Єдиний унікальний номер 688/4275/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1486/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Гапонова А.В.,

суддів Курило В.П., Мірута О.А.

за участю секретаря Молдованова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеля-ційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2017 року по цивільній справі за позовом Управління праці та соціального захисту насе-лення Шепетівської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої суми адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2016 року Управління праці та соціального захисту населення Шепетів-ської міської ради звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стяг-нення надмірно виплаченої суми адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі у сумі 6374 гривні 43 копійки. В позові зазначено, що Державною фінансовою інспекцією в Хмельницькій області було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності управління в частині законності призначення, нарахування та виплати всіх ви-дів допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок державного та місцевих бюджетів. Актом ревізії від 25 жовтня 2016 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 разом з дітьми повернулась на попереднє місце проживання, не попередивши уповноважений орган про зміну міста проживання. Тому відповідно до п.п.11, 12 Порядку (далі Порядку) надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями повертаються на вимогу уповноваженого органу або стягуються в судовому порядку.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із того, що матеріалами справи встановлено, що відповідно до переліку переміщених осіб, яким видана довідка про взяття на облік, станом на 30.05.2015 р. відповідач ОСОБА_2 була відсутня за місцем фактично-го проживання АДРЕСА_1, та відповід-но до інформації, наданої управлінням освіти виконавчого комітету Шепетівської міської ради, від 22.09.2016 р. № 01-22/920, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у загальноосвітніх навчальних закладах міста Шепетівка не навчалися. Суд вважав що зазначена обставина сама по собі не свідчить про те, що відповідач та її діти змінили місце проживання, виїхали на постійне місце проживання за кордон або повернулись до покинутого постійного місця проживання у м. Дебальцеве, про що відповідач зобов`язана була би попередити відповідний структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, оскільки зазначені обставини впливають на приз-начення грошової допомоги. Посилання позивача лише на відсутність дітей відповідача в загальноосвітніх навчальних закладах міста Шепетівка не дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщені особи повернулися до покинутого місця постійного проживання, в даному випадку до м. Дебальцеве Донецької області. Крім того, в своїй заяві від 12.02.2015 року ОСОБА_2 вказувала на те, що діти зараховані в школу №1 м. Дебальцеве (11-й та 1-й класи).

Не погодившись з рішенням суду, позивач Управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради, посилаючись, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, подало апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач зазначив, що неповнолітні діти позивача у 2016 році в школі не навчались. Неповідомлення ОСОБА_2 про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, призвело до зайвого нараху-вання та виплати грошової допомоги за рахунок коштів державного бюджету за періоди з лютого 2015 року по травень 2015 року в розмірі 6377 гривень 43 копійки. Тому, врахо-вуючи, що відповідач порушив до п.п.11, 12 Порядку, п.п.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», зайво сплачені кошти підля-гають стягненню до державного бюджету України.

Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явились (а.с. 133, 134, 135-136).

Суд вважає можливим у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши ма¬теріали справи та перевірив-ши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, а оска¬ржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.02.2015 року відповідач ОСОБА_2 звер-нулась до управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тим-часово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що разом з нею проживають її діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у м. Шепетівка Хмельницької області їх фактичне місце проживання (перебування) - вул. Шварца, 1/16.

Рішенням управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради від 16.02.2015 їй була призначена вищевказана допомога на сім'ю з 12.02.2015 по 11.04.2015 р. в сумі 2210,00 грн., з 12.04.2015 по 11.06.2015 р. в сумі 1989,00 грн., з 12.06.2015 по 11.08.2015 р. в сумі 1768,00 грн., а отже, з 12.02.2015 року по 31.05.2015 року отримала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покрит-тя витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 7610,82 грн.

Рішенням від 04.06.2015 року управління праці та соціального захисту населення Ше-петівської міської ради ОСОБА_2 припинено виплати допомоги переміщеним особам на проживання з 01.06.2015 р. у зв'язку із зняттям з обліку особи, яка переміщується.

Так, управлінням було складено перелік переміщених осіб, яким видана довідка про взяття на облік, станом на 30.05.2015 р., відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 відсу-тня за місцем фактичного проживання.

З акту ДФС в Хмельницькій області № 22-04-08/45 від 25.10.2016 р. вбачається, що ревізією правомірності виплати щомісячної адресної допомоги встановлено, що відповід-но до п. 11 Порядку № 505, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин, а п.12 цього порядку передбачено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Проте, в порушення п.3 ч.2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII Порядку № 505, представником сім'ї ОСОБА_2, якій призначено адресну допомогу як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не повідомлено Управління праці та соціального захисту населення про повернення на попереднє місце проживання (виїзд на тимчасово окуповану територію України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення) дітей, які були переміщені з тимчасово окупованих територій України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Інформацію про відсутність дітей в навчальних закладах, які були зазначені в заяві внутрішньо переміщеної особи про призначення допомоги надано Управлінням освіти виконавчого комітету Шепетівської міської ради (лист від 22.09.2016 № 01-22/920) на за-пит Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шепетівсь-кої міської ради (лист від 08.08.2016 № 01-09/2424, від 21.09.2016 № 01-09/2891).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідстав-но набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повер-нути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно із ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фі-зичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон) у абз. 1 ч. 1 ст. 1 встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є гро-мадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території Укра-їни на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення нега-тивних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильст-ва, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного харак-теру.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується до-відкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випа-дків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Статтею 9 Закону окрім прав внутрішньо переміщеної особи передбачені і її обовязки, в тому числі, пунктами 3, 4 частини другої встанволено, що внутрішньо переміщена особа зобов'язана: повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань со-ціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі доброві-льного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду.

У разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих ві-домостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, по-несені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передба-чених цим Законом.

Також в статті 12 Закону передбачені підстави для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформа-ційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб. Такими є, між іншим, обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: повернулася до покинутого місця постійного прожи-вання (п.3), виїхала на постійне місце проживання за кордон (п. 4), подала завідомо недо-стовірні відомості (п.5).

Крім того, абз.3 ч. 1 ст. 12 Закону встановлено, що у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згід-но з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасуван-ня дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покину-того місця постійного проживання. Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживан-ня, є: дані, отримані з відповідних державних реєстрів; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самов-рядування; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з пи-тань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адмініс-трацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадсь-кими об'єднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону. У разі наявності у внутрішньо переміщеної особи обґрунтова-них причин для продовження строку її відсутності за місцем проживання понад 60 днів така особа звертається з відповідною письмовою заявою за місцем проживання до струк-турного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад. У такому разі строк відсутності внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання може бути збільшено до 90 днів.

При чому ч. 2 ст. 1 Закону передбачено, що адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця прожи-вання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 затверджено По-рядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для пок-риття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок).

Пунктами 2, 3 Порядку, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідно-син, встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення ра-йонних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців; грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах, в тому числі, для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Разом з тим, пунктами 10,11 Порядку передбачено, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для приз-начення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відо-мості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призна-чення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Уповноважений пред-ставник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповнова-женому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються упо-вноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що виплата грошової допомоги припиняється з на-ступного місяця, в тому числі, у разі: зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; ви-явлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідом-лення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

З вищенаведеного вбачається, що відповідно до Закону обов`язком внутрішньопере-міщеної особи є повідомлення про зміну місця проживання структурний підрозділ з пи-тань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адмініс-трацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання, а у разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо пере-міщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду.

Пунктом 6 Порядку встановлено вичерпний перелік підстав, за яких щомісячна адре-сна допомога не призначаєтья, проте такої підстави як виїзд за кордон, в тому числі на тривалий строк понад 60 днів, не зазначено.

Крім того, однією із підстав припинення виплати щомісячної адресної допомоги є ви-явлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідом-лення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги (абз. 4 п. 12 Порядку), а також зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи (абз. 4 п. 12 Порядку). Разом з тим підставами для скасування довідки внутрішньо переміщеної особи є, в тому числі, повернення особи до покинутого місця постійного проживання, або виїзд на пос-тійне місце проживання за кордон.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розг¬ляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рі¬шення суду першої інста-нції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заяв¬лених у суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і за-лишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додер-жанням вимог матеріального і процесуального права.

Розглядаючи апеляційні вимоги колегія суддів зазначає наступне.

Актом ревізії від 25 жовтня 2016 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 разом з дітьми повернулась на попереднє місце проживання, не попередивши уповноважений орган про зміну міста проживання.

При цьому в акті не зазначено коли саме відповідач повернулась на постійне місце проживання.

Рішенням від 04.06.2015 року управління праці та соціального захисту населення Ше-петівської міської ради ОСОБА_2 припинено виплати допомоги переміщеним особам на проживання з 01.06.2015 р. у зв'язку із зняттям з обліку особи, яка переміщується.

З апеляційної скарги вбачається, що зайве нарахування та виплата грошової допомо-ги за рахунок коштів державного бюджету було проведено за періоди з лютого 2015 року по травень 2015 року в розмірі 6377 гривень 43 копійки.

Але у справі не існує жодного доказу, що саме в цей час, тобто з лютого 2015 року по травень 2015 року відповідач не проживала у АДРЕСА_1 тобто не мала права на отримання такої допомоги, на час її призначен-ня та фактичної сплати.

Та підстава, що відповідач в подальшому змінила місце проживання, не надає право позивачу на стягнення коштів, які були сплачені в минулому.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення су-ду першої інстанції.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

керуючись ст.ст. 303-315 ЦПК України, апеляційний суд Донецької області,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населен-ня Шепетівської міської ради відмовити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею закон-ної сили.

Судді: