У Х В А Л А

20 березня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на проживання і користування квартирою та зобов'язання укласти договір найму житлового приміщення, за зустрічним позовом комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1, третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про виселення із самовільно зайнятого жилого приміщення,

в с т а н о в и в :

До Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1, яка не відповідає вимогам статей 357, 358 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.357 ЦПК України у заяві про перегляд судових рішень зазначається обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених ст. 355 цього Кодексу.

У заяві ОСОБА_1 зазначає про невідповідність судового рішення, яке вона просить переглянути, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, при цьому посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України».

Проте постанова Пленуму Верховного Суду України не може обґрунтовувати підставу перегляду судового рішення суду касаційної інстанції, визначену п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, оскільки таку постанову прийнято не в порядку перегляду судових рішень, передбаченому главою 3 розділу V ЦПК України.

За умови подання заяви з підстави, визначеної п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, заявниці слід надати копію постанови Верховного Суду України, прийняту у порядку визначеному главою розділу V ЦПК України, та зазначити в чому полягає невідповідність судового рішення, яке вона просить переглянути, висновку щодо застосування норм матеріального права, висловленому Верховним Судом України у цій постанові.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. За подання і розгляд заяви з підстави, встановленої п. 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, судовий збір не сплачується.

За змістом підп. 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України складає 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Реквізити для сплати судового збору; отримувач коштів - УК у Печерському районі, 22030102 р/о №0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

Документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору подається в оригіналі.

Заявниці слід надати документ про сплату судового збору або документ, що підтверджує підстави звільнення від його сплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заяву про перегляд судових рішень на підставі вимог ст. 359 ЦПК України вважаю за необхідне залишити без руху і надати термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 359 ЦПК України,

у х в а л и в :

Надати ОСОБА_1 строк до 6 квітня 2017 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк