АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 766/5491/16-ц Головуючий у І інстанції Сокирко Л.М.
Номер провадження 22-ц/791/176/17 Доповідач Семиженко Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Склярської І.В.,

секретар Чертков Б.О.,

з участю прокурора Хамідової Е.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білозерського районного суду Херсонської областівід 24 червня 2016 року у цивільній справі за заявою Головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради ОСОБА_3 про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_2,

ВСТАНОВИЛА:

у червні 2016 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою з посиланням на те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1, 17 червня 2016 року був госпіталізований до Херсонської обласної психіатричної лікарні, 18 червня 2016 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів Херсонської обласної психіатричної лікарні, за їх висновком ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, він залишається напруженим, підозрілим, висловлює маячні ідеї переслідування, агресивно ставиться до лікарів та до своїх близьких (матері, сестри), звинувачує їх у необґрунтованій госпіталізації, погрожує фізичною розправою, через наявність хворобливих розладів мислення ситуацію розуміє хибно, зовні виглядає емоційно напруженим, помітні вегетативні ознаки напруження - почервоніння обличчя, посилене потовиділення, руки тремтять. Через свій психічний стан ОСОБА_2 виявляє реальні наміри вчинити дії, які являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, він становить соціальну небезпеку і потребує продовження лікування в психіатричному стаціонарі, розуміння хвороби у нього відсутнє, згоди на госпіталізацію не надає, у заяві поставлено питання про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської областівід 24 червня 2016 року заяву задоволено, ухвалено госпіталізувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, до Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради у примусовому порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та направити справу на досудовий розгляд для відмови у задоволенні заяви, призначити у справі судову психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертній установі в місті Києві, в обґрунтування скарги покликався на те, що він не має хвороб та проблем із здоров'ям, судом першої інстанції було прийнято рішення на основі видуманих, безпідставних доводів лікарів щодо його примусового лікування в Херсонській обласній психіатричній лікарні, він не страждав та не страждає на психічну хворобу, його з 2002 року неодноразово незаконно позбавляли свободи та тримали тривалий час в Херсонській обласній психіатричній лікарні, останній раз з 17 червня 2016 року по 17 листопада 2016 року.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, ОСОБА_2 пояснив, що вважає себе психічно здоровим, у червні 2016 року у нього стався інцидент з контролером у тролейбусі, який вимагав від нього квиток, а ОСОБА_2 посилався на право безоплатного проїзду у транспорті як інвалід з психічного захворювання, при цьому відповідне посвідчення у нього було відсутнє, він викликав наряд поліції для складення на нього адміністративного протоколу, коли наряд не виконав його вимог, викликав ще один наряд, просив провести експертизу щодо стану свого психічного здоров'я, після перерви у судовому засіданні належним процесуальним чином дане клопотання не сформулював, його представник ОСОБА_4 також наполягав на задоволенні скарги, при цьому власне клопотання про проведення судової експертизи зняв у зв'язку з його процесуальною недоцільністю у даній справі.

Представники Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 заперечували щодо вимог скарги, вважали рішення суду першої інстанції правильним, оскільки ОСОБА_2 має прогресуюче психічне захворювання, його примусова госпіталізація була проведена у відповідності до положень ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», ОСОБА_8 додатково пояснила, що проводила огляд ОСОБА_2, перед тим ознайомилася з його історією хвороби, з якої вбачалося його психічне захворювання з 2002 року, прояви фізичного насильства до членів сім'ї та сторонніх осіб, при огляді ОСОБА_2 був напруженим, погрожував їй фізичною розправою, тому вона проводила огляд у холі за присутності інших співробітників, з часом з розвитком хвороби у таких хворих все більше зникає бар'єр щодо вчинення такого насильства, небезпека для оточуючих полягає в неадекватній оцінці хворим будь-якої ситуації та виявлення агресії, вважає примусове лікування правомірною та адекватною мірою для ОСОБА_2 в його інтересах та інтересах інших осіб.

Прокурор вважала апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психіатричного здоров'я осіб на підставі та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд та медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади.

Згідно зі ст. 14 цього Закону особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 тривалий час страждає на психічне захворювання, за висновком Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради від 21 червня 2016 року ОСОБА_2 виявив тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, який супроводжується розладами мислення, маячними ідеями переслідування, агресією до оточуючих, неадекватним поводженням, звинуваченням оточуючих у переслідуванні, погрозами розправи, внаслідок цього наявна висока вірогідність протиправних дій, пов'язаних з захворюванням, через хворобливі переживання ОСОБА_2 вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, обстеження та лікування ОСОБА_2 можливе тільки в умовах стаціонару, розуміння хвороби у останнього відсутнє, згоди на госпіталізацію хворий не дає, йому рекомендовано лікування у психіатричному стаціонарі в примусовому порядку у відповідності до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Допитаний у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_9 пояснив, що у червні виїздив у склади швидкої психіатричної допомоги за викликом поліції, по приїзду побачив збудженого ОСОБА_2, він проявляв ознаки манії переслідування, погрожував всіх знищити, його за руки утримували працівники поліції, з допомогою санітарів, які продовжували утримувати ОСОБА_2 у автомобілі, він був доставлений до психіатричної лікарні, з власного лікарського досвіду знає, що у таких хворих маячні ідеї самі по собі не проходять.

Задовольняючи заяву про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що останній страждає на психічне захворювання, вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, небезпечні для оточуючих, а тому потребує лікування в умовах стаціонару.

Такий висновок відповідає матеріалам справи, рішення суду прийнято у відповідності до положень Закону України «Про психіатричну допомогу» та глави 10 розділу IV ЦПК України, доводи апеляційної скарги даного висновку не спростовують.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставами для її задоволення, скаргу слід відхилити, рішення у справі залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської областівід 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, на неї протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Пузанова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська