АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 657/2308/15-ц Головуючий в І інстанції: Никифоров Є.О.
Номер провадження: 22-ц/791/1762/17 Доповідач: Вейтас І.В.
13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
суддів: ОСОБА_2.,
секретар - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні питання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида-Плюс» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рис України», третя особа державний реєстратор відділу економічного розвитку інфраструктури і торгівлі Каланчацької районної державної адміністрації ОСОБА_10, про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем,-
За результатами апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида - Плюс» на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 19 липня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида-Плюс» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рис України», третя особа державний реєстратор відділу економічного розвитку інфраструктури і торгівлі Каланчацької районної державної адміністрації ОСОБА_10, про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем, 15 листопада 2017 року апеляційним судом Херсонської області ухвалено рішення, яким з врахуванням ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 13 грудня 2017 року про виправлення описки, рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 19 липня 2017року скасовано, а позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида-Плюс» задоволено частково.
Визнано поновленим договір оренди землі укладений 21 липня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таврида-Плюс» та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.
В решті позову відмовлено.
У грудні 2017 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида-Плюс»звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у зазначеній справі, яким, не змінюючи змісту основного судовогорішення апеляційного суду просив суд:визначити обовязки кожного із відповідачів відносно позивача вчинити певні дії, спрямовані на реалізацію визнаного поновленим договору оренди землі від 21 липня 2010 року;визначити майно - земельні ділянки з якими повязані обовязки кожного з відповідачів відносно позивача;зобовязати відповідачів не чинити жодних перешкод позивачу володіти і користуватися спірними земельними ділянками; вирішити питання про судові витрати, а саме, стягнути з відповідачів на користь позивача суми судових зборів за подачу позовної заяви та апеляційної скарги; зазначити, що будь - які договори оренди спірних земельних ділянок між відповідачами, укладені ними в період розгляду даноїсправи та до моменту ухвалення апеляційним судом рішення, є недійсними, навіть якщо вони і не були предметом розгляду справи, з тих самих підстав що визнані недійсними договори між відповідачам від 09 вересня 2015 року.
Вимоги заявник обґрунтовує тим, що на стадії відновлення, за допомогою судового рішення, своїх порушених прав та законних інтересів, у підприємства виникла безальтернативна необхідність в ухваленні додаткового судового рішення через не зазначення у первісному рішенні конкретних дій відповідачів, які вони мають вчинити для припинення порушення закону та відновлення прав та законних інтересів позивача, а також через не зазначення щодо якого саме майна ці дії мають бути вчиненні.
Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду в суді першої інстанції та перегляду в суді апеляційної інстанції були вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида Плюс» про визнання договору оренди недійсним, скасування його державної реєстрації та визнання договору оренди поновленим із попереднім орендарем.
Враховуючи, що викладені вимоги заявника про ухвалення додаткового рішення щодо визначення обовязків кожного із відповідачів відносно позивача вчинити певні дії, спрямовані на реалізацію визнаного поновленим договору оренди землі від 21 липня 2010 року,визначення майна (земельні ділянки) з якими повязані обовязки кожного з відповідачів відносно позивача,зобовязання відповідачів не чинити жодних перешкод позивачу володіти і користуватися спірними земельними ділянками та зазначення в рішенні, що будь - які договори оренди спірних земельних ділянок між відповідачами, укладені ними в період розгляду даноїсправи та до моменту ухвалення апеляційним судом рішення, є недійсними, навіть якщо вони і не були предметом розгляду справи, з тих самих підстав що визнані недійсними договори між відповідачам від 09 вересня 2015 року, є самостійним предметом дослідження та виходить за межі предмета та підстав заявленого у даній справі позову, а тому відсутні законні підстави для задоволення в цій частині, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида Плюс» та ухвалення додаткового рішення.
Разом з тим, судом встановлено, що при ухваленні рішення, питання розподілу судових витрат не вирішувалось.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Оскільки рішенням суду апеляційної інстанції позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида Плюс» задоволені але, судом не вирішено питання про судові витрати, в той час як відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача понесених ним витрат на сплату судового збору.
Керуючись ст.220 ЦПК України, колегія суддів, -
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида-Плюс» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково, ухвалити по справі додаткове рішення.
Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рис України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида-Плюс» судові витрати зі сплати судового збору по 2 212, 70 грн. з кожного.
В іншій частині, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида-Плюс» про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.
Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий І.В.Вейтас
Судді: А.Г.Колісниченко
ОСОБА_3