Справа № 463/6039/15-ц
Провадження № 2/463/152/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «КС Володар», Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Українські резерви» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, який у встановленому законом порядку уточнила та в кінцевому, просить ухвалити рішення, яким стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» на її користь суму заборгованості невиплачених відсотків за час користування сумою коштів основного депозиту протягом дії договору у розмірі 5 831,67 грн., штрафні санкції в розмірі 464,26 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.11.2014р. між нею та відповідачем укладено договір № ДВ-12.15 «Прогресивний» про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі 42 000 грн. Протягом строку дії договору відповідач належним чином виконував взяті на себе зобовязання з щомісячного нарахування та виплати відсотків, у звязку з чим 06.05.2015р. уклала додатковий договір № 1, за умовами якого продовжено строк дії основного договору до 06.08.2015р. У звязку з особистими обставинами, 12.05.2015р. звернулась до відповідача з заявою про дострокове розірвання договору та повернення суми вкладу. Незважаючи на це, в обумовлений договором строк відповідач коштів не повернув. Суму вкладу в повному обсязі повернуто лише 25.11.2016р. За умовами договору, окрім вкладу відповідач також зобовязаний був здійснити виплату відсотків, обрахованих до моменту розірвання договору. За її обрахунками, у період з 05.11.2014р. по 06.05.2015р. розмір відсотків становить 5 831,67 грн., які просить стягнути в примусовому порядку. Крім того, у звязку з простроченням виконання грошового зобовязання також просить в примусовому порядку стягнути три відсотки річних за період з 12.06.2015р. по 02.12.2015р. в розмірі 464,26 грн. Внаслідок протиправних дій відповідача зазнала моральних страждань. Через відсутність власних грошових коштів вимушена була позичати гроші в чужих людей. У звязку з цим порушився сон, розпочалися періодичні головні болі, підвищився артеріальний тиск, істотно погіршився загальний стан самопочуття. Розмір моральних збитків оцінює до еквіваленту 5000 грн., які також просить стягнути в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги. Крім вищенаведеного, додатково пояснила, що 25.11.2016р. відповідач, замість того щоб повернути останню частину вкладу 37 500 грн., зменшив її розмір на 6 868,20 грн., мотивувавши таке рішення тим, що вказана сума коштів є відсотками, які у випадку дострокового розірвання договору вкладник зобовязаний повернути кредитній спілці. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Будучи присутнім в попередньому судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечував, оскільки відповідальність у звязку з невиконанням умов договору повинна нести ОСОБА_3 «СК «Українські резерви», з якою відповідач уклав договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами.

Представник відповідача ОСОБА_3 «СК «Українські резерви» в судове засідання також не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив.

Враховуючи обсяг зібраних доказів, який є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідачів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 05.11.2014р. між Кредитною спілкою «КС Володар» та позивачем укладено договір по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № ДВ-12.15 (а.с.5-6), за умовами якого позивач зобовязалась протягом 3 банківських днів внести внесок у розмірі 42 000 грн., а відповідач після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки, зобовязався повернути вказаний внесок разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 05.05.2015р. Розмір відсотків за умовами договору становить 28 % річних.

Згідно додаткового договору № 1 від 06.05.2015р. до договору № ДВ-12.15 від 05.11.2014р. (а.с.7), сторони в тому числі продовжили строк дії договору до 06.08.2015р.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановлено, що позивачем належним чином виконано умови договору та внесено на рахунок кредитної спілки внесок у розмірі 42 000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.8).

До загальних засад цивільного законодавства відносять, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України).

Частина 3 ст. 6 ЦК України визначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Норму ст. 6 ЦК України розкриває ст. 627 цього Кодексу, в якій зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно матеріалів справи, 12.05.2015р. відповідачу КС «Володар» надано письмову вимогу (а.с.9) про дострокове розірвання умов договору від 05.11.2014р. та повернення коштів в сумі 42 000 грн.

Як вбачається із графіку розрахунку (а.с.87), внесок позивачу повертався частинами: по 1000 грн. 15.06.2015р., 06.08.2015р., 06.10.2015р., 09.11.2015р.; 500 грн. 17.07.2015р.; 37 500 грн. 25.11.2016р.

При цьому, в підсумковому рядку колонки відсотки міститься відємне значення «- 6868,20».

Згідно квитанції № 2 від 25.11.2016р. (а.с.88), кошти в сумі 6 868,20 грн. прийнято від позивача з призначенням платежу: проценти за договором від 05.11.2014р.

За ч. 1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.

Пунктом 2.7 договору передбачено, що кредитна спілка зобовязується достроково повернути члену кредитної спілки внесений останній внесок повністю на першу вимогу протягом місця з дати заявлення відповідної вимоги. При цьому, одночасно з достроковим поверненням члену кредитної спілки зробленого останнім внеску, йому виплачуються відсотки, нараховані кредитною спілкою на внесок за весь період використання залученого внеску на умовах внеску (вкладу) до запитання.

Член кредитної спілки, в свою чергу, при достроковому розірванні договору зобовязується повернути в касу кредитної спілки надлишок відсотків, отриманих ним згідно умов договору. В протилежному випадку кредитна спілка вправі самостійно повернути надміру сплачені члену кредитної пілки відсотки за рахунок договірного списання частини суми залученого внеску.

Згідно п. 2.2, 2.3 договору, на внесений членом кредитної спілки внесок щомісячно нараховуються 28 % річних. Відсотки на внесок нараховуються один раз на місць за фактичну кількість днів використання кредитною спілкою внеску.

Незважаючи на вказані умови договору, згідно квитанції № 2 від 25.11.2016р. відповідач здійснив списання не лише надміру виплачених відсотків, але й відсотків, які нараховувались позивачу з моменту укладення договору, тобто з 05.11.2014р. за договором, який не закінчувався достроково і який діяв до 05.05.2015р.

Укладення додаткового договору № 1 (а.с.7) висновків суду не спростовує та не вказує, що сторони продовжили термін дії договору, оскільки основний договір згідно п. 1.1 діяв до 05.05.2015р., тоді як додатковий договір укладено після закінчення дії основного договору 06.05.2015р., що в розумінні актів цивільного законодавства не може вважатись продовженням строку виконання зобовязання.

З огляду на це, вимогу про стягнення грошових коштів в сумі 5 831,67 грн. слід визнати обґрунтованою та задовольнити в повному обсязі. Проведені позивачем обрахунки цієї суми перевірені та прийняті судом як такі, що зроблені фахово.

Аналогічно, обґрунтованою, однак такою, що підлягає до задоволення частково слід визнати вимогу про стягнення трьох відсотків річних за порушення строків виконання грошового зобовязання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобовязання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобовязання та поширює свою дію на всі види зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань.

На момент звернення до суду, згідно графіку розрахунків (а.с.87), заборгованість відповідача становила 37 500 грн.

Розмір трьох відсотків річних станом на 02.12.2015р. за період 143 дні прострочення виконання грошового зобовязання в такому випадку становить 440,75 грн. (37 500 * 3 % / 365 * 143 = 440,75).

Тому, дану вимогу слід задовольнити частково.

Вимогу про стягнення моральної шкоди належить залишити без задоволення.

Відповідно до п. 4 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Умовами договору та законом не передбачено відповідальності у виді відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення кредитною спілкою умов договору.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10,60,88,169,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 509, 526, 611, 625, 626, 627, 628 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» (м. Київ, вул. Лєбєдєва-Кумача, 5, Код ) на користь ОСОБА_2 (м. Львів, вул. Г.Хоткевича, 34/58, податковий номер НОМЕР_1) суму заборгованості невиплачених відсотків за договірним зобовязанням в розмірі 5 831,67 грн., три відсотки річних в розмірі 440,75 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_2 487,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки, передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.