АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Одинака О.О.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: апелянта

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідачів - Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про визнання частково незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та запису у Поземельній книзі за апеляційною скаргою ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» звернулося в суд з позовом до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідачів - ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області, про визнання частково незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та запису у Поземельній книзі.

Позовні вимоги обгрунтовувало слідуючими обставинами.

З метою оформлення правовстановлюючих документів на право постійного користування землями смуги відведення в межах Іспаської сільської

22-ц/794/1287/ 2017р. Провадження № 713/1149/17 Головуючий у 1 інстанції Пилип'юк І.В.

Категорія 29 доповідач Перепелюк І.Б

ради ДТГО «Львівська залізниця» укладено договір із землевпорядною організацією ПП «Ріга» від 30.12.2013р. №Л/П-134382/НЮ про виконання робіт з інвентаризації земель та виготовлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками ДТГО «Львівська залізниця» в межах існуючої смуги відведення.

На виконання умов зазначеного договору ПП «Ріга» виготовило Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки ДТГО «Львівська залізниця» під існуючими об'єктами залізничного транспорту за напрямком «Завалля-Вижниця» від 28км+986м до 34км+300м в адміністративних межах Іспаської сільської ради, що є підставою для реєстрації земель. В результаті проведеної інвентаризації смуги відведення виявлено, що земельна ділянка на 31км+488м до 31км+497м, що перебуває у власності ОСОБА_1 частково, площею 0,0005 га накладається на смугу відведення залізниці. Спірну земельну ділянку рішенням виконавчого комітету Іспаської сільської ради №119-04/11 від 04.03.2010р. передано у власність ОСОБА_1 На земельну ділянку, яка накладається (перетинається) із смугою відведення залізниці площею 0,0005 га, видано державний акт серії НОМЕР_1 від 02.07.2012р. та зареєстровано в державному земельному кадастрі НОМЕР_2.

Позивач зазначав, що рішення Іспаської сільської ради є таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки порушує право ДТГО «Львівська залізниця» на користування земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху, а відтак таким, що підлягає визнанню незаконним з наступних підстав.

Згідно «Плана полосы отвода линии Завалье-Вижница Львовской ж.д.» в адміністративних межах Вижницького району Чернівецької області, розробленого та погодженою «Дорожною проектною конторою Юго-Западной ж.д.» в 1965 році (далі План смуги відведення), ширина смуги відведення на ділянці з 31км+488м до 31км+497м становить 25 м від осі колії. В той час, ділянка ОСОБА_1 частково входить у ширину смуги відведення залізниці і загальна площа перетину його земельної ділянки в смузі відведення залізниці становить 0,0005 га. На земельній ділянці, розміри якої визначені зазначеним Планом смуги відведення, розташована верхня будова колії дільниці Завалля - Вижниця інвентарний №020122060, взята на облік в 1944 році, яка є державною власністю і перебуває на балансі ДТГО «Львівська залізниця», що є державним підприємством.

Іспаська сільська рада перевищила свої повноваження в частині розпорядження земельними ділянками державної власності під залізницями, які відповідно до ч.4 ст.84 ЗК України не можуть передаватися у приватну власність.

Розміри земельної ділянки, необхідної для експлуатації та обслуговування об'єктів транспорту визначаються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм або проектно-технічної документації, що передбачено ст.11 ЗУ «Про транспорт», яка діяла, як на момент прийняття оскаржуваного розпорядження, так і є чинною на цей час. Дані обставини підтверджуються також і п.2 Положення про землі транспорту, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 08.01.1981 року за №24. Саме таку ширину смуги відведення у даному місці підтверджено будівельними нормами і правилами, глава 39 - залізничні дороги колії 1520 мм. СНиП 11-39-76 та нормами відводу земель для залізниць СН 468-74, а смуга відведення залізниці, відображена у Плані смуги відведення лінії «Завалля-Вижниця» Чернівецької області.

Право Залізниці на земельну ділянку в межах с. Іспас Вижницького району, в тому числі і на спірну, виникло задовго до реєстрації права ОСОБА_1, та не було жодним чином припинене. Відповідно до норм законодавства, яке існувало при облаштуванні залізничного полотна та смуги відведення («Инструкция о нормах и порядке отвода земель для железных дорог и использовании полосы отвода» затвердженої Міністерством шляхів сполучення СРСР 01.11.1955р.; «Положение о землях предоставленных транспорту» затвердженого постановою СНК СССР 07.02.1933р.; інші нормативні акти та будівельні норми) вимоги щодо виготовлення та отримання державного акту не передбачалося, а землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі відповідно до п.п.54, 55 Общих начал землепользования и землеустройства (Постанова ЦИК СССР 15.12.1928р.).

Інститут державних актів, як правовстановлюючих документів, було введено в дію Земельним кодексом УРСР 1970 року. Пунктом 2 Указу Президії Верховної Ради УРСР від 25.12.1970 року «Про порядок введення в дію Земельного кодексу УРСР» передбачалося, що норми Земельного кодексу УРСР (1970 року) застосовувались до правовідносин, які виникли після введення його в дію.

Розміри земельної ділянки Залізниці, визначені Планом смуги відведення, відповідають даним, що підтверджується довідкою Відділу Держземагентства у Вижницькому районі станом на 01.01.2014р., відповідно до якої під об'єктами залізничного транспорту в межах Іспаської сільської ради Вижницького району знаходиться площа 27га. Зазначеною довідкою підтверджується факт землекористування залізниці. Залізницею, як землекористувачем, сплачується земельний податок за дану земельну ділянку, що підтверджується довідкою відокремленого підрозділу ДТГО «Львівська залізниця». Відповідачі до Залізниці щодо вилучення із користування даної частини смуги відведення не звертались. Відмови від права користування земельною ділянкою Залізниця не надавала.

Відповідно до рішення 1 сесії 8 скликання Вижницької міської ради №15-1/16 від 26.12.2016 року «Про реорганізацію Іспаської сільської ради шляхом приєднання до Вижницької міської ради» та рішення 4 сесії 8 скликання Вижницької міської ради№68-4/17 від 22.03.2017 року «Про затвердження передавального акту активів та пасивів Іспаської сільської ради як юридичної особи» повноваження від Іспаської сільської ради перейшли до Вижницької міської ради.

Позивач просив: визнати незаконним та скасувати рішення Іспаської сільської ради №119-04/11 від 04.03.2010р. в частині надання земельної ділянки ОСОБА_1 у приватну власність, що в с. Іспас Вижницького району; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 та скасувати його державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; скасувати запис у Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим НОМЕР_2, шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування; стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2017 року позов ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення 4 сесії 5 скликання Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №119-04/11 від 04.03.2010р. в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0005 га, розташованої на території АДРЕСА_1. Визнано частково недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, кадастровий НОМЕР_2, виданий Відділом Держкомзему у Вижницькому районі Чернівецької області 02.07.2012 року ОСОБА_1 в частині посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0,0005 га. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» подало апеляційну скаргу, просить рішення в частині часткового задоволення вимог про визнання незаконним та скасування рішення 4 сесії 5 скликання Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №119-04/11 від 04.03.2010р. в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0005 га, що розташована на території АДРЕСА_1 та визнання частково недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, кадастровий НОМЕР_2, виданий Відділом Держкомзему у Вижницькому районі Чернівецької області 02.07.2012р. ОСОБА_1 в частині посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0,0005 га скасувати та ухвалити у нове рішення, яким позов задовольнити в цій частині в повному обсязі. Також апелянт просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні вимог про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку та скасування запису в поземельній книзі щодо права власності та задовольнити зазначені позовні вимоги.

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт вказує, що рішення Іспаської сільської ради не може бути частково визнано незаконним чи бути частково скасованим, оскільки відповідно до норм законодавства суд може визнати правовий акт індивідуальної дії незаконним або незаконним. Також звертає увагу суду на те, що скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та внесення змін до Державного земельного кадастру можливе після ухвалення рішення про скасування записів про проведену державну реєстрацію прав.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення - в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та запису у Поземельній книзі скасувати та задовольнити ці вимоги.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що частина земельної ділянки площею 0,0005га, яка перебуває на балансі ПАТ «Українська залізниця», є землею залізничного транспорту та яка накладається на земельні ділянки залізниці, була незаконно передана ОСОБА_1, що є підставою для визнання незаконним та скасування рішення Іспаської сільської ради Чернівецької області № 119-04/11 від 04.03.2010р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком. Встановлено, що земельні ділянки під існуючими об'єктами залізничного транспорту за напрямком «Завалля-Вижниця» від 28км+986м до 34км+300м в адміністративних межах Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області перебувають на балансі ПАТ «Українська залізниця».

На підставі рішення 4 сесії 5 скликання Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №119-04/11 від 04.03.2010р. ОСОБА_1 02.07.2012р. Відділом Держкомзему у Вижницькому районі Чернівецької області видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, згідно якого він є власником земельної ділянки площею 0,1043га, яка розташована в АДРЕСА_1, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий НОМЕР_2, що підтверджується його копією.

На замовлення ДТГО «Львівська залізниця» на підставі договору №Л/П 134382/НЮ від 30.12.2013р. ПП «РІГА» у грудні 2014 року проведено інвентаризацію земельної ділянки, загальною площею 25,0445га ДТГО «Львівська залізниця» під існуючими об'єктами залізничного транспорту за напрямком «Завалля-Вижниця» від 28км+986м до 34км+300м в адміністративних межах Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, під час якої виявлено, що земельна ділянка на 31км+488м до 31км+497м, що перебуває у власності ОСОБА_1 частково, площею 0,0005га, накладається на смугу відведення ДТГО «Львівська залізниця», що підтверджується копією Технічної документації інвентаризації зазначеної земельної ділянки ДТГО «Львівська залізниця».

Гарантоване ст. 14 Конституції України право власності на землю може набуватися і реалізовуватися громадянами виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України, на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і Законам України. Ця правова норма також стосується статусу земельних ділянок у смугах відведення залізниць.

Положеннями ст. 68 ЗК України, ст. 11 ЗК "Про транспорт", ст. 6 ЗУ "Про залізничний транспорт" до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації, під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Такі землі призначені для виконання покладених на підприємства і організації залізничного транспорту завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об'єктів залізничного транспорту. Постановою Центрального виконавчого комітету СРСР № 58, Ради народних комісарів СРСР № 50 від 07.02.1933р. було затверджено Положення "Про землі, надані транспорту", відповідно до п. 4 якого до земель, наданих транспорту відносилися землі, зайняті залізничними шляхами та іншими об'єктами залізничної інфраструктури. Це положення набрало чинності та діяло на вказаних землях з 1939р., на підставі Закону СРСР "Про включення Західної України у склад СРСР із возз'єднанням її із УРСР" від 01.11.1939р., до набрання чинності Постановою Ради Міністрів СРСР № 24 від 08.01.1981р. "Про затвердження Положення про землі надані транспорту". Нормами ст.1 вже цього положення встановлено, що землями транспорту визнаються землі, надані підприємствам, установам і організаціям транспорту для здійснення покладених на них спеціальних задач. Розміри земельних ділянок, наданих для вказаних цілей визначаються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм або проектно-технічної документації.

Рішенням Конституційного суду України від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 положення п.6 постанови ВРУ РСР від 08.12.1990 року "Про земельну реформу" № 563-ХІІ в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами та організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Судом першої інстанції встановлено, шо згідно «Плана полосы отвода линии Завалье-Вижница Львовской ж.д.», в адміністративних межах Вижницького району, від 4 км + 894м до 39 км + 472м, розробленого та погодженою «Дорожною проектною конторою Юго-Западной ж.д.» в 1965 році, ширина смуги відведення на ділянці з 31км+488м до 31км+497м перегону становить 25 м від осі колії. Загальна площа перетину земельної ділянки ОСОБА_1 в смузі відведення залізниці становить 0,0005 га. На земельній ділянці, розміри якої визначені Планом смуги відведення, розташована верхня будова колії дільниці «Завалля-Вижниця», інвентарний №020122060, побудована у 1944р., яка є державною власністю і перебуває на балансі ДТГО «Львівська залізниця», що є державним підприємством. Позивач, як землекористувач, сплачує земельний податок за користування спірною земельною ділянкою, що підтверджується довідкою підрозділу «Коломийська дистанція колії» ДТГО «Львівська залізниця» №173 від 26.10.2015р.

Таким чином, встановлення смуги відведення залізниці необхідне перш за все для забезпечення безпеки руху залізничного транспорту та згідно з приписами ч. 3 п. 2 ст. 83 ЗК України, такі землі залізниці не можуть передаватись у приватну власність. Також встановлено, що вилучення земельної ділянки у встановленому порядку у залізниці не проводилося. Із залізницею як суміжним землекористувачем не було погоджено акт встановлення і узгодження меж землекористувачів у натурі та не було отримано погодження на вилучення спірних земельних ділянок.

Згідно з ч. 1, п. «б» ч. 4 ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать, зокрема, землі під державними залізницями. Положеннями ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, і шляхом визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сільська рада не вправі була розпоряджатися земельними ділянками, на яких розташовані державні підприємства. Нормами ч.1 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а відповідно до ч.2 п.10 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішенням 4 сесії 5 скликання Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №119-04/11 від 04.03.2010р. в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0005 га, що розташована на території АДРЕСА_1, порушено право ДТГО "Львівська залізниця" на користування земельною ділянкою спеціального призначення.

Посилання позивача про те, що спірна земельна ділянка належала до земель державної власності і його позбавлено права власності на це майно, є обгрунтованими, оскільки Іспаська сільська рада не мала повноважень щодо розпорядження цією земельною ділянкою.

Однак помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» в частині скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та запису у Поземельній книзі з наступних підстав .

Відповідно до п.п. 60 - 61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою. Пунктом 115-2 зазначеного Порядку встановлено, що у разі коли до 01 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність, або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою згідно з п.п. 107 - 111 і 113 цього Порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 частини шостої ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що для скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та внесення змін до Державного земельного кадастру можливе після ухвалення рішення про скасування записів про проведену державну реєстрацію прав.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що існують підстави для задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації на земельну ділянку та запису в Поземельній книзі, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, є підставою для часткового скасування рішення та ухвалення в цій частині нового.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними, не спростовують висновки суду першої інстанції і задоволенню не підлягають.

Враховуючи зазначені обставини, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та запису у Поземельній книзі скасувати. Зазначені позовні вимоги задовольнити. Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий НОМЕР_2, яка розташована на території АДРЕСА_1 та запис в Поземельній книзі права власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку. В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та запису у Поземельній книзі скасувати.

Позов ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідачів - Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та запису у Поземельній книзі задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий НОМЕР_2, яка розташована на території АДРЕСА_1

Скасувати запис в Поземельній книзі права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий НОМЕР_2, яка розташована на території АДРЕСА_1.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

Вірно з оригіналом :