Справа № 639/8555/16-ц
2/639/505/17
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,

за участю секретаря - Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ :

15 листопада 2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, в рахунок погашення основної заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики б/н від 05.01.2016, укладений в простій письмовій формі із змінами та доповненнями, внесеними 05.02.2016; договором позики б/н від 04.08.2016, укладений в простій письмовій формі; договором позики б/н від 04.08.2016, посвідченого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 992 у загальному розмірі 22 000 000,00 грн., що складається з заборгованості за договором позики б/н від 05.01.2016 в сумі 2 000 000,00 грн.; заборгованості за договором позики б/н від 04.08.2016 в сумі 17 000 000,00 грн., заборгованості за договором позики б/н від 04.08.2016 в сумі 3 000 000,00 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом надання йому права продажу предмету іпотеки, яке належить ОСОБА_2 і складається з наступного майна: нежитлові приміщення № 1, 2, 3 в літері «А-1» загальною площею 178,3 кв.м., розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, проспект Гагаріна, будинок 24-А, що належать ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 03 серпня 2016 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 490; нежитлові будівлі: літера «А-3» загальною площею 901, 3 кв.м.; літера «Б-2» загальною площею 2 520, 7 кв.м.; літера «В-2» загальною площею 2 947, 2 кв.м.; літера «Ж-2» загальною площею 516, 4 кв.м; літера «З-1» загальною площею 100, 7 кв.м.; літера «И-1» загальною площею 177, 5 кв. м., які розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Москалівська, будинок 243-А, що належать ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 03 серпня 2016 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 493; нежитлові будівлі: літера «Г-1» загальною площею 780, 5 кв.м., літера «Д-4» загальною площею 1 272, 1 кв.м.; літера «Е-2» загальною площею 3004, 1 кв.м., які розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Москалівська, 243-А, що належать ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 03 серпня 2016 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 496; нежитлові будівлі: з надвірними спорудами: літера «А-1» (цегляна) загальною площею 433 кв. м.; літера «Б-1» (змішана) загальною площею 388, 7 кв.м.; сарай літера «В» (деревяний); навіс літера «Г»; вбиральня літера «Д» (деревяна); огорожа № 1-4, які розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Тюрінська, будинок 109, що належать ОСОБА_2 таким чином: ? частина на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 03 серпня 2016 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 984 ? частина на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 03 серпня 2016 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 499, у спосіб, встановлений статтею 38 Закону України «Про іпотеку», будь-якій особі-покупцеві з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікату правовстановлюючих документів на предмет іпотеки в органах нотаріату та місцевого самоврядування, та здійснення їх реєстрації, та реєстрації права власності на підставі вказаних документів, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо) за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної субєктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05 січня 2016 року між ним та відповідачем ОСОБА_2, було укладено договір позики в простій письмовій формі. Як вбачається з пункту 1.2 договору позивач передав, а відповідач прийняв 2 100 000,00 грн., що на день підписання договору за курсом НБУ еквівалентно 87 497,00 доларів США. Згідно п. 2.5. цього договору, у випадку прострочки виплати позики, позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочки. Відповідно до п. 2.6. згаданого вище договору позики, у випадку прострочки виплати позики протягом семи календарних днів, позикодавець набуває право звернення на передане в іпотеку майно. 05 лютого 2016 року сторони уклали договір про внесення змін та доповнень до договору позики, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди внести деякі зміни до укладеного між ними 05.01.2016 договору позики. Зокрема сторони змінили кінцеву дату повернення позики на 15 серпня 2016 року (пятнадцяте серпня дві тисячі шістнадцятого року). Крім того, сторони підтвердили часткове виконання договору позичальником та з урахуванням здійсненого 05 лютого 2016 року часткового повернення суми позики, сторони затвердили, що сума позики, яка підлягає поверненню складає 2 000 000,00 грн.. 04 серпня 2016 року між ними укладено ще один договір позики, посвідчений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 992, згідно умов якого позикодавець передав позичальникові грошові кошти в сумі 3 000 000,00 грн., що на день підписання договору за офіційним курсом НБУ складає 120 890,00 долара США. Згідно з п. 2.1. договору позики від 04.08.2016, позика надається терміном до 15 серпня 2016 року і згідно з п.2.3. цього договору підлягала поверненню в цей день. Відповідно до п. 2.5. того ж договору, у випадку прострочки виплати позики протягом семи календарних днів, позикодавець набуває право звернення на передане в іпотеку майно. 04 серпня 2016 року між тими самими сторонами було укладено третій договір позики в простій письмовій формі, згідно з умовами якого позикодавець передав позичальникові грошові кошти в сумі 17 000 000, 00 грн., що на день підписання договору за офіційним курсом НБУ складає 685 042, 00 долара США Згідно п. 2.1. Договору позики, позика надається терміном до 15 серпня 2016 року і згідно з п.2.3. цього договору підлягала поверненню в цей день. Відповідно до п. 2.6. цього договору позики, у випадку прострочки виплати позики протягом семи календарних днів, позикодавець набуває право звернення на передане в іпотеку майно. Таким чином, за трьома договорами позики він передав відповідачу 22 100 000,00 грн., з яких повернути було лише 100 000,00 грн. Крім того, в забезпечення зобовязань за вищевказаними договорами позики 04 серпня 2016 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого ОСОБА_2 як Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю йому майно: нежитлові приміщення № 1, 2, 3 в літері «А-1» загальною площею 178,3 кв.м., розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, проспект Гагаріна, будинок 24-А. Заставна вартість цих приміщень становить 3 750 000, 00 грн; нежитлові будівлі: літера «А-3» загальною площею 901,3 кв.м.; літера «Б-2» загальною площею 2 520, 7 кв.м.; літера «В-2» загальною площею 2 947, 2 кв.м.; літера «Ж-2» загальною площею 516, 4 кв.м; літера «З-1» загальною площею 100,7 кв.м.; літера «И-1» загальною площею 177,5 кв. м., які розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Москалівська, будинок 243-А. Заставна вартість цих нежитлових будівель становить 5 000 000, 00 грн.;нежитлові будівлі: літера «Г-1» загальною площею 780,5 кв.м., літера «Д-4» загальною площею 1 272,1 кв.м.; літера «Е-2» загальною площею 3004, 1 кв.м., які розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Москалівська, 243-А. Заставна вартість нежитлових будівель становить 5 000 000, 00 грн.; нежитлові будівлі: з надвірними спорудами: літера «А-1» (цегляна) загальною площею 433 кв. м.; літера «Б-1» (змішана) загальною площею 388, 7 кв.м.; сарай літера «В» (деревяний); навіс літера «Г»; вбиральня літера «Д» (деревяна); огорожа № 1-4, які розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Тюрінська, будинок 109. Заставна вартість нежитлових будівель становить 6 250 000, 00 грн.Загальна заставна вартість майна переданого в іпотеку становить 20 000 000,00 грн. Як вказано вище, загальна сума позики за всіма договорами складає 22 000 000,00 грн. За зазначеними вище договорами позивач виконав свої зобовязання належним чином, в той же час, відповідач своєчасно позику не повернув. Згідно умов всіх трьох договорів позика підлягає поверненню в повному обсязі 15 серпня 2016 року Відповідно до п.4.2 договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Майно у випадку порушення Іпотекодавцем умов вказаних вище договорів позики. Згідно з вимогами п. 4.4. договору іпотеки, Іпотекодержатель має право звернутись у будь-який час за захистом свої порушених прав до суду. В п. 4.3. договору іпотеки вказано, що ціна договору купівлі-продажу майна визначається за згодою сторін, але в будь-якому разі не менше суми, зазначеної в п. 1.7. договору, що складає 20 000 000,00 грн. Таким чином позивач зазначив, що має право задовольнити свої вимоги за договорами позики у повному обсязі шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності від 08.11.2016 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та надала пояснення відповідні вищенаведеному .

Відповідно до вимог ч. ч. 1.4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду , зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з довіреності від 23.03.2017 року , виданої відповідачем ОСОБА_2 на імя ОСОБА_6 , останній уповноважений цією довіреністю визнавати позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 23.03.2017 року, у судовому засіданні проти позову не заперечував , просив їх задовільними та підтвердив зазначені позивачем у позовній заяві обставини.

Оскільки визнання позову представником відповідача суперечить закону, суд не приймає визнання представником відповідача позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про не обґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у їх задоволенні в повному обсязі, виходячи з наступних обставин.

Судовим розглядом встановлено,що між сторонами у справі протягом 2016 року були укладені наступні договори позики:

05 січня 2016 року було укладено договір позики в простій письмовій формі. Як вбачається з пункту 1.2 договору, позивач передав, а відповідач прийняв 2 100 000,00 грн., що на день підписання договору за курсом НБУ еквівалентно 87 497,00 доларів США.

05 лютого 2016 року сторони уклали договір про внесення змін та доповнень до договору позики, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди внести деякі зміни до укладеного між ними 05.01.2016 договору позики. Зокрема сторони змінили кінцеву дату повернення позики на 15 серпня 2016 року (пятнадцяте серпня дві тисячі шістнадцятого року). Крім того, сторони підтвердили часткове виконання договору позичальником та з урахуванням здійсненого 05 лютого 2016 року часткового повернення суми позики, сторони затвердили, що сума позики, яка підлягає поверненню складає 2 000 000,00 грн.

04 серпня 2016 року між тими самими сторонами укладено договір позики, посвідчений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 992, згідно умов якого позикодавець передав позичальникові грошові кошти в сумі 3 000 000,00 грн., що на день підписання договору за офіційним курсом НБУ складає 120 890,00 долара США. Згідно з п. 2.1. договору позики від 04.08.2016, позика надається терміном до 15 серпня 2016 року і згідно з п.2.3. цього договору підлягала поверненню в цей день. Відповідно до п. 2.5. того ж договору, у випадку прострочки виплати позики протягом семи календарних днів, Позикодавець набуває право звернення на передане в іпотеку майно.

04 серпня 2016 року між сторонами було укладено договір позики в простій письмовій формі, згідно з умовами якого позикодавець передав позичальникові грошові кошти в сумі 17 000 000, 00 грн., що на день підписання договору за офіційним курсом НБУ складає 685 042, 00 долара США Згідно п. 2.1. Договору позики, позика надається терміном до 15 серпня 2016 року і згідно з п.2.3. цього договору підлягала поверненню в цей день.

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаними договорами, сторони 4 серпня 2016 року уклали Договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до якого в іпотеку ОСОБА_1 були передані: нежитлові приміщення № 1, 2, 3 в літері «А-1» загальною площею 178,3 кв.м., розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, проспект Гагаріна, будинок 24-А, що належать ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 03 серпня 2016 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 490; нежитлові будівлі: літера «А-3» загальною площею 901, 3 кв.м.; літера «Б-2» загальною площею 2 520, 7 кв.м.; літера «В-2» загальною площею 2 947, 2 кв.м.; літера «Ж-2» загальною площею 516, 4 кв.м; літера «З-1» загальною площею 100, 7 кв.м.; літера «И-1» загальною площею 177, 5 кв. м., які розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Москалівська, будинок 243-А, що належать ОСОБА_2 В.В. на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 03 серпня 2016 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 493; нежитлові будівлі: літера «Г-1» загальною площею 780, 5 кв.м., літера «Д-4» загальною площею 1 272, 1 кв.м.; літера «Е-2» загальною площею 3004, 1 кв.м., які розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Москалівська, 243-А, що належать ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 03 серпня 2016 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 496; нежитлові будівлі: з надвірними спорудами: літера «А-1» (цегляна) загальною площею 433 кв. м.; літера «Б-1» (змішана) загальною площею 388, 7 кв.м.; сарай літера «В» (деревяний); навіс літера «Г»; вбиральня літера «Д» (деревяна); огорожа № 1-4, які розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Тюрінська, будинок 109, що належать ОСОБА_2 таким чином: ? частина на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 03 серпня 2016 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 984 ? частина на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 03 серпня 2016 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 499.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України , за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів/суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1047 ЦК України передбачено , що розмір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавець є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом позичальник належним чином не виконав умови договорів позики, внаслідок чого станом на на 15 серпня 2016 року наявна заборгованість в розмірі 22 000 000,00 грн..

На підставі положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку» позивач просить в рахунок виконання зобовязань за договорами позики, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу за процедурою, передбаченою ст. 38 зазначеного Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено перелік підстав для припинення іпотеки. Зокрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України «Про іпотеку».

Частиною першою статті 33 та статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У частинах першій, третій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

При цьому згідно із частиною першою статті 38 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві є договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі).

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 28 вересня 2016 року у справі № 6-1243цс16.

Відповідно до п. 4.3 договору іпотеки від 04 серпня 2016 року , при настанні випадків , передбачених п. 4.2 цього договору , Іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає Іпотекодавця про задоволення свої вимог за рахунок предмета іпотеки і якщо протягом цього строку зобовязання , забезпечені іпотекою, не будуть виконані , Іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги одним із способів: відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотеко держатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права на предмет іпотеки; від свого імені продає Майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволені своїх вимог;дає Іпотекодавцю згоду на реалізацію Майна третім особам, визначеним Іпотекодержателем або погоджених з ним, від свого імені ,за умови, що кошти, виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог іпотеко держателя, Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю , визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності.

Оскільки в договорі іпотеки нежитлових приміщень мається відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі будь-яким способом на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», тому ОСОБА_1 повинен був запропонувати іпотекодавцю надати йому - іпотекодержателю право укласти такий договір, і у випадку такої відмови з боку іпотекодавця, що буде свідчити про наявність спору, звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у визначеному ст.39 Закону України «Про іпотеку» способами, тобто шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленою ст.38 цього Закону, надавши суду відповідний висновок про початкову ціну предмета іпотеки на час розгляду справи.

Доказів стосовно того, що позивач пропонував відповідачу вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договорами позики позасудовим способом, згідно існуючого в договорі іпотеки застереження, матеріали справи не містять.

Навпаки, як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, позивач не пропонував відповідачу вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договорами позики

З огляду на викладене , суд відмовляє у задоволенні позову , оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку» можливо лише у випадку відмови іпотекодавця виконати відповідне застереження, яке міститься в іпотечному договорі.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 у задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова