Справа № 199/4751/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до Дніпровської міської ради, третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову посилаючись на те, що домоволодіння, за адресою: м. Дніпро, вул. Галі Мазуренко буд. 54, було збудовано ще за довоєнні часи та належало батькам бабусі позивачки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та її рідної сестри ОСОБА_3. За вказаною адресою земельну ділянку було виділено їх батькам та надано дозвіл на будівництво будинку, що належав їм на праві власності. Протягом воєнних часів будинок було пошкоджено, документи на домоволодіння втрачені.Позивач зазначає, що її бабусею ОСОБА_2 у післявоєнні часи приблизно у 1960-1961 році було проведено ремонт будинку за вказаною адресою та відремонтовано за власні кошти.

Позивач ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 та починаючи з дня свого народження 1958р. була зареєстрована та мешкала за адресою м. Дніпро, вул. Галі Мазуренко буд. 54.

Бабуся позивача ОСОБА_2 померла у 1995р., а мати позивачки ОСОБА_4 померла у 1970р., таким чином вона є єдиним спадкоємцем як після смерті матері так і після смерті бабусі, які на момент своєї смерті проживали та були зареєстровані за адресою спірного домоволодіння.

В березні 2015року позивач звернулася з заявою до державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори ОСОБА_5 про видачу свідоцтва на право власності за законом, однак 28 березня 2015року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори ОСОБА_5 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння за адресою: м. Дніпрі, вул. Мазуренко Галі буд. 54 після смерті ОСОБА_2, яка померла 16.05.1995р. оскільки відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння №54 по вул. Мазуренко Галі в м.Дніпрі а також не надано документів, які підтверджують факт родинних стосунків її померлої матері ОСОБА_6 зі спадкодавицею ОСОБА_2

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2016р. було встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_6, яка померла 28 вересня 1970 року, є донькою ОСОБА_2, померлої 16 травня 1995року.

Однак відновити втрачені правовстановлюючі документи на домоволодіння №54 по вул. Мазуренко Галі в м.Дніпрі позивачці не вдалось, у звязку з чим вона просить суд встановити факт належності за життя ОСОБА_2, що померла 16.05.1995р. домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Мазуренко Галі буд. 54 та визнати за нею право власності на домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Мазуренко Галі буд. 54 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 16 травня 1995 року.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням слухати справу в його відсутності, на задоволені позову наполягав.

Представник відповідача Дніпровської міської ради у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив.

Третя особа - Четверта дніпропетровська нотаріальна контора, у судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 та починаючи з дня свого народження 1958р. була зареєстрована та мешкала за адресою м. Дніпро, вул. Галі Мазуренко буд. 54. Бабуся позивача ОСОБА_2 померла у 1995р., а мати позивачки ОСОБА_4 померла у 1970р., таким чином вона є єдиним спадкоємцем як після смерті матері так і після смерті бабусі, які на момент своєї смерті проживали та були зареєстровані за адресою спірного домоволодіння.

Відповідно до ст..1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст..1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В березні 2015 року позивач звернулася з заявою до державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори ОСОБА_5 про видачу свідоцтва на право власності за законом, однак 28 березня 2015року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори ОСОБА_5 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння за адресою: м. Дніпрі, вул. Мазуренко Галі буд. 54 після смерті ОСОБА_2, яка померла 16.05.1995р. оскільки відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння №54 по вул. Мазуренко Галі в м.Дніпрі а також не надано документів, які підтверджують факт родинних стосунків її померлої матері ОСОБА_6 зі спадкодавицею ОСОБА_2

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2016р. було встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_6, яка померла 28 вересня 1970 року, є донькою ОСОБА_2, померлої 16 травня 1995року.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що починаючи з 1949 р. на домоволодіння №54 по вул. Мазуренко Галі в м.Дніпрі було заведено домову книгу та було зареєстровано ОСОБА_2 та ОСОБА_3. З тих пір і станом на сьогоднішній день проводиться реєстрація мешканців за вказаною адресою. Вказане домоволодіння до 1954р. було розташовано на земельній ділянці загальною площею - 689 кв.м, яка була не приватизована, що підтверджується відповідю з ДП «Державного земельного кадастру» та рішенням виконкому Дніпропетровського міськвиконкому 649 пар. 14 від 07.06.1955р. «про результати обміру земель по будівельному кварталу № 377». У 1954р. після смерті батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 між ними було досягнуто домовленість, що збудоване домоволодіння залишиться як спадщина ОСОБА_2., а ОСОБА_3 за рахунок поділу земельної ділянки збудує собі будинок самостійно. Таким чином вказаний поділ земельної ділянки було узаконено рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської Райради депутатів працюючих № 952 від 18.05.1954р. «про відвід земельної ділянки розміром 300 кв.м. під будівництво по вул. Манкевича № 58а, за рахунок поділу земельної ділянки № 58 по вул. Манкевича» було надано дозвіл на будівництво будинку ОСОБА_3, що підтверджується рішеннм виконкому від 18.05.1954р. № 952.

ОСОБА_3 у 1954р. було збудовано будинок за вказаною вище адресою на земельній ділянці 300 кв.м., що належав ОСОБА_3 на підставі договору будівництва, посвідченого 24.07.1954р. в Першій держнотконторі м. Дніпропетровська по р. № 2-10458. зареєстрованого в Дніпропетровському Інвентарбюро 15.05.1963р. за № 153-92. Згідно рішення Дніпропетровської міської Ради депутатів працюючих № 1512 від 25.12.1956р. «про впорядкування найменувань вулиць та нумерації будинків міста» було проведено перенумерацію будинків:

-буд. № 58 по вул. Манкевича було перенумеровано на буд. № 54 по вул. Манкевича,

-буд. № 58а по вул. Манкевича було перенумеровано на буд. № 54а по вул. Манкевича.

Таким чином, станом на 1954р. земельна ділянка за адресою: м. Дніпропетровськ було розподілено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та мало місце розмежування адрес :

-домоволодіння за № 54 по вул. Манкевича розташоване на земельній ділянці 300кв.м. належало ОСОБА_2

-домоволодіння № 54а по вул. Манкевича розташоване на земельній ділянці 389 кв.м. належало ОСОБА_3

Згідно доданих до позовної заяви документів, можна зробити висновок, що у 1954-1961 році зазначена процедура була дотримана ОСОБА_2 та ОСОБА_7, вони звернулися до виконавчого комітету, який в свою чергу доручив БТІ провести необхідні обстеження та надав відповідний висновок про можливість розділу земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, вул. Галі Мазуренко буд. 54 на дві окремі, що відобразилося у рішенні виконкому Амур- Нижньодніпровської Райради депутатів працюючих № 952 від 18.05.1954р. «про відвід земельної ділянки розміром 300 кв.м. під будівництво по вул. Манкевича № 58а, за рахунок поділу земельної ділянки № 58 по вул. Манкевича».

Отже, з моменту затвердження виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів рішення про розділ земельної ділянки на дві окремі адреси, надання дозволу ОСОБА_7 на будівництво домоволодіння, яке було збудовано у 1954р. а інше збудоване домоволодіння залишилося ОСОБА_2, яке було збудовано ще їх батьками у 1939р., та відремонтовано у 1961р. ОСОБА_2, - таким чином вказані особи у 1954 році набули статусу власників житлових будинків та згідно зі статтею 86 Цивільного кодексу Української PCP 1963 року вони набули право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном.

Таким чином, будівництво житлового будинку, за адресою: м. Дніпро, вул. Галі Мазуренко 54 який є об'єктом спадщини, відбувалось відповідно до чинного на час його будівництва законодавства на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці (тобто будинок не є самовільним будівництвом у розумінні статті 105 ЦК Української PCP) і що на момент смерті спадкодавця цей будинок був повністю збудований і прийнятий в експлуатацію, проте спадкоємець не може оформити належне йому право власності на вказаний будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону з тих підстав, що реєстрація права власності на будинок відсутня.

Відповідно до вимог ст. 25,346,328 ЦК України у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визнання належності цього майна попередньому власнику та його спадкоємцям вирішується судом.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Факт належності за життя ОСОБА_2, домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Мазуренко Галі,54 підтверджуються наданими до матеріалів справи документами. Встановлення зазначеного факту для позивача має юридичне значення, оскільки надає право реалізувати права спадкоємця.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Оскільки позивач використала позасудовий шлях оформлення спадкових прав і отримала відмову, вона вимушена була звернутися до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

В порядку розподілу судових витрат та згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок позивача, про що ним зазначено у позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212, 214-215, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт належності за життя ОСОБА_2, що померла 16.05.1995р., домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Мазуренко Галі буд. 54.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНН 214800509) право власності на домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Мазуренко Галі буд. 54 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 16 травня 1995 року.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя