Провадження № 2/522/7756/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх особі Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Територіального сервісного центру МВС в Одеській області про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третіх особі Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Територіального сервісного центру МВС в Одеській області, в якому просить зняти арешт та заборону відчуження рухомого майна, а саме автомобіля марки MERSCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI (вантажний фургон малотонажний-В), реєстраційний номер НОМЕР_1, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 15.10.2014 р, який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 38633467 від 13.08.2013 року, винесеної відділом державної виконавчої служби Балаклавського районного управління юстиції міста Севастополь та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про арешт рухомого майна, а саме автомобіля марки MERSCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI (вантажний фургон малотонажний-В), реєстраційний номер НОМЕР_1, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 15.10.2014 р.

Позивач мотивує позов тим, що зазначений автомобіль належить йому на підставі права власності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 15.10.2014 р. При отриманні витягу з Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна у нотаріуса 26.01.2017 року, позивачу стало відомо, що на все рухоме майно позивача накладено арешт, в зв'язку з чим останній звернувся до суду з зазначеним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, однак надала нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи без її присутності, в якій зазначила, що проти позовних вимог позивача не заперечує.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи були сповіщенні належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що автомобіль марки MERSCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI (вантажний фургон малотонажний-В), реєстраційний номер НОМЕР_1, належить позивачу ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 15.11.2014 року, адреса зазначена: АДРЕСА_1.

Згідно довідки від 27.01.2015 року №5105/003935 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, позивач з грудня 2014 року переїхав до м.Одеси.

З доданих до позовної заяви матеріалів справи вбачається, що підставою обтяження рухомого майна є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 38633467 від 13.08.2013 року, винесеної відділом Державної виконавчої служби Балаклавського районного управління юстиції міста Севастополь. Підстава накладення арешту у вказаній постанові не зазначена. Об'єктом обтяження вказано все рухоме майно у межах суми звернення стягнення у розмірі 3100,00 (три тисячі сто) грн. 00 коп. в межах стягнення заборгованості по аліментам з позивача на користь відповідача.

Також вставлено, що позивач на вимогу виконання рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у справі № 390/687/1-ц сплачує на користь відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3.

Представник позивача зазначив, що позивач не отримував ні постанови про арешт майна, ні копії виконавчого листа, ні копії розрахунку про наявну заборгованість.

Оскільки станом на даний час відсутні відомості, що органи державної виконавчої служби України на території Автономної Республіки Крим фактично діють, що підтверджується відсутністю таких територіальних органів державної виконавчої служби у переліку територіальних органів Державної виконавчої служби України, розміщеному на офіційному сайті Міністерства юстиції України ( www.minjust.gov.ua), окрім того, відповідно до п.1. ст. 3 З.У "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій є тимчасово окупованою територією, позивач звернувся 06.03.2017 р із заявою до Головного територіального управління юстиції у Херсонський області для отримання роз'яснень.

У відповіді Головного територіального управління юстиції в Херсонській області від 28.03.2017 року №2861/2 зазначено, що у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутні відомості щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно позивача, розміру заборгованості зі сплати аліментів

Таким чином, позивач, який є власником майна не має можливості в повній мірі реалізовувати своє право власності відносно вказаного вище майна через незалежні від нього обставини, а саме: перебування під арештом цього майна, що в свою чергу унеможливлює здійснення вільного права користування та розпорядження власним майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391, 392 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а також пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Таким чином, враховуючи, що на сьогоднішній день не доведено допустимими доказами наявність у позивача заборгованості з виконання рішення суду, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, суд вважає збереження арешту на майно позивача недоцільним та таким, що порушує його права, як власника арештованого майна.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зазначений принцип непорушності права власності реалізується в правилі ст. 321 ЦК України, відповідно до якого право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи наведене, право власності позивача на належне йому майно підлягає судовому захисту з підстав, що наведені вище, а отже суд дійшов висновку про необхідність зняття арешту з майна позивача.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до ст. 16 ЦК України.

Керуючись ст. 41 Конституції України, п.1 ч. 1 ст. 317, ч. 1, 2 ст. 321, ст. ст. 391 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 209, 212-215ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження рухомого майна, а саме автомобіля марки MERSCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI (вантажний фургон малотонажний-В), реєстраційний номер НОМЕР_1, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 15.11.2014 р, який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 38633467 від 13.08.2013 року, винесеної відділом державної виконавчої служби Балаклавського районного управління юстиції міста Севастополь.

Виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про арешт рухомого майна, а саме автомобіля марки MERSCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI (вантажний фургон малотонажний-В), реєстраційний номер НОМЕР_1, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 15.110.2014 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.М. Чернявська

04.12.2017