Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4279/17 Головуючий у 1 інстанції: Бахаєв І.М.
Є.У. № 320/4836/17 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

секретар: Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ КОЛЕКТ» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 серпня 2017 року про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 22 вересня 2015 року в порядку, передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку» товариство набуло право власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що відповідачі перешкоджають товариству як власнику нерухомості реалізувати своє право володіння і користування цим майном, позивач просив суд усунути ці перешкоди шляхом надання простійного безперешкодного доступу до спірного майна, визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаною квартирою. З метою забезпечення позову товариство просило передати спірну нерухомість на зберігання ТОВ «ДЕБТ СЕК'ЮРІТІ» шляхом надання останньому безперешкодного доступу і встановлення охоронної сигналізації.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 серпня 2017 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ КОЛЕКТ» про забезпечення позову задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 передати домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, на зберігання ТОВ «ДЕБТ СЕК'ЮРІТІ» (м. Київ, вул. Спаська, буд.39, літера А, офіс 3, код за ) шляхом надання безперешкодного доступу ТОВ «ДЕБТ СЕК'ЮРІТІ» (м. Київ, вул. Спаська, буд.39, літера А, офіс 3, код за ) і встановлення охоронної сигналізації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Кей-Колект» про забезпечення позову.

В засідання апеляційного суду відповідачі не з'явилися, направили заяву про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності і додатково повідомили апеляційний суд про визнання в судом недійсним рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на спірну нерухомість за кредитором.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом з порушенням норм процесуального права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач може продати спірне майно, що утруднить виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Проте при обранні способу забезпечення позову суд першої інстанції допустився порушень норм процесуального права.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Виходячи зі змісту ст.ст. 151-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство в позовній заяві сформулював свої вимоги як усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомим майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до квартири відповідачів, а також про визнання останніх такими, що втратили право користування іпотечним майном.

Застосувавши вказаний в ухвалі спосіб забезпечення позову, суд першої інстанції фактично вирішив справу по суті, чим допустився порушень принципу змагальності і диспозитивності.

Надаючи безперешкодний доступ до квартири, в якій проживають відповідачі, третій особі, яка не є учасником спірних правовідносин, суд першої інстанції не вмотивував у своїй ухвалі підстави обрання такого виду забезпечення позову.

За таких обставин, ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам процесуального закону, а тому на підставі ст.312 п.2 з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про забезпечення позову в обраний ним спосіб.

Керуючись ст.ст. 307,312 п.2 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 серпня 2017 року по цій справі скасувати Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про забезпечення позову в обраний ним спосіб.

Ухвала набирає законної сили негайно, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: