Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2242/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - Лавріненко О.А.,

за участю прокурора Сазонової О.В.,

лікаря-психіатра ОСОБА_3,

розглянувши цивільну справу за заявою лікаря-психіатра 8-го відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева ОСОБА_3 про визнання госпіталізації та стаціонарного лікування недієздатного ОСОБА_4 до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільним, -

В С Т А Н О В И В :

Лікар-психіатр 8-го відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про визнання госпіталізації та стаціонарного лікування недієздатного ОСОБА_4 до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільним.

Заява обґрунтована тим, що 11 квітня 2017 року за направленням ППНД та Полтавського обласного протитуберкульозного диспансеру, заявою опікуна ОСОБА_5 на лікування до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева поступив хворий ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з діагнозом: помірно виражена деменція внаслідок органічного ураження ЦНС (ЧМТ 2007) з порушенням поведінки та втратою навиків самообслуговування, ВДТБ (11.04.17) правої легені (інфільтративний), Дестр -, МБТ 0, М 0, МГ 0, Риф 0, К 0, Рез 0, Гіст 0, Кат 1, Ког 2 (2017).

Враховуючи психічний стан на момент огляду, конкретність мислення, зміни в емоційно-вольовій сфері, зниження критики до свого стану, соціальну дезадаптацію, порушення памяті, інтелекту, втрату навичок самообслуговування, неадекватну поведінку потребу в психофармакотерапії, проведенні лікувально-реабілітаційних заходів та в звязку з тяжкою супутньою соматичною патологією (активний туберкульоз легень), недієздатність хворого, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, лікар просив суд винести рішення про визнання госпіталізації недієздатного ОСОБА_4 до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільною.

В судовому засіданні лікар заяву підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини,викладені в заяві. Просила її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав, проти її задоволення не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до наступних висновків.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2012 року, яке набрало законної сили 03 вересня 2012 року, ОСОБА_4 визнаний недієздатним, його опікуном призначено сина ОСОБА_5.

Як встановлено судом, хворий ОСОБА_4 у 2007 р. отримав гостру ЧМТ з переломом кісток склепіння за основи черепа, з внутрішньо-мозковою гематомою, субарахноідальним крововиливом, оперований з приводу видалення внутрішньо-мозкової гематоми. Поступово почали зявлятися зміни в поведінці, особистості, почав поводити себе неадекватно, не впізнавав рідних, не стежив за своїм зовнішнім виглядом, їжу приймав під контролем, виганяв сина з будинку, погано спав, сам з собою розмовляв, був агресивним до сусідів, в звязку з чим був вперше направлений до ПОКПЛ в травні 2012 р.

В 2013 р був оформлений до Кротівського будинку-інтернату. Регулярно обстежувався рентгенологічно. На контрольній РГ ОГК від 02.04.17 р. - виявлена вогнищево-зливна інфільтрація від 1 ребра до діафрагми зліва. Проведений курс неспецифічної АБТ. На контрольній РГ ОГК від 11.04.17 р. - справа в 2 міжребір'ї відмічаються поодинокі вогнища середньої і великої щільності, зліва від 1 ребра до діафрагми зберігається вогнищево-зливна інфільтрація. Інтенсивність затемнення в н/відділах зменшилась, органи середостіння зміщені вліво. Д-з - ВДТБ (11.04.17) правої легені (інфільтративний), Дестр -, МБТ 0, М 0, МГ 0, Риф 0, К 0, Рез 0, Гіст 0, Кат 1, Ког 2 (2017). Рекомендовано лікування в умовах психотуберкульозного відділення ПОКПЛ.

11 квітня 2017 року ОСОБА_4 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, якою йому встановлено діагноз: помірно виражена деменція внаслідок органічного ураження ЦНС (ЧМТ 2007) з порушенням поведінки та втратою навиків самообслуговування ВДТБ (11.04.17) правої легені (інфільтративний), Дестр -, МБТ 0, М 0, МГ 0, Риф 0, К 0, Рез 0, Гіст 0, Кат 1, Ког 2 (2017). Стійкі наслідки перенесеної ЗЧМТ (2007), з забоєм головного мозку, видаленням внутрішньо-мозкової гематоми з тетрапарезом, більше вираженим в ногах, менше в руках, дисфункцією тазових органів.

Враховуючи психічний стан на момент огляду, конкретність мислення, зміни в емоційно-вольовій сфері, зниження критики до свого стану, соціальну дезадаптацію, порушення памяті, інтелекту, втрату навичок самообслуговування, неадекватну поведінку потребу в психофармакотерапії, проведенні лікувально-реабілітаційних заходів та в звязку з тяжкою супутньою соматичною патологією (активний туберкульоз легень), недієздатність хворого, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, комісією зроблений висновок про доцільність госпіталізації ОСОБА_4

Крім пояснень осіб, які беруть участь в судовому засіданні, зазначене підтверджується письмовими доказами висновком комісії лікарів-психіатрів, заявою опікуна хворого ОСОБА_5, рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2012 року.

Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Зважаючи на наявність у ОСОБА_4 тяжкого психічного розладу, його психічний та соматичний стан, письмову заяву опікуна зі згодою на госпіталізацію та стаціонарне лікування ОСОБА_4, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає за необхідне поміщення ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару визнати доцільним.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 279-282 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Визнати госпіталізацію та стаціонарне лікування недієздатного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева за згодою опікуна доцільним.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Головуючий суддя Самсонова О.А.

присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2

13.04.2017