Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2363/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суровицька Л. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

07.12.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді Суровицької Л.В.,

суддів Авраменко Т.М., Чельник О.І.,

секретар Бодопрост М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини.

Зазначала, що з 20 грудня 2016 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач. Донька проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач не піклується про дитину, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Уточнивши позовні вимоги, просила суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття, у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2017 року. Крім того, оскільки вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, просила також стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 3200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи з 18 червня 2017 року (а.с.1, 13).

Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 14 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття 29 січня 2035 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на її утримання аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років 29 січня 2020 року, починаючи з 14 серпня 2017 року. В решті позовних вимог відмовлено, розподілено судові витрати (а.с.25-26).

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 просить змінити рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, а саме стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття та на утримання дружини 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років (а.с.70-71). Зокрема, зазначає, що суд при визначенні розміру аліментів не взяв до уваги те, що ОСОБА_3 не має заробітку, проходить реабілітаційний курс лікування, не врахував його майновий стан та стан здоровя.

В судове засідання апеляційної інстанції відповідач та його представник, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули.

Від представника відповідача надійшло письмове клопотання про розгляд справи в їх відсутність (а.с.76).

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Позивач заперечила проти доводів апеляційної скарги і просила рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги , вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, грошові кошти на утримання дитини не надає. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Джерел доходу, крім соціальної виплати у розмірі 860 грн., не має.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною другою статті 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків чи інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі враховуються положення ст. 182 СК України, а саме суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідач не працює, згідно довідки з Інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України від 06 жовтня 2017 року № 27833, відомості про доходи ОСОБА_3 за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2017 року відсутні (а.с.35).

Відповідно до довідки Громадської організації «Дванадцять кроків» ОСОБА_3 з 17 липня 2017 року знаходиться в реабілітаційному центрі соціально-психологічної допомоги закритого типу ГО «12 кроків» (а.с.44).

Обставини про те, що відповідач дійсно не працює, не має на праві власності рухомого та нерухомого майна, підтвердила в судовому засіданні апеляційної інстанції позивач.

Докази того, що відповідач, крім малолітньої доньки ОСОБА_6, 29 січня 2017 року має на утриманні інших осіб, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та у відповідності до вимог ст. ст. 60, 212 ЦПК України, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Доводи апеляційної скарги цього висновку суду не спростовують, є такими, що не ґрунтуються на доказах та на законі.

Відповідач є працездатним, ніде не працює, не зважаючи на відсутність роботи він зобов?язаний нести витрати по утриманню дитини. Таке утримання повинно забезпечувати хоча б мінімальні потреби дитини необхідні для повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального розвитку. Відповідач є молодою, працездатною особою, без будь яких вад зі здоров?ям, а відтак, висновок суду про визначення розміру аліментів в сумі 1500 грн. на дитину, відповідає принципу добросовісності, розумності та справедливості.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-УІІІ від 17.05.2017 року, внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, якою перебачено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 травня встановлено 1426 грн., а з 1 грудня 2017 року 1492 грн., тому 50 відсотків від вказаного прожиткового мінімуму станом на 1 травня 2017 року становить 713 грн., а на 01 грудня 2017 року відповідно 746 грн..

За таких обставин доводи апеляційної скарги про зміну розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини до досягнення нею повноліття з 1500 грн. щомісячно до 600 грн. щомісячно, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на положеннях ч.2 ст.182 СК України.

Разом з тим, суд визначивши розмір аліментів на утримання дитини 1500 грн. щомісячно, безпідставно зазначив у резолютивній частині рішення : «але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Таке застереження вказується у разі стягненя аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини.

Тому, вказані слова мають бути виключені з абзацу 2 резолютивної частини рішення суду.

Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84).

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України).

Судом першої інстанції встановлено, що з червня 2017 року сторони проживають окремо. Позивач, яка є матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Отримує соціальну допомогу у звязку з народженням дитини у розмірі 860 грн. на місяць.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивач, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трьох років, а саме у розмірі 1500 грн. щомісячно, суд прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права. Суд не врахував матеріальний стан відповідача.

Позивачем відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України не надано докази того, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно.

Проте, оскільки відповідач частково визнав позов, не заперечує можливість сплачувати позивачці аліменти на її утримання у розмірі 400 грн. щомісячно, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача в частині щодо зміни розміру аліментів, що підлягають до стягнення на утримання позивача, підлягає задоволенню.

З урахуванням всіх обставин, які мають значення для справи, стану здоровя відповідача, його майнового стану, колегія суддів вважає необхідним зменшити визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання дружини з 1500 грн. до 400 грн. щомісячно.

Оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення в частині визначення розміру аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України це є підставами для зміни рішення суду в цій частині.

Зміна рішення в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років не тягне за собою зміну розміру судових витрат, рішення суду в цій частині також залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.3 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2017 року в частині стягнення аліментів на утримання дружини змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дружини ОСОБА_4, у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 14 серпня 2017 року, до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років до 29 січня 2020 року.

Виключити з абзацу другого рішення суду слова: «але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

ОСОБА_7Суровицька

Судді Т.М. Авраменко

ОСОБА_8