У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, про стягнення коштів на Ѕ частини автомобіля, придбаного у період шлюбних відносин, за касаційними скаргами представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8, та представника ОСОБА_5 - ОСОБА_9 - на рішення апеляційного суду Сумської області від

16 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про стягнення коштів за Ѕ частини автомобіля, придбаного у період шлюбних відносин. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 02 жовтня 2002 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 30 жовтня 2008 року за біржовою угодою за спільні кошти був придбаний легковий автомобіль моделі «ЗАЗ DAEWOO Ланос», номер кузова НОМЕР_1, 2008 року випуску, який був зареєстрований за ОСОБА_5

Вказував, що 20 березня 2012 року ОСОБА_5 без відома та письмової згоди ОСОБА_4 продала вищевказаний автомобіль за договором комісії від 20 березня 2012 року, залишивши всі кошти від продажу собі.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просив стягнути кошти за Ѕ частини автомобіля, придбаного у період шлюбних відносин.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від

16 серпня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 18 578 грн 03 коп. компенсації вартості автомобіля «ЗАЗ DAEWOO Ланос», номер кузова НОМЕР_1, 2008 року випуску.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8 - просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення з ОСОБА_5 18 578 грн 03 коп. компенсації вартості автомобіля та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_9 - просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до розʼяснень, викладених в абз. 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Статтею 1011 ЦК України визначено, що за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно з ч. 3 ст. 1012 ЦК України істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Згідно з договором комісії від 20 березня 2012 року Охтирська філія ТОВ «Торговий Альянс», в особі директора Бурніс С.А., яка діє на підставі положення, з одного боку, та ОСОБА_5, від імені якої, на підставі довіреності від 17 травня 2009 року діє ОСОБА_6, з іншого боку, уклали цей договір про продаж товару, а саме: автомобіля моделі «ЗАЗ DAEWOO Ланос», 2008 року випуску, на суму 37 156 грн 07 коп.

Задовольняючи позов, судпершої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), врахувавши висновки та мотиви, з яких були скасовані попереднє рішення суду апеляційної інстанції у вказаній справі (ч. 4 ст. 338 ЦПК України), обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_5 відчужила автомобіль, який був придбаний в шлюбі з ОСОБА_4, без згоди останнього, кошти від його продажу використані не в інтересах сім'ї, тому Ѕ їх частини підлягає стягненню на користь позивача. При цьому, вартість автомобіля визначена у сумі 37 156 грн 07 коп., за які він був відчужений на підставі договору комісії від 20 березня 2012 року.

З огляду на вказані обставини, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Крім того, колегія суддів не погоджується з доводами представника ОСОБА_5 - ОСОБА_9 - про застосування строків позовної давності до вимог ОСОБА_4, оскільки у порушення вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України, заяву про застосування строків позовної давності було подано відповідачем на стадії апеляційного провадження, тобто після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, та фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8, та представника ОСОБА_5 - ОСОБА_9 -відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 16 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

О.С. Ткачук

І.М. Фаловська