Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 314/5874/16 Головуючий у 1 інстанції: Беспалько Т.Д.
Провадження № 22-ц/778/2358/17 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2017 року про закриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецької Катерини Володимирівни, заінтересована особа: ОСОБА_6,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаогою на дії старшого державного виконавця Вільнянського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецької К.В., заінтересована особа: ОСОБА_6

В обґрунтування вимог зазначив, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2016 року по справі № 314/5877/16-ц був задоволений позов ОСОБА_6 до нього про визначення місця проживання дитини.

На виконанні у Вільнянському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області знаходиться виконавчий лист № 314/5877/16-ц, виданий Вільнянським районим судом Запорізької області про відібрання малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька ОСОБА_3 та зобов'язання передати малолітнього ОСОБА_7 матері дитини ОСОБА_6

При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження дізнався про існування трьох постанов державного виконавця про накладення на його штрафів: від 06 лютого 2017 року, сума штрафу 3400 грн., від 29 грудня 2016 року, сума штрафу 1700 грн., та від 29 грудня 2016 року, сума штрафу 1700 грн. Вказані постанови він не отримував.

Вважає, що постанови винесені безпідставно, без належної перевірки, підстав для накладення штрафу не існує.

На підставі зазначеного просив:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Вільнянського районного ВДВС ГТУЮ Діденко-Грецької К.В. щодо винесення безпідставних постанов про накладення штрафів від 29 грудня 2016 року та 06 лютого 2017 року, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07 лютого 2017 року та незаконного збору інформації стосовно нього;

- визнати незаконними дві постанови старшого державного виконавця Вільнянського районного ВДВС ГТУЮ Діденко-Грецької К.В. від 29 грудня 2016 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 53165086, та їх скасувати;

- визнати незаконною постанову старшого державного виконавця Вільнянського районного відділу ДВС ГТУЮ Діденко-Грецької К.В. від 06 лютого 2017 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 53165086, та її скасувати;

- визнати незаконною постанову старшого державного виконавця Вільнянського районного відділу ДВС ГТУЮ Діденко-Грецької К.В. від 07 лютого 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 53165086, та її скасувати, здійснити поворот її виконання;

- усі судові витрати покласти на особу, дії якої оскаржуються.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2017 року закрито провадження у справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що дана скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, посилаючись на роз'яснення п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

В скарзі на дії старшого державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецької К.В. ОСОБА_3 просив визнати незаконними дії старшого державного виконавця Вільнянського районного ВДВС ГТУЮ Діденко-Грецької К.В. щодо винесення постанов про накладення штрафів від 29 грудня 2016 року та 06 лютого 2017 року, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07 лютого 2017 року та незаконного збору інформації стосовно нього і визнати незаконними та скасувати вказані постанови.

Зі змісту вказаних постанов вбачається, що вони стосуються стягнення з заявника штрафів за невиконання без поважних причин рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2016 року у справі №314/58777/16-ц та звернення стягнення на доходи заявника для виплати загальної суми штрафів.

Дійсно, згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до статей 28, 41, 89 Закону України «Про виконавче провадження» при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

В той же час Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 4 «Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» були внесені зміни та доповнення до вказаної постанови, в тому числі й до п. 7.

Азбац другий п. 7 викладено в наступній редакції:

«Враховуючи, що відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» , частини другої статті 384 ЦПК України рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, та керуючись змістом статті 383 ЦПК України , справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до розгляду в порядку цивільного судочинства».

Таким чином, даний спір належить до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції вказаних роз'яснень не врахував та дійшов помилкового висновку, що дана скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2017 року цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: