Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2862/16-ц

Номер провадження: 2/511/208/17

27 березня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря - Чернецької А.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу ОСОБА_6 про відсторонення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною вимогою до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу ОСОБА_6, згідно якої просить суд: відсторонити від права на спадкування після смерті ОСОБА_7, яка померла 11 вересня 2014 року, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 11 вересня 2014 року померла її сестра ОСОБА_7, яка постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на житловий будинок з господарчими спорудами по вул.. Жовтнева, 137 м. Роздільна Одеської області. Спадкоємцями майна померлої є позивач по справі - рідна сестра та відповідач чоловік померлої. Інших спадкоємців не має. Позивач посилається на те, що її сестра з 1991 року до дня смерті знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, але з 1998 року жили окремо. Перед смертю її сестра тяжко захворіла в зв`язку з чим через тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані, потребувала постійного лікування, стороннього догляду і турботи. Проте, відповідач за весь час хвороби її сестри не надавав будь-якої допомоги - ні матеріальної, ні моральної, ні фізичної.

Посилаючись на наведені вище обставини, позивач зазначає, що відповідач мав можливість але свідомо ухилявся від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної та моральної підтримки, а тому позивач вважає, що відповідач повинен бути усунутий від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, відповідно до ч. 5 ст.1224 ЦК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, яка діяла на підставі угоди №8 від 01.12.2016 року підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, що наведені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3, якій діяв на підставі довіреності від 07.10.2016 року в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що позов складено по надуманим фактам, тому є необґрунтованим і в задоволені вимог просив відмовити в повному обсязі. Він, ОСОБА_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 і тому, як сусід, добре знає і відповідача по справі ОСОБА_5, якій є офіційним чоловіком померлою ОСОБА_7, і ОСОБА_4 співмешканця ОСОБА_7, в звязку з чим, суду пояснив наступне. ОСОБА_5 він знає з 1991 року. Йому достовірно відомо, що ОСОБА_5 перебував в шлюбних відносинах з ОСОБА_7 з 1991 року і вони проживали однією сімю в м.Роздільна Одеської області в будинку ОСОБА_7 по вул..Жовтневій, 137. Також йому відомо, що у 1998 році ОСОБА_5 був вимушений припинити сумісне життя з дружиною, оскільки остання помітила його зраду з позивачем по цій справі - ОСОБА_1 і це стало підставою того, що він поїхав проживати в м.Березівку. Однак офіційно вони не розлучилися і між ними склалися добрі стосунки, тобто вони постійно спілкувалися та допомагали один одному. Також йому відомо, що ОСОБА_5 часто приїжджав до м.Роздільна, оскільки працював водієм та возив зерно на Роздільнянський елеватор. Так, весною 2013 року він був в м.Роздільна, та приїжджав до ОСОБА_7 з метою привітати її з днем народження. На той час ОСОБА_7 ще була здоровою жінкою і нічого не повідомляла про хворобу, як це зазначено в позовній заяві. Йому відомо, що на той час, ОСОБА_7 попрохала ОСОБА_5 надати згоду на розлучення, однак він їй сказав, що на даний час він не має часу займатися розлученням, оскільки повинен їхати в командировку і пообіцяв приїхати пізніше. Однак, потім ОСОБА_5 пішов до АТО і про хворобу дружини нічого не знав. Крім того, йому відомо, що після того як ОСОБА_7 вигнала з будинку ОСОБА_5, через деякий час, вона стала проживати однією сімєю з іншим чоловіком ОСОБА_4 Коли ОСОБА_7 хворіла за нею повністю доглядав ОСОБА_4, він працював і забезпечував її матеріально. Коли ОСОБА_4 знаходився на роботі, то за ОСОБА_7 доглядали сусіди. Приносили продукти та їжу. Він також, як міг, допомагав ОСОБА_4 в догляді за хворою ОСОБА_7. При цьому він не бачив, щоб її рідна сестра ОСОБА_1 доглядала за хворою, як це зазначено в позові, оскільки ОСОБА_7 не бажала з нею спілкуватися і ОСОБА_4 її не пускав на поріг дому. ОСОБА_1 декілька разів приходила, коли ОСОБА_4 був на роботі, але була пяною і лягала там в хаті, щоб відпочити, потім її забирав її чоловік. Він, як сусід не бачив, щоб вона коли-небудь принесла якісь продукти харчування та ліки. ОСОБА_1 навіть не знала, що ОСОБА_7 померла, про її смерть їй повідомив він особисто по телефону. Однак ОСОБА_1 навіть на похоронах ОСОБА_7 не було. Отже все, що зазначено в позові, це брехня.

Третя особа - ОСОБА_4 в судовому засіданні позов також не визнав і суду зазначив, що він повністю підтверджує все зазначене представником відповідача ОСОБА_3 Зі свого боку, він вважає, що ОСОБА_5 не можна відстороняти від спадкування, оскільки він будучі законним чоловіком ОСОБА_7 завжди приїжджав до неї, піклувався нею і як міг допомагав. Підтвердив, що про хворобливий стан ОСОБА_7, ОСОБА_5 ніхто не повідомляв і в той час він сам піклувався її здоровям, оскільки вони проживали однією сімєю.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6 Роздільнянського районного нотаріального округу головного управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності. (а.с.30)

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, третю особу ОСОБА_4, свідків, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що 11 вересня 2014року померла ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №384856, виданим 11.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №605 (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: вул.Жовтнева, 137, м.Роздільна Одеської області.

За життя спадкодавець ОСОБА_7 заповіту не залишила, а тому має місце спадкування за законом.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №2 ОСОБА_8 28.09.1991 року уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на Панасюк, актовий запис №126 (а.с.66-67). Шлюб на день смерті спадкодавця не розірвано.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7 є її чоловік відповідач по справі, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтвом про шлюб, серії І-ЖД № 259933, виданого повторно Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 07 жовтня 2016 року, на підставі актового запису №126 ( а.с.41 ).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 грудня 2016 року ОСОБА_5 визначено додатковий строк терміном в 4 місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_7, померлої 11 вересня 2014 року ( а.с. 71 зворотній бік-73)

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.. 1262 ЦК України, у другу чергу на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 11 квітня 2016 року, встановлено факт, що позивач по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідною сестрою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка померла 11.09.2014 року ( а.с. 5-6).

Позивач, зазначаючи, що після смерті її рідної сестри ОСОБА_7 право на спадкування її майна має її чоловік ОСОБА_5 просить усунути його від права на спадкування за законом з підстав, передбачених ст. 1224 ЦК України.

Стаття 1224 ЦК України визначає підстави усунення від спадкування за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За змістом ч. 5 ст. 1224 ЦК України лише при одночасному настанні зазначених в ній обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Пунктом 6 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 зазначено, що правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК.

Виходячи зі змісту ст. 1224 ЦК України, суд при вирішенні справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи можлива лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності.

Згідно до абз. 7, 11 п. 4 Листа від 16.05.2013 р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Підсумовуючи наведене, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: 1) ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані; 3) потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Судом встановлено, що відповідно до довідки акту огляду медико-соціальної експертної комісії, серії 10ААВ № 730716 від 23.06.2014 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 надана перша «Б» група інвалідності, та згідно висновку МСЕК вона потребує сторонньої допомоги. ( а.с. 7).

Також судом встановлено, що під час своєї хвороби і до своєї смерті ОСОБА_7 проживала разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4, за адресою: м. Роздільна, вул.. Жовтнева, 137 Одеської області.

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

ОСОБА_7 померла від ракової інтоксикації, рака яєчників, що підтверджується довідкою про причини смерті № 185 від 11.09.2014 року ( а.с.8).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, суду повідомив, що він проживає ІНФОРМАЦІЯ_8. Дуже добре знає подружжя Панасюк, оскільки проживали по сусідству. Потім між подружжям Панасюк щось сталося і ОСОБА_5 уїхав. В подальшому з ОСОБА_7 став проживати іншій чоловік ОСОБА_4. Йому достовірно відомо, що коли хворіла ОСОБА_7 за нею доглядав ОСОБА_4, а також деякі сусіди, в тому числі і ОСОБА_3 Позивача по справі ОСОБА_1 він не знає, її ніколи не бачив і нічого про неї повідомити не може.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9, якій є чоловіком позивача ОСОБА_1, не надав суду свідчень, які б мали значення для результату судового розгляду, а тому суд їх до уваги не приймає. Крім цього, сама позивач ОСОБА_1Є, після допиту її чоловіка, зазначила, що він надав суду не ті покази, які повинен був надати і намагалася виступити за нього.

Таким чином, суду не надано доказів, що спадкодавець ОСОБА_7 через тяжку хворобу потребувала допомоги саме від відповідача ОСОБА_5, а останній мав можливість її надавати, за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу, а саме по собі ненадання допомоги спадкодавцеві не може бути підставою для усунення особи від права на спадкування.

Твердження позивача, що ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю полягає в умисних діях та бездіяльності відповідача, спрямованих на уникнення обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю є такими, що не відповідають дійсності.

Судом не встановлено факту ухиляння відповідача від надання допомоги померлій ОСОБА_7 та факту взагалі звернення до нього за наданням будь-якої допомоги.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про те, що позивач не довела обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1217,1220-1222,1224,1261,1262ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу ОСОБА_6 про відсторонення від права на спадкування, - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 30 березня 2017 року.

Суддя С. І. Гринчак