Справа № 626/2388/16-ц
Провадження № 2/626/128/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2017 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого- судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Ковтун Людмила Олександрвна про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та зміну черговості одержання права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги та зміну черговості одержання права на спадщину.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що в березні 2004 року вона познайомилась з ОСОБА_4, з яким з квітня 2007 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на нерухоме майно. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Ковтун Л.О. із заявою про прийняття спадщини, де їй стало відомо, що після смерті ОСОБА_4 відкрита спадкова справа за заявою його доньки ОСОБА_2 Оскільки позивач є спадкоємцем за законом, яка протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, вона має право на зміну черговості одержання права на спадкування. Просить суд встановити факт проживання однією сім'єю понад п'ять років ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 15 березня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнати позивача спадкоємицею четвертої черги за законом, змінити черговість одержання права на спадкування ОСОБА_1 з четвертої черги спадкування за законом на першу чергу спадкування спадкоємців за законом разом з ОСОБА_2, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позивач та її представник підтримали позовні вимоги. ОСОБА_1 надала в судовому засіданні пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що вона проживала однією родиною з ОСОБА_4 Під час хвороби доглядала свого чоловіка, витрачала свої кошти та отримувала матеріальну допомогу від своїх дітей на лікування ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_2 не спілкувалася та не цікавилася батьком, фінансово йому не допомагала за час тяжкої хвороби. Вона за свої кошти поховала ОСОБА_4 після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року, відповідач не доглядала за померлим та не приймала участі в його лікування та похованні.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник позов не визнали. ОСОБА_2 пояснила, що її батько після розлучення з матір"ю проживав в с.Петрівка Красноградського району. Вони регулярно спілкувалися, ОСОБА_4 підтримував стосунки з нею та своїм онуком. ОСОБА_1 була його знайомою і вони підтримували тривалий час близькі стосунки. Одружуватися з позивачем її батько не бажав. ОСОБА_4 завжди був фінансово незалежним. Отримував заробітну плату, орендну плату, оформлював кредит в банку та самостійно його виплатив. Після виходу на пенсію її батько мав пенсію, яка забезпечувала його потреби. Вони постійно спілкувалися, тому їй відомо, що ОСОБА_4 часто лікувався, однак самостійно пересувався, керував автомобілем та не потребував постійного догляду.

Приватний нотаріус Ковтун Л.О. в судове засідання не прибула. Направила до районного суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона знайома з ОСОБА_1, яка проживала разом з ОСОБА_4 в с.Петрівка Красноградського району. Вони разом займалися господарством, ремонтували будинок, поводили себе як сім"я. ОСОБА_4 мешкав разом з матір"ю з 2004 року, а після її смерті переїхала ОСОБА_1 В будинку ОСОБА_4 проживав постійно, він користувавсяя власним автомобілем та міг поїхати на лікування або в гості . Їй відомо , що ОСОБА_4 самостійно себе забезпечував, грошей на життя йому вистачало, зокрема мав середній достаток як житель с.Петрівка Красноградського району. Він був самостійний, зокрема до лікарні в 2016 році поїхав самостійно на власному автомобілі.

Допитана як свідок ОСОБА_6 повідомила, що вона давня знайома ОСОБА_1 Їй було відомо про стосунки позивача та ОСОБА_4 Вони разом проживали, ремонтували будинок в с.Петрівка Красноградського району, крім того спільно купували автомобіль, холодильник, пральну машину, все необхідне для ремонту. Під час хвороб ОСОБА_1 доглядала та турбувалася про ОСОБА_4, вона також відвідувала його в лікарні. Їй відомо, що позивач і ОСОБА_4 планували оформити свої стосунки і зареєструвати шлюб.

Свідок ОСОБА_7, пояснила, що вона познайомилася з ОСОБА_1 після її переїзду до с.Наталине Красноградського району. Вона постійно бачила разом позивача і ОСОБА_4, які разом приїздили на автомобілі, але їй не було відомо, що шлюб між ними не зареєстрований. ОСОБА_4 проживав в с.Петрівка Красноградського району у власному будинку і утримував спільно з позивачем господарство, на її думку, він мав достатньо коштів, зокрема отримував пенсію, також був власником автомобіля.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_1 її мати. Вона знайома з ОСОБА_4 з 2003 року, який приблизно з 2005 року проживав спільно з її матір"ю в с.Піщанка Красноградського району. Пізніше мешкали в будинку в с.Петрівка Красноградського району. Під час хвороби ОСОБА_4 про нього турбувалася її мати, вона практично жила в лікарні . На прохання матері 13.09.2016 року вона зняла свій депозит та передала за розпискою гроші на лікування ОСОБА_4 Їй передали автомобіль, яким користувався ОСОБА_4, технічний паспорт був оформлений на нього. За життя ОСОБА_4 отримував пенсію, її мати працювала до 2013 року, а потім вийшла на пенсію.

Суд, вислухавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, після його смерті відкрилася спадщина. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Ковтун Л.О. з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 З заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 звернулася також ОСОБА_2 Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах позивач та ОСОБА_4 не знаходилися у зареєстрованому шлюбі з іншими особами. В позовній заяві ОСОБА_1 просила встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 в період з 15 березня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а також визнати позивача спадкоємицею четвертої черги за законом та змінити черговість одержання права на спадщину.

Приписами частини 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, даних у п.1 постанови № 5 Пленуму Верховного суду від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

З урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки законними та обґрунтованими є вимога позивача в частині визнання факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, в період з 15 березня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Наявність сімейних відносин між ними виявлялася у спільному побуті, який передбачає не тільки придбання продуктів харчування, ліків, одягу, ремонт оселі, а також відпочинок, спілкування. Факт спільного проживання та спільного побуту підтвердилися також поясненнями свідків які стверджували, що позивач та ОСОБА_4 сприймались ними не інакше, як подружжя. Встановлення факту необхідно позивачу для прийняття спадщини.

Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємцям). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Щодо вимог про визнання позивача спадкоємцем четвертої черги, то на думку суду задоволення вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років охоплює вимоги про визнання позивача спадкоємицею четвертої черги за законом, оскільки в силу ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, вимоги про визнання позивача спадкоємицею четвертої черги за законом не підлягають задоволенню.

Позивач також просила змінити черговість одержання права на спадкування з четвертої черги спадкування за законом на першу чергу спадкування спадкоємців за законом, визнати ОСОБА_1 спадкоємицею першої черги разом з ОСОБА_2, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Спадкоємицею першої черги, яка подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 є відповідач - дочка ОСОБА_2

За правилами ст.1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

У Законі міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Відсутність хоча б однієї із таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного у ст. 1258 ЦК. При цьому факт проживання із спадкодавцем протягом певного часу і відповідна взаємна турбота осіб, які проживають разом, не є підставою для зміни черговості спадкування.

За змістом ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Оскільки судом встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, в період з 15 березня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, позивач відповідно до вказаної норми закону відноситься до спадкоємців четвертої черги.

Як зазначається в п. 6 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" , під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров'я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов'язана саме зі станом її здоров'я.

Згідно матеріалів позовної заяви, з 13.05.2011 року по 27.05.2011 року ОСОБА_4 лікувався в інституті терапії імені академіка Л.Т. Малої з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ стадії ІІ ступеню, гіпертензивне серце, ХОЗЛ ІІ ступеню середньої тяжкості. Емфізема легенів. Пневмосклероз та інші захворювання. Також ОСОБА_4 в ДУ "Інститут патології хребта та суглобів ім. професора М.І. Ситенка НАМН України", 25.04.2014 року було проведене оперативне лікування шляхом ендопротезування правого тазостегнового суглобу. Йому була рекомендована ходьба з милицями . Крім того, з 10.05.2014 року по 21.05.2014 року ОСОБА_4 лікувався в неврологічному відділенні Красноградської ЦРЛ з діагнозом ішемічний набряк. 10.06.2014 року лікувався в Красноградській ЦРЛ і ОСОБА_4 встановлено діагноз внутрішньочерепна гіпертензія. З 13.09.2016 року до дня смерті 07.10.2016 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у гематологічному відділенні Харківського обласного клінічного онкологічного центру з діагнозом гострий лейкоз.

Свідки пояснювали, що незважаючи на проблеми зі здоров"ям ОСОБА_4 рухався, деякий час використовував милиці. Група інвалідності йому встановлена не була. Крім того, ніким не заперечувалося , що незважаючи на хвороби ОСОБА_4 ремонтував свій будинок і займався господарством, навіть до лікарні восени 2016 року він поїхав на власному автомобілі і не потребував сторонньої допомоги.

Отже, встановлені судом дійсні обставини справи не свідчать про безпорадний стан ОСОБА_4, оскільки він міг самостійно забезпечити умови свого життя, хоча і потребував стороннього догляду, зокрема в післяопераційний період та під час знаходження на стаціонарному лікуванні.

Застосування ч.2 ст.1259 ЦК України вимагає доведення позивачем: 1) факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Позивач стверджувала, що з 2010 року у ОСОБА_4 погіршився стан здоров"я і вона опікувалася ним, супроводжувала та відвідувала в лікарнях, купувала ліки, повністю забезпечувала його побут і догляд в домашніх умовах. Однак судом не встановлено надання позивачем спадкодавцю протягом тривалого часу матеріальної допомоги.

Вираз "матеріально забезпечувала" в контексті ст. 1259 ЦК слід розуміти як надання матеріальної допомоги, що була основним засобом до існування, оплату комунальних послуг, ліків, придбання необхідних особистих речей для хворого тощо.

Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів матеріального забезпечення позивачем померлого.

Судом встановлено, що до 2008 року ОСОБА_4 працював та отримував заробітну плату. Йому було призначено пенсію за віком при повному стажі, яка складала 2608,85 грн. на місяць, станом на жовтень 2016 року. Також ОСОБА_4 отримував від СТОВ "Мрія" орендну плату за земельний пай, яка складала за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року 27628,42 грн. Крім того, йому надавалася як непрацюючому пенсіонеру Красноградського цеху ТТіСТ БУ "Укрбургаз" матеріальна допомога за період 01.01.2011 року по 30.10.2017 року в сумі 22643,65 грн. На поховання ОСОБА_4 була видана грошова компенсація ОСОБА_1 в сумі 9720,40 грн.

При цьому розмір пенсії ОСОБА_1 станом на жовтень 2016 року - 1993,70 грн., що значно менше пенсії , яку за життя отримував ОСОБА_4 Свідок ОСОБА_8 підтвердила , що надавала грошові кошти на лікування, але також не заперечувала, що після цього їй було передано автомобіль, який належав ОСОБА_4 Всі зазначені обставини не свідчать про те, що позивач тривалий час матеріально забезпечувала спадкодавця ОСОБА_4

Зміна черговості одержання права на спадкування - це виняток із правила черговості, що застосовується лише тоді, якщо в судовому порядку належним чином встановлено всі обставини, передбачені ч. 2 ст. 1259 ЦК, на підставі яких суд вправі ухвалити відповідне рішення.

За встановлених обставини, правові підстави для застосуванн ст.1259 ЦК України та зміни черговості на одержання права на спадкування з четвертої на першу чергу ОСОБА_1 відсутні.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги та зміну черговості одержання права на спадщину слід задовольнити частково: встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, в період з 15 березня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ч.5 ст.11, ч.2 ст.1259, ст.1264 Цивільного кодексу України, ст.3 Сімейного Кодексу України, ст.ст.3, 10, 15, 60, 79, 197, 209, 212, 214, 215, 223, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, в період з 15 березня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя