Справа № 479/837/17
№ 2/479/391/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кондрачук А.П.

при секретарі Добровольській І.М.

за участю прокурора Жавроненко П.О.

представника відповідача ОСОБА_1А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Криве Озеро цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області, який звернувся в інтересах держави в особі Міністерства освіти та науки України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника ОСОБА_3 в сумі 6 229 грн. 08 коп.,

в с т а н о в и в :

Заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся в інтересах держави в особі Міністерства освіти та науки України в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника ОСОБА_3 в сумі 6 229 грн. 08 коп., вказуючи, що рішенням Кривоозерського районного суду від 25 січня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, надання робочого місця та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 6 229 грн. 08 коп. Тобто, судом встановлено порушення виконуючим обовязки директора ліцею ОСОБА_2 вимог трудового законодавства. На виконання рішення суду Кривоозерським професійним аграрним ліцеєм ОСОБА_3 виплачено 6 229 грн. 08 коп. Вказуючи, що звільнення ОСОБА_3 відбулося з вини виконуючого обовязки директора ліцею ОСОБА_2, тому виникає обовязок відшкодувати завдану шкоду у вигляді виплаченого середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. За таких підстав прокурор просив про задоволення позову.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вважає, що строк позовної давності ним не пропущено, оскільки Міністерству освіти та науки України про незаконне звільнення з посади ОСОБА_3 стало відомо в липні 2017 року.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Його представник в судовому засіданні позов не визнав, подав до суду заяву про застосування строків позовної давності, вказуючи, що відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України строк позовної давності для звернення до суду щодо вирішення трудових спорів для власників або уповноважених ним органів у спорах про стягнення з працівників матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації встановлений в один рік. Тобто, позивач пропустив строк для звернення до суду за вказаними вимогами, оскільки перерахунок державних коштів на виконання рішення суду здійснено 12 лютого 2016 року, а позов предявлений 25 вересня 2017 року, тому просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що за наказом від 20 листопада 2015 року № 1269-к Департаменту освіти, науки та молоді Миколаївської обласної державної адміністрації виконання обовязків директора Кривоозерського професійного аграрного ліцею з 23 листопада 2015 року по 18 грудня 2015 року покладено на ОСОБА_2

Як випливає з матеріалів справи: наказом № 263-к від 17 грудня 2015 року ОСОБА_3 звільнено з посади старшого майстра Кривоозерського професійного аграрного ліцею як працівника, який виконує виховні функції, за вчинення 03 грудня 2015 року аморального вчинку, не сумісного з продовженням роботи, згідно п. 3 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України.

Рішенням Кривоозерського районного суду від 25 січня 2016 року задоволено позов ОСОБА_3 до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, згідно якого його поновлено на посаді старшого майстра та стягнено заробітну плату за час вимушеного прогулу з відрахуванням обовязкових платежів в сумі 6 229 грн. 08 коп.

Згідно п.п. 5.1 Статуту Кривоозерського професійного аграрного ліцею, зареєстрованого 21 січня 2007 року, управління ліцеєм здійснюється Міністерством освіти і науки України та Управлінням освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації. Як встановлено п. 5.2 керівництво діяльністю ліцею здійснює директор, який наділений повноваженнями передбаченими Статутом.

Даними довідки Управління Державної казначейської служби України у Кривоозерському районі № 02-08/699 від 15 листопада 2017 року встановлено, що згідно інформації головного бухгалтера Кривоозерського професійного аграрного ліцею кошти на виконання рішення суду від 25 січня 2016 року в сумі 6 229 грн. 08 коп. ОСОБА_3 були перераховані 12 лютого 2016 року платіжним дорученням від 11 лютого 2016 року.

Як передбачено цивільним законодавством, зокрема частиною першою статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини).

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків (стаття 130 КЗпП України).

За статтею 134 цього Кодексу передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, зокрема, п. 8 ч. 1 якщо службова особа винна в незаконному звільнені працівника та п. 33 абз. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди (частина третя статті 233 КЗпП України).

Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Отже, строк звернення до суду у справах щодо трудових правовідносин врегульовано нормами КЗпП України.

При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, завданої діями працівника, суд перевіряє, чи додержався власник або уповноважений ним орган установленого статтею 233 КЗпП України річного строку з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення до суду з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і в разі звернення із заявою прокурора. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, завданої працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.

Отже, ухвалення судом рішення про поновлення ОСОБА_3 на роботі та виплату йому за рішенням суду середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу 12 лютого 2016 року в сумі 6 229 грн. 08 коп. підтверджує початок перебігу встановленого частиною третьою статті 233 КЗпП України строку звернення до суду.

Цей висновок неодноразово підтверджується в рішеннях Верховного Суду України у справах № 6-763цс16 від 23 листопада 2016 року, № 6-1884цс16 від 07 грудня 2016 року та цей строк застосовується і в разі звернення із заявою прокурора.

Частиною 1 ст. 251 ЦК України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, враховуючи, що грошові кошти за рішенням суду перераховані ОСОБА_3 12 лютого 2016 року, позов предявлено 25 вересня 2017 року, тобто після спливу річного терміну, що представник відповідача надав заяву про відмову в задоволенні позову, оскільки позивач пропустив строк для звернення до суду з вказаними вимогами, що позивачем не доведено поважності причин пропуску, тому в задоволені позову необхідно відмовити.

На підставі ч. 3 ст. 233 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 251, 256, 267 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволені позову заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області, який звернувся в інтересах держави в особі Міністерства освіти та науки України про стягнення з ОСОБА_2 шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника ОСОБА_3 в сумі 6 229 грн. 08 коп. відмовити за сплином строку позовної давності.

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Миколаївської області через Кривоозерський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час оголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: (підпис)

Копія вірна:

Суддя Кривоозерського

районного суду ОСОБА_4

Рішення набрало законної сили «____» _____________________ року

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 479/837/17.

Керівник апарату суду ОСОБА_5