Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2017 Справа №607/9936/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 предявила до суду позов до ОСОБА_2 про визнання права власності на гараж №896, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» по вулиці Лесі Українки, 4 у м. Тернополі в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3. Обґрунтовує позов тим, що 25 вересня 1987 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина на зазначене нерухоме майно. Будучи спадкоємцем за заповітом, позивач спадщину прийняла, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний гараж. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу в її відсутності.

Відповідача ОСОБА_2 у судове засідання подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення, просила розглядати справу в її відсутності.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини:

Як убачається з довідки обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» №03 від 01 лютого 2016 року, ОСОБА_3 був членом зазначеного кооперативу та мав гараж №896.

24 вересня 1987 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-БВ №285307 від 25 вересня 1987 року, актовий запис №40 Ямпільської селищної ради Білогірського району.

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 26 липня 1985 року, номер у реєстрі 4-2290, згідно з яким він заповів належне йому паєнагромадження в гаражному кооперативі «Східний» міста Тернополя ОСОБА_1

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжуються існувати після набрання ним чинності. Тобто, до тих правовідносин, які виникли до прийняття чинного Цивільного кодексу України застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР (1963 року).

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як убачається з довідки обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль», ОСОБА_1 є членом зазначеного кооперативу та має гараж №896 по вул. Лесі Українки, 4 у м. Тернополі. На даний час боргів по оплаті немає.

Таким чином судом установлено, що позивач ОСОБА_1 в силу ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 26 липня 2017 року №2713/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж №896, який знаходиться на території обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» у м. Тернополі, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний гараж.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З посиланням на зазначені норми закону позивач звернулася до суду за захистом своїх прав у судовому порядку.

Вирішуючи питання про те, чи дійсно ОСОБА_3 за життя належав спірний гараж, суд виходить із наданих доказів.

Згідно з п. 81 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на окремо розташоване індивідуально визначене нерухоме майно (дача, гараж тощо), будівництво яких здійснювалося у результаті діяльності дачного, гаражного чи іншого кооперативу, крім документів, передбачених пунктами 41 і 42 цього Порядку, також подається довідка відповідного кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради депутатів трудящих №563 від 11 липня 1974 року затверджено постанову правління гаражного кооперативу «Східний» від 09 липня 1974 року про прийняття ОСОБА_3 в члени кооперативу.

Як убачається з довідки №03 від 01 лютого 2016 року, виданої обслуговуючим кооперативом «Гаражний кооператив «Східний-Тернопіль», ОСОБА_3 був членом обслуговуючого кооперативу «Східний-Тернопіль» та мав гараж №896 згідно з рішенням виконкому Тернопільської міської ради №563 від 11 липня 1974 року. На даний час боргів по оплаті членських внесків не має. Також, у довідці зазначено, що кооператив є правонаступником гаражного кооперативу «Східний».

На підставі зібраних у справі доказів судом установлено, що гараж №896, який знаходиться на території гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» по вулиці Лесі Українки, 4 у м. Тернополі належав ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2В право позивача ОСОБА_1 на спірне майно не оспорює.

Відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця є перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Однак, це не позбавляє її права захищати свої спадкові права в суді.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог визнання за нею права власності на гараж №896, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» по вулиці Лесі Українки, 4 у м. Тернополі в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 25 вересня 1987 року.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 368, 370, 1226, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, який помер 25 вересня 1987 року, право власності на гараж №896, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» по вулиці Лесі Українки, 4 у м. Тернополі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_6