Справа № 758/2325/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Супрун Г. Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до судді Дніпровського районного суду м. Києва Бірси Оксани Володимирівни про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.02.2017 року визначено підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до судді Дніпровського районного суду м. Києва Бірси О.В. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, Подільському районному суду м. Києва.

Обгрунтовуючи позов позивач зазначив, що в провадженні судді Бірси О.В. перебувала його заява про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва Чауса М.О. в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 185 КК України, за результатами розгляду якої постановлено ухвалу суду від 09.10.2014 року з грубими порушеннями норм матеріального і процесуального права, що спричинило йому моральну і майнову шкоду. Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з відповідача відшкодування моральної та майнової шкоди в сумі 500000000 Євро.

Статтею 122 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом, зокрема ст. 119 ЦПК України. Частиною 2 вказаної норми права передбачені підстави відмови у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) судів (суддів), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду (судді) є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді(суду), повязаних із розглядом кримінальної чи цивільної справи, нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. №8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» судам роз'яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Зазначені роз'яснення є відтворенням положень Конституції України про те, що матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Позивачу необхідно роз'яснити, що у відповідності до ч. 7 ст. 122 ЦПК України відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до судді Дніпровського районного суду м. Києва Бірси Оксани Володимирівни про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

СуддяГ. Б. Супрун