Справа № 446/566/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2017 року суддя Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області Котормус Т. І. , розглянувши матеріал цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» боргу по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» на її користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яка утворилась за листопада 2016 р., грудень 2016 та станом на 01.01.2017 р. становить 3131 грн. 30 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Як зазначено у п. 12 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" №14 від 23.12.2011р. (далі Постанова) до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

25.05.2016 р. до суду надійшло клопотання Кам'янка-Бузької міської ради Львівської області щодо наявності спору про право на виплату заборгованості по заробітній платі, яка виникла в Міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» перед працівниками, так як рішенням Кам'янка-Бузької міської ради від 20.12.2013 р. № 19 припинено юридичну особу МКП УЖКГ у зв'язку з ліквідацією підприємства, а питання про переведення чи звільнення працівників керівником вказаного підприємства не вирішено. Також у клопотанні зазначається, що керівництво комунального підприємства безпосередньо зацікавлене в такому способі вирішення питання оплати праці найманих працівників, а тому виникає сумнів щодо об'єктивності поданих до заяви документів, які дають право на видачу судового наказу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Враховуючи, що наказне провадження є спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, вважаю за неможливе встановити у даній справі факт суб'єктивного права у заявника вимоги до боржника.

Тому, приходжу до висновку, що має місце спір про право, що є підставою для відмови заявнику у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Одночасно суд розяснює, що заявник має право на розгляд заявлених вимог у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Керуючись ст. ст. 96, 100-102, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» боргу по заробітній платі відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Львівської області через Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя