УХВАЛА

22 вересня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідачів відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме: з ОСОБА_3 - відшкодування матеріальної шкоди в сумі 181386 грн.70 коп., а з ОСОБА_2 - 150000 грн. моральної шкоди

В обґрунтування позову вказував, що 18 червня 2016 року у Вознесенському районі Миколаївської області відбулася ДТП за участю його автомобіля марки "Mersedes-Benz" та автомобіля марки "ВАЗ-21063," р.н. НОМЕР_1, під керуванням відповідачки

ОСОБА_2, який на праві власності належить іншому відповідачу, її батьку -

ОСОБА_3

Оскільки вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 лютого 2017 року винною у ДТП була визнана ОСОБА_2, тому просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 як власника транспортного засобу відшкодування збитку в розмірі невідшкодованої зазначеної суми, а з ОСОБА_2 - відшкодування моральних збитків.

21 вересня 2017 року представник позивача подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт (заборонити відчуження будь-яким способом) на житловий будинок та садівничий будинок, належні ОСОБА_3, розташовані по АДРЕСА_1 та в СВТ «Зоря» Вознесенського району Миколаївської області, відповідно. Зазначала, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить майбутнє виконання рішення суду, оскільки ОСОБА_2 вже переоформила своє майно на інших осіб, щоб уникнути майнової відповідальності.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, відповідно до положень цієї статті закону, розглянувши без виклику сторін заяву про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Статтею 151 ЦПК України визначено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, що допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В статті 152 цього ж кодексу визначені види забезпечення позову, в тому числі і можливість накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

В той же час, в на думку суду, заявою та матеріалами справи не підтверджено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, в самому позові вказано, що винна у ДТП ОСОБА_2 частково відшкодувала шкоду, спричинену позивачу. Даних та доказів вважати, що відповідач ОСОБА_3, задля уникнення виконання можливого позитивного рішення суду, приховає шляхом переоформлення на інших осіб своє рухоме та нерухоме майно, суду не надано. Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 151-153, 209 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, подану його представником про накладення арешту на житловий будинок та садівничий будинок, належні відповідачу ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Суддя Р.В. Козаченко