Справа №766/6530/16-ц
Пров. №2/766/1637/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2017

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Кована В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" про визнання публічного договору №НЕТ0А від 23.04.2015 року з усіма додатками недійсним та застосування наслідків недійсного правочину і стягнення з відповідача сплачених за договором лізингу платежів в розмірі 34800 грн. та зобов'язання відповідача прийняти від позивача наданий у лізинг автомобіль МАPLE C51 SMA 7151.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що між ним та відповідачем 23.04.2015 року підписано заяву про приєднання до публічного договору №НЕТ0А від 23.04.2015 року, відповідно до якої позивач надав свою згоду на приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу. За умовами заяви відповідач надав позивачу в лізинг автомобіль МАPLE C51 SMA 7151 строком на 60 місяців. Позивач вважає несправедливими умови договору про виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника), за власним розсудом виконавця, надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору.

В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, в останнє судове засідання не зявилась, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом 23.04.2015 року позивач підписав заяву про приєднання до публічного договору №НЕТ0A про надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті компанії www.planetavto.com.ua.

Вказана заява містить тільки статтю 14 "Особливі умови" та статтю 15 "Юридичні адреси та підписи сторін".

Особливі умови заяви узгоджують: предмет лізингу згідно специфікації, викладеної у додатку №1; строк лізингу 60 місяців з моменту підписання додатку №2 (графік лізингових платежів); щомісячні платежі та порядок їх сплати: платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно додатку №2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено у публічному договорі, відсотки за користування предметом лізингу в розмірі згідно додатку №2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено у публічному договорі, комісія за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу у розмірі згідно додатку №2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено у публічному договорі; період сплати з 24 по 28 число кожного місяця; транзитний рахунок №8459 у ПАТ КБ "Приватбанк" для подальшого зарахування на рахунок ТОВ "Автокредит Плюс"; інші платежі: щорічний платіж по відшкодуванню витрат лізингодавця, пов'язаних зі страхуванням за цим договором згідно додатку №2 (графік лізингових платежів), винагорода за проведення додаткового моніторингу в строки та розмірі, зазначеними в статті 13.8 договору; винагорода за проведення моніторингу для отримання інформації про наявність або відсутність заборгованості щодо предмета лізингу при внесенні останнього платежу в строки та розмірі, зазначеними в статті 6.2.21 договору на день внесення платежу; платежі по відшкодуванню лізингодавцю витрат, передбачених статтею 6.2.4 договору, які сплачуються в період сплати місяця, який слідує за місяцем, в якому лізингодавець здійснив витрати; після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу лізиногодержувач вносить аванс у розмірі 9600 грн. на транзитний рахунок, вказаний в п. 14.1.5 договору; страхування предмета лізингу: умови страхування зазначені в ст. 5 цього договору; договорами страхування за цим договором згідно пп. 14.2.1 є: договір страхування цивільної відповідальності та договір страхування предмета лізингу; щомісяця в період сплати лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в розмірі 2056,67 грн. та відшкодовує лізингодавцю всі витрати лізингодавця, що пов'язані з виконанням договору та які виникли у лізингодавця протягом місяця, який передує поточний місяць; дата підписання заяви 23.04.2015року; ця заява складена на українській мові, в 2-х примірниках для кожної зі сторін; додатки до цього договору є невід'ємною частиною цього договору: додаток1 специфікація і додаток 2 (графік сплати лізингових платежів).

Також судом встановлено і сторонами не оспорювалось отримання позивачем предмета лізингу, а саме: автомобіля МАPLE C51 SMA 7151 згідно специфікації та акту приймання-передачі (додаток № 1) від 30.04.2015 року.

29.04.2015 року позивач сплатив на транзитний рахунок відповідача, відкритий у ПАТ КБ "Приватбанк" аванс в розмірі 9600 грн., що підтверджується випискою по рахунку.

У подальшому позивач щомісяця сплачував платежі за користування предметом лізингу згідно графіку сплати лізингових платежів. Таким чином, з моменту підписання заяви позивачем було сплачено відповідачу 34800 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1,3,5,6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5).

Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Так, за змістом частини п'ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір. Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону).

Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови спірного договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2, 3 частини третьої статті 18 Закону "Про захист прав споживачів"); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірвання або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону).

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, ЗУ "Про фінансовий лізинг".

Законом України "Про фінансовий лізинг" врегульовано, що відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом (ч. 1 ст. 2).

Договір фінансового лізингу має укладатись у письмовій формі з узгодженням усіх його істотних умов (ст. 6 ЗУ "Про фінансовий лізинг").

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою договір фінансового лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Як встановлено судом, у письмовій формі договір фінансового лізингу з узгодженням всіх його істотних умов між сторонами не укладався, та не був нотаріально посвідчений, а заява позивача про приєднання до публічного договору не може замінювати собою укладений у письмовій формі договір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.12.2015р. по справі №2766цс15.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", само по собі визнання недійсним виконаного правочину не призводить до реального відновлення порушеного права. Фактично, заявляючи позов про визнання оспорюваного правочину недійсним, особа має на меті подальше повернення майна, переданого за таким правочином.

Таким чином слід визнати недійсним публічний договір № НЕТ0А від 23.04.2015 року, зобов'язати ТзОВ "Автокредит Плюс" прийняти від ОСОБА_1 автомобіль МАPLE C51 SMA 7151 та стягнути з ТзОВ "Автокредит Плюс" на користь ОСОБА_1 сплачені за договором лізингові платежі в сумі 34800 грн.,

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, отже з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1280 грн.

Керуючись ст. ст. 202, 203, 215, 571ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним публічний договір №НЕТ0А від 23.04.2015 року, укладений між 12.03.2016 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс".

Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" прийняти від ОСОБА_1 наданий у лізинг автомобіль МАPLE C51 SMA 7151, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 34800 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_2