Справа № 703/2819/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судових засідань Литвин Г.Т.

за участі позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Смілянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання батьківства,-

встановив:

11 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа: Смілянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому просить визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про ОСОБА_7, як батька дитини; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його син, ОСОБА_5. За свого життя його син проживав спільно з ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_6, однак у свідоцтві про народження у графі батько вказано прізвище «ОСОБА_7», а ім'я та по-батькові вказано «ОСОБА_7», тобто його сина. Він ніколи не втручався у взаємовідносини сина з відповідачем та вважав, що їх стосунки оформлені офіційно, та вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Його син разом з відповідачем та їх донькою ОСОБА_6 спільно проживали в належній йому квартирі АДРЕСА_1, а пізніше в його будинку АДРЕСА_2. Лише після смерті свого сина, він дізнався, що відповідач по справі не перебували у зареєстрованому шлюбі з його сином та що його онука ОСОБА_6 не носить прізвище свого батька, оскільки реєстрація її народження проводилася на підставі ч.1 ст.135 СК України - за вказівкою відповідача в графі «батько» було вказано «ОСОБА_7». Йому не відомо чому за свого життя його син разом з відповідачем не подали заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану, з метою встановлення походження дитини від батька, адже він завжди визнавав дитину. На даний час відповідач вийшла заміж та своє прізвище змінила на «ОСОБА_4». Після реєстрації шлюбу відповідачем 03 березня 2017 року, остання проживає зі своїм чоловіком. Онука ОСОБА_6 проживає разом з позивачем, навчається в ЗОШ №11, він про неї піклується та забезпечує всім необхідним. В майбутньому, оскільки в нього з дружиною відсутні інші спадкоємці, вони мають намір заповісти все своє майно онуці ОСОБА_6. Факт наявності кровної спорідненості між його онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є зазначення у свідоцтві про її народження в графі «батько» запису щодо його імені та по-батькові, а саме «ОСОБА_7». Визнання факту батьківства його померлого сина ОСОБА_5 щодо ОСОБА_6 позитивно вплине на права дитини, оскільки після смерті його сина нотаріусом відкрита спадкова справа, донька його сина матиме право на спадщину за законом після його смерті.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити їх з наведених у позовній заяві підстав.

Відповідач у судовому засіданні підтвердила факт, що ОСОБА_5 являється батьком її доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в зв'язку з чим не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Смілянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій просив судові засідання проводити без його участі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засідання пояснила, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, їй приходиться онукою, оскільки вона донька її померлого сина ОСОБА_5. Онука після смерті її сина постійно проживає з нею та позивачем по справі, оскільки відповідач по справі вийшла заміж та постійно проживає в м. Черкаси. Відповідача до пологового будинку під час пологів у 2003 році возив ОСОБА_5, який і забирав її з дитиною після родів. Після народження ОСОБА_6, її син разом з відповідачем та дитиною проживали в квартирі позивача. Деякий час ОСОБА_8 проживала окремо від них, однак її донька ОСОБА_6 постійно проживала з батьком. ОСОБА_8 ніколи не заперечувала факт, що ОСОБА_5 являється батьком її доньки ОСОБА_6. Онука ОСОБА_6 на даний час знаходиться на її утриманні та позивача, а ОСОБА_8 інколи допомагає грошима та купує одяг.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона являється сусідкою ОСОБА_2 та ОСОБА_10 Вона бачила, що їх онука ОСОБА_2, проживає разом з ними. ОСОБА_6 постійно називає їх бабусею та дідусем. Вони та їх син ОСОБА_12, до смерті, на кожен день народження ОСОБА_2 купували та дарували подарунки. На даний час їх онука навчається в ЗОШ №11 та постійно проживає у бабусі з дідусем, які її доглядають та утримують.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона являється сусідкою ОСОБА_2 та ОСОБА_10, в зв'язку з чим вона досить час спілкується з ними. Вони мають онуку ОСОБА_2, яка, на її думку, названа на честь свого діда ОСОБА_2, позивача по справі. ОСОБА_2 та ОСОБА_10 дуже люблять свою онуку ОСОБА_2, а її батько ОСОБА_5 був взірцем батька при вихованні та піклуванні своєї дитини ОСОБА_2. Останні два роки ОСОБА_2 постійно проживає в дідуся та бабусі, а її матір допомагає їм в утриманні ОСОБА_2, оскільки в неї нова сім'я та нещодавно народилася дитина. ОСОБА_6 важко перенесла смерть свого батька ОСОБА_5 і до цього часу не може з цим змиритися.

Заслухавши позивача, його представника, відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.130 СК України заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними участині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Як вбачається з довідки №114536 від 19 серпня 2017 року виданої квартальним комітетом №14 Смілянської міської ради, ОСОБА_2 - позивач у справі, проживає в будинку АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_10, 1952 року народження, та ОСОБА_6, 2003 року (а.с.6).

В судовому засіданні позивач та свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 зазначили, що ОСОБА_6 перебуває на утриманні та вихованні позивача у справі ОСОБА_2

Даний факт відповідачем визнаний та нею не заперечується, відтак доказуванню відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов пред'явлений належним позивачем, оскільки ОСОБА_2 утримує та виховує ОСОБА_6.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Враховуючи, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 видане виконкомом Малостаросільської сільської ради Смілянського району 10 квітня 2003 року, суд вважає, що при вирішенні питання встановлення факту батьківства необхідно виходити з ст.53 КпШС УРСР, оскільки дитина народилася до набрання чинності Сімейним кодексом України (а.с.4).

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно ст. 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у запис у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12 червня 1998 року № 16, згідно ст. 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. У необхідних випадках суд для з'ясування питань, пов'язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу.

Отже, спірні правовідносини регулюються нормами КпШС України, частинами 2, 3 ст. 53, якого встановлено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до свідоцтвом про народження НОМЕР_1 видане виконкомом Малостаросільської сільської ради Смілянського району 10 квітня 2003 року, батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначено «ОСОБА_7» (а.с.4).

В судовому засіданні позивач та свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 зазначили, що батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, являється ОСОБА_5, який як на момент її народження, так і після цього постійно проживав з відповідачем.

Даний факт відповідачем визнаний та не заперечується, відтак доказуванню відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає.

До матеріалів цивільної справи доказів перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_8, на момент народження ОСОБА_6, в зареєстрованому шлюбі не надано, відтак суд вважає, що вони в такому, на момент народження ОСОБА_6, не перебували.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_5 являється батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відтак запис про батька ОСОБА_6 в книзі записів народжень проводився за прізвищем матері - «ОСОБА_6», а ім'я, по - батькові та національність батька дитини записано за її вказівкою - «ОСОБА_7», що передбачалося ст.55 КпШС України.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 16 січня 2017 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Оскільки, судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, являється батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відтак відповідно до ст.134 СК України, необхідно внести зміни до актового запису про її народження щодо батьківства, в зв'язку з чим вимоги позивача ОСОБА_2 щодо виключення з актового запису про народження дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відомостей про ОСОБА_7, як батька дитини, та внесення зміну до актового запису про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.61, 208, 209, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 53, 55 КпШС України, ст.ст.128, 130, 134 СК України, ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI, п.п.3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,-

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Смілянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про ОСОБА_7, як батька дитини.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий О.П.Опалинська