Справа № 212/1781/17-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді: Козлова Ю.В.

при секретарі: Мельник К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті ОСОБА_1, подання старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у права виїзду за кордон,-

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у права виїзду за кордон, ОСОБА_3, посилаючись на наступні обставини. На виконанні у Покровському відділі ДВС міста ОСОБА_1 Ріг ГТУЮ перебуває зведене

виконавче провадження (43384140) по стягненню з ОСОБА_3, до складу якого входять наступні виконавчі документи:

- наказ господарського суду Дніпропетровської області № 904/3615/14 від 17.12.2014 року про стягнення з громадянина України - ОСОБА_3, інн НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Криворізької міської ради боргу у сумі 112399,58 грн. (46714228);

- наказ господарського суду Дніпропетровської області № 904/3615/14 від 17.12.2014 року про стягнення з громадянина України - ОСОБА_3, інн НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Криворізької міської ради судового збору у сумі 2247,99 грн.(46120474);

- наказ господарського суду Дніпропетровської області № 13/5005/17189/2011 від 11.08.2014 року про стягнення з громадянина України - ОСОБА_3, інн НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Криворізької міської ради боргу у сумі 14433,24 грн. (44858037);

- наказ господарського суду Дніпропетровської області № 13/5005/17189/2011 від 11.08.2014 року про стягнення з громадянина України - ОСОБА_3, інн НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Криворізької міської ради судового збору у сумі 1411,50 грн. 44607699);

- наказ господарського суду Дніпропетровської області № 904/3615/14 від 17.12.2014 року про стягнення з громадянина України - ОСОБА_3, інн НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Криворізької міської ради судового збору у сумі 5985,27 грн. (44606604);

- наказ господарського суду Дніпропетровської області № 904/9718 від 24.02.2014 року про стягнення з громадянина України - ОСОБА_3, інн НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Криворізької міської ради судового збору у сумі 5556,04 грн. (43260198);

- наказ господарського суду Дніпропетровської області № 904/9718 від 24.02.2014 року про стягнення з громадянина України - ОСОБА_3, інн НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Криворізької міської ради боргу у сумі 277801,94 грн. (43260019).

За твердженням ініціатора подання рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, через то виконавець вимушений звернутися до суду з відповідним поданням.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Старший державний виконавець або інший представник Покровського ВДВС міста ОСОБА_1 Ріг, до суду не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, телефонограмою, причини неявки суду невідомі.

Вивчивши подання та додані до нього документи, зваживши всі наявні у поданні доводи та міркування виконавця, суд щодо питання задоволення подання дійшов до наступного. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті. Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. N 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон N 3857-XII). Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:- стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; (п. 3);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5). Згідно з положеннями статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. З урахуванням вимог ст. 377-1 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, саме старший державний виконавець зобов'язаний довести навмисне або інше свідоме невиконання боржником ОСОБА_3 рішення суду. На думку суду таких доказів не надано. Сама по собі наявність виконавчого провадження не свідчить про свідоме ухилення боржником від виконання зобов'язань. Врешті-решт на це можуть бути об'єктивні причини (відсутність грошових коштів, неможливість виконати зобов'язання негайно тощо), у всякому разі, доведення протилежного прерогатива надана законом виконавцю з його обширним інструментарієм повноважень. Суд дійшов висновку, що старший державний виконавець, з урахуванням всіх обставин, не надав суду докази, які б давали підстави вважати, що боржник у виконавчому провадженні, ОСОБА_3, має намір ухилятись або ухиляється від виконання судового рішення, і що головне, - шляхом залишення території України. Крім іншого, суд не побачив, у матеріалах доданих до подання, достовірних доказів належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження (отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження), виклику боржника до ВДВС оформленого відповідно до закону, що регламентує діяльність цього органу. За таких умов суд приходить до ґрунтовного висновку, що відсутні підстави для задоволення подання виконавця, оскільки воно безпідставне.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст.ст. 210, 377-1 Цивильного процесуального кодексу України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII, п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_1, 14.12.1980 р.н.) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу потягом пяти днів з дня її проголошення усіма учасниками процесу. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Ю. В. Козлов