АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 2-4170/09 Головуючий в І інстанції Головко О.В.
Номер провадження №22-ц/791/1992/17 Доповідач: Чорна Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоЧорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарЧертков Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом заступника прокурора Суворовського району м. Херсона в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, від імені якого діє ОСОБА_6, на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 вересня 2009 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2009 року заступник прокурора Суворовського району м. Херсона в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з підстав передбачених ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України „ Про прокуратуру" з посиланням на рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 року, звернувся до суду з вищевказаним позовом, зазначаючи про те, що 28 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 420 000 грн., для придбання нерухомості, та зобов'язувався повертати грошові кошти та сплачувати нараховані відсотки в строки та в порядку, встановленими договором, з кінцевим терміном повернення грошових коштів не пізніше 27 березня 2028 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5порушив умови кредитного договору щодо своєчасного внесення щомісячних платежів, і станом на 01.04.2009 року у нього виникла заборгованість по кредиту, позивач просив стягнути з відповідача достроково заборгованість в розмірі 453221,98 грн. з яких : заборгованість по кредиту - 452 052, 22 грн., пеня - 969, 76 грн.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04 вересня 2009 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» достроково заборгованість за кредитним договором у розмірі 453 221, 98 грн. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 листопада 2017 року заява ОСОБА_5, від імені якого діє ОСОБА_6, про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 вересня 2009 року у даній справі- залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, від імені якого діє ОСОБА_6, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить заочне рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовну заяву залишити без розгляду.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до Апеляційного суду Херсонської області не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 08Р-069, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошві кошти в розмірі 420 000 грн. на придбання нерухомості, а саме земельної ділянки загальною площею 0, 1000 га, розташованої за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, із цільовим призначенням - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва(а.с.7-10).

Кредит надавався на строк до 27 березня 2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16% відсотків річних.

Погашення кредиту та сплата нарахованих баком процентів мала здійснюватися ануїтетними платежами в сумі 5844 грн.

У додатку до кредитного договору, підписаного позичальником, помісячно розписані розмір кредиту та відсотків, які складають ануїтетний платіж ( а.с.11-12).

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору, ОСОБА_5 передав банку в іпотеку майнові права на земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, із цільовим призначенням - для індивідуального будівництва (а.с.17-20, 21).

Із наданого банком розрахунку вбачається, що позичальник, починаючи з 25 червня 2008 року, не в повному обсязі здійснював погашення щомісячних платежів, а з 25 жовтня 2008 року погашення кредиту припинено, внаслідок чого станом на 01 квітня 2009 року виникла заборгованість прострочених ануїтетних платежів в розмірі 35 404, 78 грн. (а.с. 4)

Нарахована банком заборгованість по кредиту відповідає умовам кредитного договору, яка відповідачем належними та допустимим доказами не спростована.

13 січня 2009 року ВАТ «Державний ощадний банк України» направив на адресу ОСОБА_5 лист-вимогу, змістом якого було попередження боржника про те, що у разі невиконання ним умов п.4.3.2 та п.5.2 Кредитного договору, а саме сплати 738, 33 грн - суми простроченої заборгованості та 11 057, 63 грн - суми по простроченим відсоткам, Банк буде змушений звернутися до суду з позовом про дострокове погашення боргу (а.с.25).

Заявлена банком вимога позичальником не була виконана, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про дострокове стягнення кредитної заборгованості в розмірі 452 252, 22 грн. та пені - 969,76 грн. ( а.с.4).

За умовами кредитного договору та відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу.

Враховуючи, що між сторонами був укладений договір кредиту, зобов'язання за яким відповідач не виконав, чим порушив умови договору, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, відповідно до положень ст. 525,526, 1048,1049,1050, 1054 ЦК України, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, про відповідальність відповідача перед кредитором.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про відсутність у позовній заяві обґрунтування наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено представництво інтересів держави у випадках, визначених законом, у тому числі і в судових органах.

Представництво прокуратурою інтересів держави в суді здійснюється відповідно до вимог ст. 36-1 Закону України „ Про прокуратуру",в редакції чинній на час звернення позивача до суду з даним позовом. Підставою такого представництва є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій ( бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 року зазначено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, тобто прокуратура набула права визначити наявність інтересів держави у конкретних спірних правовідносинах, які підлягають захисту та вирішенню у судовому порядку.

Відповідно до Статуту ВАТ «Державний ощадний банк України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 року № 261, зареєстрованого Національним банком України 28.02.2003 року реєстраційний № 4, із змінами від 27 грудня 2008 року, засновником Банку є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Таким чином представництво прокуратурою інтересів держави в суді на час звернення до суду з позовом було напрямком прокурорської діяльності, складовою частиною наглядової функції, яка ґрунтувалася безпосередньо на нормі Конституції України, і прокурор самостійно визначав підстави представництва інтересів у суді та форми його здійснення.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав застосування судом

ст. 1050 ЦК України без поєднання з вимогами ч.2 ст.651 ЦК України не заслуговують на увагу і підлягають відхиленню, оскільки ч.2 ст.1050 ЦК України надає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів у розмірі прострочення позичальником повернення чергової частини позики. Дане право позикодавця не обмежено обов'язком позикодавця пред'явленням одночасно позовної вимоги про розірвання кредитного договору.

Посилання ОСОБА_5 на те, що зобов'язання відповідача за кредитним договором були забезпечені укладеним між сторонами договором іпотеки, однак ні позивачем, ні судом не застосовано дане положення і не погашений борг за рахунок іпотеки, не ґрунтуються на законі і підлягають відхиленню, оскільки позивачу надано право вибору способу захисту свого порушеного права і відповідно до приписів ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування і ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, від імені якого діє ОСОБА_6відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду Херсонської області від 04 вересня 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Чорна

Судді: Л.В. Пузанова

І.В. Склярська