Апеляційний суд Житомирської області
Справа №294/1496/15-ц Головуючий у 1-й інст. Лесько М. О.
Категорія 41 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до редакції газети «Чуднівська фортеця», Чуднівської міської ради Чуднівського району Житомирської області, ОСОБА_4, третя особа - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Спілка хмелярів та пивоварів» про спростування недостовірної інформації,

встановив:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом. Після уточнення позовних вимог просила визнати недостовірною і такою, що принижує її гідність та ділову репутацію інформацію, поширену газетою «Чуднівська фортеця», засновником та видавником якої є Чуднівська міська рада, в статті, що була надрукована під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» щодо господарської діяльності очолюваного нею Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка хмелярів та пивоварів» наступного змісту:

- «Керівник СТОВ «Спілка хмелярів та пивоварів» привласнила людські державні акти на землю площею 154 га»;

- «коли побували у Карпівцях на зібранні людей, стало зрозуміло: у Карпівцях відбувся «Земельний дерибан» за участю керівника місцевого господарства ОСОБА_3»;

- «прикро, що керівництво ТОВ «Спілка хмелярів та пивоварів» так «загралось» з людьми, за весь період від 2005 року ніхто не отримував жодної копійки за цю землю. Зате той, хто користувався мав мільйони. За 5 років, від 2008 року, коли ОСОБА_3 оформила на себе 7 актів, вона отримала від держави 15 мільйонів дотацій, а люди отримували мізерні зарплати. Це не є корупція?». Позивач просила зобов'язати відповідачів протягом п'яти календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 недостовірну інформацію шляхом видання відповідної статті з вибаченнями та вказівкою про те, що інформація, викладена в газеті «Чуднівська фортеця» в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», є неправдивою і не відповідає дійсності. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в газеті «Чуднівська фортеця» була надрукована зазначена вище стаття. Поширена негативна та недостовірна інформація набула широкого розголосу та принижує її честь та ділову репутацію серед широкого кола осіб.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне дослідження та з'ясування обставин справи, просить зазначене рішення суду скасувати. На думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги покази допитаних свідків, які вказали, що кошти із Державного бюджету отримувались не особисто ОСОБА_3, а СТОВ «Спілка хмелярів та пивоварів». Власники земельних паїв згідно діючого порядку використання коштів на розвиток хмелярства не могли особисто отримувати бюджетні кошти ні за яких умов. Вважає, що судом проігноровано, що вона є впливовою, авторитетною особою у Чуднівському районі, на час виходу статті вона була керівником СТОВ «Спілка хмелярів та пивоварів», засновником якого є Компанія «Сімон Х.Штайнер, Хопфен ГмбХ». Товариство займало в районі одне з перших місць серед підприємств по забезпеченню роботою.

Розглянувши справу в межах доводів,викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 08.10.2015 року у селі Карпівці Чуднівського району Житомирської області відбулись загальні збори жителів села - власників земельних ділянок (паїв) з приводу роз'яснення порядку розпаювання земельних ділянок під хмільниками.

На цих зборах був присутній головний редактор газети «Чуднівська фортеця» ОСОБА_6 Останнім проводився звукозапис перебігу зборів, який був досліджений у судовому засіданні (том 1, а.с.95).

Збори жителів села було скликано після публікації повідомлення прес-служби прокуратури Житомирської області на офіційному сайті за посиланням:

ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що «Позов прокуратури Чуднівського району Житомирської області про визнання недійсними 7 державних актів та скасування державної реєстрації права власності на понад 154 га. Землі, безпідставно оформлене колишнім керівником сільськогосподарського товариства, апеляційним судом Житомирської області визнано правомірним, а рішення першої інстанції залишено без змін. Йдеться про те, що колишній керівник сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю неправомірно оформила на власне ім'я, як уповноважена особа членів реформованого КСП «Карпівці», державні акти на землю площею понад 154 га. Такими незаконними діями 1254-х осіб співвласників, без їхнього відома, позбавлено права користуватися та розпоряджатися своєю часткою землі. Завдяки вжитих прокуратурою представницьких заходів, права усіх власників земельних паїв поновлено» (том 1, а.с. 94).

Так, із змісту рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 21.05.2015 року вбачається, що був задоволений позов прокурора Чуднівського району Житомирської області та визнані недійсними сім Державних актів на право власності на земельні ділянки, які видані Чуднівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Чуднівської РДА від 21.07.2008 року №317 на ім'я ОСОБА_3 як уповноваженої особи від співвласників земельних ділянок щодо спільного використання земельної ділянки загальною площею 154,0377 га.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 28.09.2015 року рішення Чуднівського районного суду залишено без змін. Вказане рішення суду набрало законної сили і було чинним на час публікації повідомлення прокуратури Житомирської області (06.10.2015 року), і на час проведення загальних зборів жителів села Карпівці (08.10.2015 року) та публікації спірної статті у газеті «Чуднівська фортеця» (ІНФОРМАЦІЯ_2).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2016 року заочне рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 21.05.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 28.09.2015 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

16 жовтня 2015 року у газеті «Чуднівська фортеця» на сторінці №6 було опубліковано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» (том 1, а.с.150). Після прослуховування у судовому засіданні звукозапису, здійсненого під час зборів, судом першої інстанції було зроблено обґрунтований висновок про те, що автором спірної статті опубліковано інформацію, озвучену учасниками зборів із зазначенням особи кожного промовця та із розміщенням його фотографії, а також інформації, отриманої редактором газети із офіційного повідомлення прокуратури Житомирської області, та зі змісту зазначених вище судових рішень Чуднівського районного суду і апеляційного суду Житомирської області.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення позову не було.

При цьому судом враховано, що Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

Відповідно до ч.5 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація,яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, обставини щодо виділення державних коштів очолюваному позивачкою товариству та існування судового спору з приводу законності одержання позивачкою Державних актів про право власності на землю мають місце. Проте позивачка не позбавлена можливості довести неправдивість оспорюваної інформації та врегулювати конфлікт в цілому у інший спосіб.

У пункті 19 Постанови зазначено, що при вирішенні питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Верховний Суд України наголосив на тому, що оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, а відповідно до ст.277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.42 Закону України №2782-XII від 16.11.1992 року «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб'єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб.

Крім того, за змістом ч.4 ст.17 Закону України від 23.09.1997 року „Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" при вирішенні справ даної категорії та у разі притягнення до участі у справі автора публікації з"ясуванню підлягають наявність злого умислу журналіста або засобу масової інформації, а також наслідки використання потерпілим можливостей позасудового спростування неправдивих відомостей, відстоювання його честі й гідності та врегулювання конфлікту і цілому.

При цьому, під злим умислом журналіста чи засобу масової інформації необхідно розуміти такі дії, коли вони перед поширенням інформації усвідомлювали її неправдивість (недостовірність) або неправомірність інших дій (поширення конфіденційної інформації щодо особи без згоди останньої тощо).

В даному випадку позивачем не доведено, що публікація результатів проведених загальних зборів мала на меті поширити завідомо неправдиву інформацію, а зміст статті свідчить про те, що опублікована інформація є відтворенням публічних виступів громадян села на зборах та повідомлення прокуратури.

Відповідно до ч.1,2 ст.30 Закону України № 2657-XII від 02.10.1992 року «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Так, назва статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» обґрунтовано визнана судом як оціночне судження автора статті, яке не може перевірятись судом на предмет достовірності та правдивості.

Крім того, сама позивачка зазначала, що була керівником сільськогосподарського товариства, депутатом місцевої ради. У зв»язку з цим межа допустимої критики щодо неї як публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Тому, критика її роботи як керівника товариства, не може бути визнана як поширення недостовірної інформації, що підлягає спростуванню.

Обираючи спосіб захисту, позивачкою ОСОБА_3 заявлено вимогу про спростування поширеної відповідачем недостовірної інформації шляхом видання відповідної статті з вибаченнями. Така вимога, як пояснив представник позивачки, заявлена до відповідачки ОСОБА_4

Проте, такий спосіб захисту особистих немайнових прав фізичних осіб не передбачений в законі. Застосування такого способу захисту не тільки не переслідує основну мету спростування - повідомлення про недостовірність інформації, але й глибоко суперечить конституційному праву на свободу своїх поглядів та переконань.

За наведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки воно постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: