АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - судді Кирилюк Г.М.,

суддів: Музичко С.Г., Рейнарт І.М.

при секретарі Юрчуку С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та виселення, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року,

встановила:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 та її виселити з приміщення вказаної квартири.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року зупинено провадження в даній справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №755/18402/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С., про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваним, що знаходиться в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року та направити справу для продовження розгляду до цього суду.

Свої доводи мотивує тим, зупинивши провадження у справі суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи та залишив поза увагою ту обставину, що справа перебуває у провадженні суду понад п'ять місяців, а розгляд її по суті не розпочинався.

Крім цього, в оскаржуваній ухвалі наведено тільки підстави зупинення даної справи. На порушення вимог п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд не проаналізував, предмети спорів у справах, не обґрунтував правові підстави та не вказав ті обставини, які б давали підстави для висновку, що наявність спору у справі про визнання удаваним договору купівлі-продажу виключає можливість самостійно встановити наявність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 просили апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення даного спору є неможливим до вирішення спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С. про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваним, яка перебуває в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі за №6-1957цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 та її виселення, у зв'язку з відчуженням вказаної квартири на користь ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06 жовтня 2015 р.

Підставою для зупинення провадження у даній справі став факт перебування в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва з січня 2017 року справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С. про визнання договору купівлі-продажу квартири від 06 жовтня 2015 р. удаваним договором.

У ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що судові процедури при розгляді справ повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк.

Крім того, у цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Так, згідно ч.1 ст.126 ЦПК України суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного і того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Дійшовши висновку, що рішення у справі про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином матиме преюдиційне значення для вирішення даної справи, виходячи з вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд першої інстанції повинен був обговорити питання про об'єднання позовів, які знаходяться в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва.

Від вчинення цих дій залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог.

Зазначені дії можуть бути виконані судом на будь-якій стадії процесу.

За таких обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, 304, 307, 311, 313-315 ЦПК України судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року скасувати, передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №755/8201/17

Апеляційне провадження: № 22-ц/796/12499/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Астахова О.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.