З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/856/17
Провадження №2/377/366/17
04 грудня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі - Щуковській А.М.,
за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особами, що втратили право користування жилим приміщенням, -
27 жовтня 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить усунути перешкоди у здійсненні нею прав власника жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1, по розпорядженню та користуванню належним їй на праві приватної власності нерухомим майном, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, особами, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач є єдиним власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яку вона придбала у приватну власність на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом 19 жовтня 2017 року. Відповідно до умов укладеного договору відповідачі зобов'язані були знятися з реєстрації до 26 жовтня 2017 року, проте до цього часу вони не знялися з реєстрації, що створює позивачу перешкоди у користуванні своєю приватною власністю у повному обсязі та реалізації прав на неї.
У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи за правилами ч. 5 ст. 74 ЦПК України були повідомлені двічі належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надали. Тому за згодою позивача суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області 19 жовтня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за номером № 1573, позивач ОСОБА_1, придбала у ОСОБА_4, яка діяла від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в приватну власність жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2.
Право приватної власності позивача на даний об'єкт нерухомого майна 19 жовтня 2017 року було зареєстровано в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 100839473.
Відповідно до п.12 вказаного договору продавці взяли на себе зобов'язання вирішити питання зняття з реєстраційного обліку не пізніше 26 жовтня 2017 року.
Згідно довідок управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 31.10.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідачі у справі, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_5.
Позивачем ОСОБА_1 24 жовтня 2017 року були укладені договори з КП «УЖКГ» за № 119 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; з КП «ЖКЦ» за №106 про надання послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкової території, з КП «Славутич-водоканал» за № 181 з централізованого водопостачання та водовідведення.
Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач, як власник жилого приміщення, після набуття його у власність не вступала ні в які договірні стосунки з відповідачами, і, відповідно, не надавала їм ніякого права на подальше користування чи проживання у належному їй на праві власності жилому приміщенні.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися власністю на свій розсуд.
Як зазначено у ч. 1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ст. 346 ЦК України право власності припиняється в результаті відчуження власником майна.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи те, що відповідачі не вступали з новим власником, позивачем у справі, в договірні відносини щодо встановлення порядку користування спірним жилим приміщенням, а останній не надавав їм такого права, крім того, умовами договору купівлі-продажу квартири передбачено вимогу зняття відповідачів з реєстрації за адресою спірного жилого приміщення, суд вважає, що є достатні підстави для визнання їх особами, що втратили право користування цим жилим приміщенням.
За таких обставин суд вважає, що необхідно усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 шляхом визнання відповідачів особами, що втратили право користування нею.
Понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках відповідно до ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, -
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 особами, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_4.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Н. Ф. Теремецька