Справа № 346/4257/15-ц
Провадження № 2/346/18/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі

головуючого судді Димашка В.П.

за участі секретаря Гайової Г.Ф.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договорів дарування, і купівлі продажу земельних ділянок та державних актів про право власності на земельні ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності землю від 19.03.1996 р., виданий на ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1 (для індивідуального будівництва); визнати незаконним та скасувати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.01.2002 р., посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міські нотаріального округу Маркеловою І.М., відповідно до якого ОСОБА_4 продав свою земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_5; визнати недійсним та скасувати договір дарування земельної ділянки від 31.12.2004 р. посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф., відповідно до якого ОСОБА_5 відчужила земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_3; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку від 14.07.2011 р., виданий на ОСОБА_3 (площа земельної ділянки 0,06 га, кадастровий номер НОМЕР_1); стягнутина користь позивача ОСОБА_1 з відповідачів судові витрати.

Вимоги мотивовано тим, що позивач являється власницею 1/2 будинковолодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_2, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Дане будинковолодіння належало її з відповідачем ОСОБА_4 матері - ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Її мати ОСОБА_10 також володіла земельною ділянкою для обслуговування будівель та господарських споруд площею 0,10 га по АДРЕСА_2 (відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 19.03.1996 р. дана земельна ділянка була виділена останній на підставі рішення Коломийської міської ради від 19.09.1995 р. № 290 ІФ-17-2-006221.

Вищезазначеним рішенням Коломийської міської ради також ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку площею 0,06 га для індивідуального будівництва (за адресою АДРЕСА_1), що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 19.03.1996 р. Дана земельна ділянка межує із ділянкою, що належала ОСОБА_10.

Після смерті ОСОБА_10, дана земельна ділянка була поділена між нею та ОСОБА_4 відповідно до рішення Коломийського районного суду від 22.02.2012 р., яким сторонам виділено по 1/2 ідеальної частки від загальної площі земельної ділянки (тобто на кожного припадає по 0,05 га).

У 2015 році вона, бажаючи привести в порядок документацію на нерухоме майно та зареєструвати за собою право власності, звернулася до однієї з проектних землевпорядних організацій. Проте тривалий час були незрозумілі для неї перешкоди в оформленні документації та внесенні земельної ділянки до кадастрової карти.

Як з'ясувалося, що між земельною ділянкою площею 0,10 га, яка у частці 1/2 належить їй, і земельною ділянкою площею 0,06 га, що належала ОСОБА_4, існує перетин (накладання).

Окрім того, представники землевпорядної організації повідомили їй про те, що земельна ділянка площею 0,06 га, що належала ОСОБА_4, на даний час відчужена іншій особі. З того часу їй, позивачу, стало відомо про порушення її прав, а саме що на її земельну ділянку накладається суміжна земельна ділянка.

Так, 29.01.2002 р. відповідач ОСОБА_4 відчужив свою земельну ділянку площею 0,06 га ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченої приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М.

У свою чергу, 31.12.2004 р. відповідач ОСОБА_5 відчужила дану земельну ділянку відповідачу ОСОБА_3 (який за дивним збігом обставин зареєстрований за тією ж адресою, що й ОСОБА_4) відповідно до договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф..

Відповідно до даного договору дарування земельної ділянки ОСОБА_3 виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку від 14.07.2011 р., а також кадастровий номер НОМЕР_1.

Враховуючи обставину спільної реєстрації відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_11, а також зазначення в проектній документації на спірну земельну ділянку підпису та паспортних даних ОСОБА_4 замість паспортних даних ОСОБА_11, вона, позивач, приходить до повного переконання, що ці всі правочини щодо відчуження спірної земельної ділянки її брат ОСОБА_4 вчинив для того, щоб значно утруднити їй захист її прав.

Так, як нею зазначалося вище, що має місце порушення її прав як землекористувача, що полягало в наступному.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_12, є план зовнішніх меж земельної ділянки, згідно якого є чітко встановлені межі. Незважаючи на це, ОСОБА_4 самовільно встановив інші межі земельних ділянок, захопивши значну частину належної позивачу землі та майна, а саме: криницю та металічну огорожу, чим створив для неї перешкоди шляхом перекриття в'їзду та обмеження доступу до будинку та криниці. Таке порушення в подальшому привело до порушення її майнових прав з боку наступних власників суміжної земельної ділянки площею 0,06 га - ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Це підтверджується висновком експерта № 211016 від 21.10.2016 р., відповідно до якого порушення землекористування по відношенню до неї, позивача, має місце саме з боку ОСОБА_13 (теперішнього власника суміжної земельної ділянки), оскільки дана земельна ділянка накладається на ділянку, що належить їй. Зокрема у висновку зазначено, що порушення землекористування відповідно до правовстановлюючих документів з боку власника земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 ОСОБА_3, має місце. Межі ОСОБА_3 порушено з північно-західної частини ділянки ОСОБА_1 (раніше належала ОСОБА_10). накладено (допущено перетин) його земельної ділянки на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_2 на площі 0,0079 га (79 кв. м.). Також, є накладання земельної ділянки з боку інших сусідів, проте позивач на даний час не пред'являє претензій до останніх.

Тому, на думку позивача, скасуванню підлягають всі правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку площею 0,06 га, яка накладається на її ділянку.

Окрім того, вона просить суд вирішити питання про стягнення з відповідачів судових витрат. Так, в ході подачі позовної заяви та судового розгляду вона понесла наступні судові витрати: 2500,00 грн. за юридичні послуги адвоката ОСОБА_2, 4000, 00 грн. за послуги судового експерта за проведення судової земельно-технічної експертизи, а також судовий збір. Зазначене позивачем підтверджується квитанціями, що раніше були долучені до матеріалів справи.

Позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Відповідачі будучи повідомленими у порядку визначеному законом в судове засідання повторно не з'явилися.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Пунктом «г» частини 1 статті 91 ЗК України передбачено, що власники земельних ділянок зобов'язані зокрема, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Пунктом «в» ч. 3 вказаної статті передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Відповідно до абз. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Згідно з правовою позицію Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеною у справі № 6-319цс 15 (постанова від 01.07.2015 р.) судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

У відповідності до ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з положеннями п.10 ч.2 ст.16 та ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції та законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Судом встановлено, що 19.03.1996 року ОСОБА_10 на підставі рішення Коломийської міської ради від 19.09.1995 року №290 ІФ-17-2-006221 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 0,100 га, призначену для обслуговування будівель та господарських споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2. (а/с 10)

Згідно з планом, виданим ОСОБА_10, яка мешкає в АДРЕСА_2, на підставі рішення Коломийської міської ради від 19.09.1995 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,100 га в межах згідно з планом. (а/с 14)

Також 19.03.1996 року ОСОБА_4 на підставі рішення Коломийської міської ради від 19.09.1995 року №290 ІФ-17-2-006220 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 0,0600 га, призначену для для індивідуального будівництва що знаходиться в АДРЕСА_1. (а/с 17)

У відповідності до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.01.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міські нотаріального округу Маркеловою І.М., ОСОБА_4 продав свою земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_5.(а/с 220)

Згідно із договором дарування земельної ділянки від 31.12.2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. та зареєстрованим в реєстрі за № 3863, ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_3 прийняв в дар земельну ділянку розміром 0,0600 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_1. (а/с 164) Земельна ділянка розміром 0,0600 га належала дарувательці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого Коломийською міською радою 09.04.2002 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.01.2002 року, реєстр за №Д-83 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7957.

14.07.2011 року ОСОБА_3 на підставі договору дарування земельної ділянки від 31.12.2004 року НОМЕР_5 посвідченого приватним нотаріусом Досин Н.Ф., видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1. (а/с 211)

Згідно із витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8221723, виданим 01.09.2005 року Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, за ОСОБА_1 зареєстровано 1/2 частку будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2. Підставою виникнення права власності вказане рішення суду від 01.07.2005 року Колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 22.02.2012 року в справі №2-2330/2011 р. за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,100 га (05 га) для обслуговування будівель та господарських споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2. (а/с 5-7)

Згідно із актом встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі та передачі межових знаків на зберігання від 20.04.2013 року в присутності ОСОБА_1, ОСОБА_4 та представників суміжних землекористувачів ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_3 проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки по АДРЕСА_2, межі в натурі проходять по існуючій огорожі.

Відповідно до збірного кадастрового плану, виконаного інженером-землевпорядником ОСОБА_21 ТзОВ «Геоземкадсервіс» схематично зображено перетин земельних ділянок (0,0079 га); земельна ділянка згідно фактичної геодезичної зйомки (0,0692 га), земельна ділянка згідно державного акту ОСОБА_10 ( 0,1000 га), земельна ділянка згідно державного акту ОСОБА_3 (0,0600 га).

29.02.2016 року ТзОВ «Геоземкадсервіс» щодо звернення ОСОБА_1 по питанню виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_10, повідомило, що була проведена геодезична зйомка земельної ділянки по існуючих фактичних межах. Під час проведення робіт був виявлений перетин земельної ділянки із земельною ділянкою ОСОБА_3, площа якого становить 0,0079 га.

Відповідно до висновку експерта судової земельно-технічної експертизи №211016 від 21.10.2016 року порушення землекористування відповідно до правовстановлюючих документів з боку власника земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 ОСОБА_3, має місце. Межі ОСОБА_3 порушено з північно-західної частини ділянки ОСОБА_1 (раніше належала ОСОБА_10) накладено (допущено перетин) його земельної ділянки на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_2 на площі 0,0079 га (79 кв.м.), а також захоплено сусідами і встановлено капітальні огорожі: ОСОБА_18 захопив земельну ділянку площею 0,0183 га (183 кв.м.) і встановив капітальну огорожу. ОСОБА_17 захопив земельну ділянку площею 0,0043 га (43 кв.м.) і встановив капітальну огрожу. Площа приватизованої земельної ділянки ОСОБА_1 (раніше належала ОСОБА_10) із-за накладки (перетину) ділянки ОСОБА_3 становить не 0,1 га (1000 кв.м.), а 0,0921 га (921 кв.м.), а з врахуванням даної накладки і із-за захоплення сусідами ОСОБА_18 і ОСОБА_17 площа ділянки ОСОБА_1 (ОСОБА_10) становить не 0,1га (1000 кв.м.), а: 0,1 (0,0079+0,0183+0,0043=0,0305)=0,0695 га =(695 кв.м.).

Враховуючи вище наведене, суд вважає позов належним чином обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, оскільки з матеріалів справи вбачається порушення землекористування відповідно до правовстановлюючих документів з боку власника земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 ОСОБА_3, межі ОСОБА_3 порушено з північно-західної частини ділянки ОСОБА_1 (раніше належала ОСОБА_10) накладено (допущено перетин) його земельної ділянки на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_2 на площі 0,0079 га (79 кв.м.), а також захоплено сусідами і встановлено капітальні огорожі ОСОБА_18 та ОСОБА_17, площа приватизованої земельної ділянки ОСОБА_1 (раніше належала ОСОБА_10) із-за накладки (перетину) ділянки ОСОБА_3 становить не 0,1 га (1000 кв.м.), а 0,0921 га (921 кв.м.), а з врахуванням даної накладки і із-за захоплення сусідами ОСОБА_18 і ОСОБА_17 площа ділянки ОСОБА_1 (ОСОБА_10) становить не 0,1га, а 0,0695 га, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договорів дарування, і купівлі продажу земельних ділянок та державних актів про право власності на земельні ділянки необхідно задовольнити.

На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 84, 88, 213-215, 223-228, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності землю від 19.03.1996 р., виданий на ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1 (для індивідуального будівництва);

Визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.01.2002 р., посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міські нотаріального округу Маркеловою І.М., відповідно до якого ОСОБА_4 продав свою земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_5.

Визнати недійсним та скасувати договір дарування земельної ділянки від 31.12.2004 р. посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф., відповідно до якого ОСОБА_5 відчужила земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_3.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку від 14.07.2011 р., виданий на ОСОБА_3 (площа земельної ділянки 0,06 га, кадастровий номер НОМЕР_1).

Стягнутина користь позивача ОСОБА_1 з відповідачів судові витрати, з ОСОБА_3 - 2653 грн. 86 коп., ОСОБА_4 - 2653 грн. 86 коп., та ОСОБА_5 - 2653 грн. 86 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Димашок В. П.