АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 766/1048/16-ц Головуючий в І інстанції: Прохоренко В.В.
Провадження №22-ц/791/1893/17 Доповідач: Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грулдня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючий Радченко С.В.

судді: Вейтас І.В.,

ОСОБА_1

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Афанас`євої ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3,на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, ОСОБА_4, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання права власності на майно і виключення його з акту арешту й опису,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою обґрунтовуючи її тим, що він на підставі договору дарування від 16.03.2010 року є власником домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Херсон, проїзд Патона, 19, на земельній ділянці площею 0,0396 га. Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсону (далі ВДВС) в рамках виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 боргу, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. При цьому було накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0396 га. яка належить ОСОБА_4 на праві власності. Посилаючись на те, що домоволодіння за адресою: м. Херсон, проїзд Патона, 19, яке розташоване на вказаній земельній ділянці, є його власністю, а тому до нього, як власника нерухомого майна, перейшло право власності на земельну ділянку, просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0396 га. кадастровий номер :15:004:0145, яка розташована за адресою: м. Херсон, проїзд Патона, 19 та зняти арешт, накладений на зазначену земельну ділянку.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі Афанас`єва Ж.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_3,посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, що з'явились до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у визначених процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки на час отримання в дар домоволодіння, земельна ділянка перебувала в користуванні, а не у власності попереднього власника, і питання щодо правомірності рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність іншій особі земельної ділянки не вирішувалося.

Колегія суддів не може погодитьсь із таким висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 16.03.2010 року ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_3 прийняв в дар належне дарувальнику на праві приватної власності домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Херсон, пр. Патона, 19, на неприватизованій земельній ділянці площею 405,0кв.м, кадастровий номер :15:004:0145 (а.с.5).

04.03.2013 року державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсону в ході примусового виконання виконавчого листа № 2-4506/10, виданого 31.01.2011 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу в сумі 594958,68грн. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.6).

Згідно із витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, запис про обтяження майна боржника здійснена 16.03.2013 року, на підставі постанови державного виконавця від 04.03.2013 року (а.с.7).

Право власності ОСОБА_3 на домоволодіння, розташоване у м.Херсоні, проїзд Патона, 19, зареєстровано в Реєстрі речових прав власності на нерухоме майно 23.03.2010 року (а.с.9).

ОСОБА_4 на підставі рішення сесії Херсонської міської ради від 29.06.2010 року № 1574, належить на праві власності, земельна ділянка, площею 0,0396 га., розташована у м. Херсоні, проїзд Патона, 19, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 286599, виданого 04.11.2010 року (а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» судам роз'яснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до.ч.1 ст.722 ЦК України право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України , ч. 1 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, діє принцип цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року № 6-2цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права.

За таких обставин, оскільки позивач прийняв у дарунок домоволодіння, розташоване на спірній земельній ділянці, то, він став користувачем зазначеної земельної ділянки, так як документом, який підтверджує набуття права власності на земельну ділянку, що на момент відчуження була неприватизована, може виступати будь-який договір, за яким набувається у власність нерухоме майно (купівля-продаж, дарування, міна тощо). Відповідний договір є належним правовстановлюючим документом, на підставі якого може бути проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку у порядку передбаченому земельним законодавством України.

Оскільки позивач є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Херсон, проїзд Патона, 19, суд приходить до висновку, що майно: земельна ділянка площею 0,0396 га, зазначена в акті опису й арешту майна від 04.03.2013 року, підлягає виключенню з акту опису й арешту майна та звільненню з-під арешту, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, оскільки право позивача на земельну ділянку підтверджено законом, що відповідає вимогам ст. 377 ЦК України ст.120 ЗК України, тому позовна вимога про визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку є зайвою і задоволенню не підлягає. В даному випадку, реєстрація права власності на земельну ділянку за позивачем, повинна проходити в передбаченому законом порядку.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ст. ст. 303,307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Афанас`євої ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3,задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зняти арешт, накладений на земельну ділянку площею 0,0396 га кадастровий номер :15:004:0145, яка розташована за адресою: м. Херсон, проїзд Патона, 19.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає чинності після проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: І.В. Вейтас

ОСОБА_1