивільної справи завжди присутня особа, під якою розуміється особа, яка за цивільною позовною заявою позивача притягається до відповідальності за порушення чи оспорювання її прав та охоронюваних законом інтересів, а також у передбачених законом випадках, й інші особи, на адресу яких спрямована вимога позивача, яка знайшла своє аргументування та вираження у відповідній позовній заяві.

Частиною 2 та ч. 4 ст. 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

У відповідності до норм чинного законодавства, обов'язковими критеріями позовної заяви є:

1)вступна частина;

2)описово - мотивувальна частина;

3)резолютивна частина;

4)додатково - заключна частина.

Отже, враховуючи дані вимоги, в резолютивній частині позовної заяви мають бути зазначені основні і додатквові позовні вимоги до відповідача, порядок і спосіб їх задоволення.

Як зазначено в ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана, фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір в сумі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 640 гривень та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 8000 гривень. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 даного Закону, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана, фізичною особою справляється судовий збір в сумі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 640 гривень.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

З тексту позовної заяви ОСОБА_1 та її прохальної частини не зрозуміло яким саме чином і ким порушено його права , в зв'язку з чим він звернувся до суду, що унеможливлює відкриття провадження у справі.

Крім того, як вбачається з прохальної частини позову, позивачем висуваються три вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру, а з квитанції про сплату судового збору, долученої до матеріалів позовної заяви, вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в значно меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством України та не вказано ціну позову щодо вимоги майнового характеру.

Як зазначено в ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно усунути вищевказані недоліки.

Керуючись ст. ст. 119-121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Відділ приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання частково недійсним та скасування свідоцтва на право власності на житло, - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків три дні з дня отримання копії ухвали суду. У разі не усунення недоліків заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: