печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

05 квітня 2017 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Медведєва М.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Печерської в м.Києві районної державної адміністрації, Головне управління Державної міграційної служби України у м.Києві про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернувся в суд з позовом про усунення перешкод в користуванні власності та виселення , посилаючись на те , що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 та право власності належним чином зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно . Однак відповідно до довідки ЖЕД «Хрещатик», крім неї у квартирі значяться як мешканці: без реєстрації відповідач ОСОБА_3, як колишній власник, відповідач ОСОБА_2, та неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, чим порушують права власності .

Представник позивача ОСОБА_6 просила розглядати справу в її відсутність , позовні вимоги підтримала.

Відповідачі в судове засідання повторно не з»явилися , про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Враховуючи факти невиконання відповідачами процесуальних обов'язків, ненадання передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, що призвело до порушення розумного строку судового розгляду, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Представники 3-іх осіб в судове засідання не з»явились , надали письмові пояснення, просили розглядати справу в їх відсутність.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до слідуючого.

Встановлено , що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 та право власності належним чином зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 18).

Відповідно до довідки ЖЕД «Хрещатик», власником особливого рахунку є позивач та крім неї у квартирі значяться як мешканці: без реєстрації відповідач ОСОБА_3, як колишній власник, відповідач ОСОБА_2, та неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 23).

Встановлено , що реєстрація відповідачів у квартирі була здійснена на підставі виникнення права власності у ОСОБА_3, тобто на підставі договору купівлі- продажу від 23.03.2015 року.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12.11.2015 року, яке набрало чинності, встановлено факт незаконного вибуття квартири із власності померлого чоловіка позивачки, визнано недійсним первинний договір відчуження квартири, у зв'язку із чим

втратили закону силу і усі наступні договори відчуження, в тому числі договір купівлі квартири укладений відповідачем ОСОБА_3, наслідком чого стала його недійсність. Зазначеним рішенням визнано право власності на квартиру за позивачем, а також витребувано квартиру у відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки (а.с. 13-17).

Таким чином, на підставі зазначеного судового рішення, наступної державній реєстрації права власності на квартиру на ім'я позивача, скасування запису о реєстрації права на квартиру на ім'я відповідача ОСОБА_3, у останнього перестало існувати право на квартиру, зокрема право на користування та проживання в неї його самого та члені його сім'ї.

Відповідачі не є членами сім'ї позивача.

Фактичним місцем постійного проживання відповідачів та їх неповнолітніх дітей є АДРЕСА_2. Даний факт підтверджується листами управління освіті, відповідно до яких діти навчались та проживали та продовжують проживати

та навчатися у місті Кропивницьком. За адресою АДРЕСА_2 відповідачі отримуються судові повістки (а.с. 42, 43, 56, 57) та відповідач ОСОБА_2 зазначила цю адресу в електронному повідомленні до суду (а.с.61).

Відповідачами не надано суду доказів про можливість виникнення у них права на користування квартирою з інших підстав, ніж право власності, а також письмової згоди власника квартири на їх реєстрацію у квартирі, або договору на право користування квартирою.

Також суду не надано доказів, що відповідачі здійснили дії направлені на добровільне зняття з реєстрації та позбавлення права права на проживання.

Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У даному випадку позивач не має можливості зняти відповідачів із реєстрації на підставі своєї особистої заяви без наявності з цього приводу рішення суду.

Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд вважає що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні підлягають задоволенню , оскільки позивачем надано належні та допустимі докази порушення її прав відповідачами, які , тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 319,321,391 ЦК України, ст.ст.10,11,60,209, 212,213, 224 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Печерської в м.Києві районної державної адміністрації, Головне управління Державної міграційної служби України у м.Києві про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з квартири ОСОБА_2, ОСОБА_3, малолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 без надання іншого жилого приміщення та зняття з реєстраційного обліку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Остапчук Т.В.