Справа №2-2035/11
Провадження №2/442/4/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

17 березня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря - Кондратів І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Малого приватного підприємства «Витязь» про відшкодування майнової шкоди суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 в його користь, з врахуванням збільшених позовних вимог , 75356,00 грн. матеріальної шкоди, 300 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження,заподіяної злочином.

В обґрунтування позову покликається на те, що вона є власником автомобіля НОМЕР_1, № кузова WDB6690631N030565, який зареєстрований за нею 10.01.2004 року в Дрогобицькому МРВ ДАІ.

02.06.2006 року вироком Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та засуджено до 2 років обмеження волі умовно, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, скоєної з вини водія ОСОБА_2, вищевказаному автомобілю було завдано технічних пошкоджень. Згідно звіту №103/07 автотоварознавчого дослідження вищевказаного автомобіля, проведеного оцінювачем ЗАТ УЦПЗ Львівської області філії «Експерт-Сервіс» від 02.05.2006 року вартість матеріального збитку автомобіля на момент дослідження без врахування ВТВ становить 63946,95 грн. Оскільки відновлювати такий автомобіль при сумі ремонту 984 517,96 економічно недоцільно.

Дана обставина підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 02.05.2006 року та фото таблицею до акта дослідження №103 від 28.02.2007 року. Разом з тим, за складення висновку про втрату автомобілем товарного вигляду нею було сплачено 300 грн., тому їх також просить стягнути.

Представники позивачки адвокат ОСОБА_3 та одночасно третя особа - ОСОБА_4 подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Просили позов задовольнити. Проти заочного розгляду не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з»явився. При попередньому розгляді справи у іншому складі суду подавав письмове заперечення з тих підстав, що належним відповідачем є ОСОБА_4, тобто його роботодавець. В подальшому, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у його відсутність не надала. На підставі вище вказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позові слід задовольнити, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Миколаївського районного суду від 02.06.2006 року у кримінальній справі №1-121/2006 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочин, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, засуджено до 2-х років обмеження волі умовно, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. Так як, підсудний ОСОБА_2 10.03.2006 року після 10 год. ранку, керуючи по дорученню мікроавтобусом «Мерседес-709», д.н. НОМЕР_2, належним ОСОБА_1, з пасажирами по автодорозі Турка Пісочна в напрямку села Пісочне на км +350 через село Рудники Миколаївського району Львівської області, рухаючись зі швидкістю, яка не перевищувала 80 км/год., не вибрав безпечної швидкості і не врахувавши слизького покриття дороги при спробі обгону допустив зіткнення з стоячим в черзі автомобілем «ЗІЛ-131». В результаті чого автомобілям завдано технічних пошкоджень (а.с.4-9 т.1).

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 02.05.2006 року, складеного спеціалістом «ЕКСПРЕС-СЕРВІС» Львівська філія ОСОБА_5 та фото таблиці до акта дослідження №103 від 28.02.2007 року мікроавтобус «Мерседес-709», д.н. НОМЕР_3 зазнав механічних пошкоджень.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ІНА №541645, виданого Дрогобицьким МРЕВ ДАІ ГУ МВС України 10.01.2004 року, власником автомобіля НОМЕР_1, № кузова WDB6690631N030565», д.н. ВС 2291СІ, є ОСОБА_1 (а.с.28 т.1).

Належні та допустимі докази, що на день вчинення ДТП, внаслідок якого автомобілю було завдано технічних ушкоджень, відповідач виконував свої трудові обовязки -відсутні.

Відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_2 серії АС №376812 за датою заповнення 05.12.1997 року, 01.06.2005 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу водія у МПП «Вітязь» на підставі наказу №10 від 01.06.2005 рок ; 17.04.2006 року переведений на посаду слюсаря ремонтника І розряду на підставі наказу №14 від 17.04.2006 року, а 31.08.2006 року з роботи за власним бажанням на підставі наказу №21 від 31.08.2006 року (а.с.143-145 т.1).

За заявою ОСОБА_2 від 08.03.2006 року МПП «Вітязь» (а.с.34 т.1) було винесено наказ №7 за п.4 про надання відпустки без збереження заробітної плати з 09.03.2006 року по 23.03.2006 року на 15 календарних днів. І такий наказ чинний (а.с.32 т.1)

Так, згідно договору від 06.03.3005 року ОСОБА_1 надала у безоплатне користування МПП «Витязь» в особі директора ОСОБА_4 вищевказаний транспортний засіб в термін з 06.03.2005 року до 06.03.2006 року. Зазначено, що такий може бути продовжений, тільки з укладенням нового договору (а.с.31 т.1)

08.03.2006 року п.1 наказу №7 МПП «Витязь» такий договір за заявою власника транспортного засобу розірвано, а за актом від цього ж дня було передано транспортний засіб ОСОБА_1 (а.с.32 т.1).

Згідно довідки Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області від 13.06.2008 року №13976, у базі немає відомостей щодо ліцензійних карток, виданих департаментом автомобільного транспорту. Разом з тим, надано ліцензію №833295 серії АА на внутрішні перевезення МПП «Вітязь» зі строком дії 08.06.2004 року по 07.06.2007 року ( а.с.96) та поліс №Б /0786329 зі страхування вищевказаного транспортного засобу МПП «Вітязь» з терміном дії з 02.06.2004 року по 01.09.2004 року (а.с.96 зворот).

Згідно списку водіїв, закріплених за автомобілями МПП «Вітязь» за автомобілем НОМЕР_4 закріплено водія ОСОБА_6.

09.03.2006 року МПП «Вітязь» звернулося до Начальника ДПІ у м. Трускавця про зняття з обліку спірного транспортного засобу у звязку з закінченням договору найму (а.с.103), і такий був знятий з реєстрації 09.03.2006 року ( відповідь ДПІ у м. Трускавець від 25.07.2008 року №7759/9/23-8, а.с.127).

Відповідно до відповіді Філії закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів «Трускавецькурорт» підприємства матеріально-технічного постачання від 16.10.2008 року №322 повідомлено, що облік наданих послуг технічного огляду ТЗ та медичного огляду водіїв в 2006-2007 р.р. проводився окремо заданих журналах, які були передані контрагентам для подання ними звіту у Львівську обласну транспортну інспекцію (а.с.156).

МПП «Вітязь» звертався до органу ліцензування про видачу ліцензійної картки на спірний транспортний засіб, термін дії якої вказано з 08.06.2004 року до 07.06.2007 року (а.с.157)

Також, згідно з розясненнями п. 5 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України під час розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди за ст. 1172 ЦК України суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст. 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває у трудових відносинах із цією організацією, і шкоду було заподіяно нею у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків незалежно від того, яким саме працівником цієї організації (постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах) вона була.

Натомість як встановлено, за заявою ОСОБА_2 від 08.03.2006 року МПП «Вітязь» (а.с.34 т.1) було винесено наказ про надання відпустки без збереження заробітної плати з 09.03.2006 року на 15 календарних днів. І такий наказ чинний. Тобто, на час скоєння ДТП ОСОБА_2 не виконував трудові обовязки. Більше того, керував автомобілем, який жодного відношення до МПП «Вітязь» на день вчинення ДТП не мав.

Крім цього, ОСОБА_2 у своїх поясненнях, наданих при розгляді кримінальної справи, про що також зазначено у вироку Миколаївського районного суду, вказав, що 10.03.2006 року керував мікроавтобусом по дорученню його власника ОСОБА_1 (а.с.98)

Разом з тим, статтею 1187 ЦК України встановлено, що відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП, яким є ОСОБА_2.

Розглядаючи позов, який випливає, зокрема із кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках, зокрема кримінальної справи постанови оцінюються судом згідно з положеннями ст. 212 ЦПК України.

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного звязку між ними.

Вина ОСОБА_2 встановлена вищенаведеною вироком у кримінальній справі.

Право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи, згідно з вимогами ч. 3 ст. 386 ЦК України має власник.

Відповідно до звіту №103/07 від 02.05.2006 року, наданого Львівською філією «ЕКСПЕРТ СЕРВІС» авто НОМЕР_5, № кузова WDB6690631N030565», д.н. ВС 2291СІ, на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с.10) надано висновок про вартість відновлювального ремонту на момент дослідження, яка становить 94517,96 грн., вартість матеріального збитку на момент дослідження без врахування ВТВ 63946,95 грн., відновлювальні роботи проводити економічно недоцільно, то вартість матеріальної шкоди приймається рівною дійсній (ринковій вартості автомобіля на момент дослідження врахування аварійних пошкоджень і становить 63946,95 грн. (а.с.10-14).

Поряд з цим, за висновком №3977 судової автотоварознавчої експертизи від 09.02.2010 року, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість матеріального збитку, заданого власнику станом на момент ДТП становить 60678 грн.; вартість відновлювального ремонту в цінах на час завершення проведення експертиз становить не менше 237988,16 грн.; вартість матеріального збитку в цінах станом на час завершення експертизи становить 75356 грн. Автобус відновлювати економічно недоцільно, за таких умов матеріальний збиток визначається -75356 грн. (а.с.226-242).

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, судам слід звернути увагу на положення ст. 1192 ЦК України, згідно з яким з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, всебічно та повно зясувавши обставини справи, належним чином дослідивши надані докази, встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає за можливе стягнути збитки в розмірі 75356 грн. як вартість матеріального збитку автомобіля згідно висновку №3977 судової автотоварознавчої експертизи від 09.02.2010 року.

Поряд з цим, відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України державне мито в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн., яке було чинним на момент звернення з позовом, а також 300грн. за проведення авто товарознавчого дослідження.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214215 ЦПК України, ст.ст.15,16,23,1166,1187,1192ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 75356 гривень (сімдесят пять тисяч триста пятдесят шість гривень) як відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 8 грн. 50 коп., витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн., 300грн. за проведення авто товарознавчого дослідження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя Нагірна О.Б.