Справа № 155/1747/15-ц Провадження № 22-ц/773/460/17 Головуючий у 1 інстанції: Чонка В.В.
Категорія: 2 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Осіпука В.В., Русинчука М.М.,

з участю секретаря Лимаря Р.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ПАТ КБ «Надра» про витребування майна із чужого незаконного володіння, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 29 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, мотивуючи його тим, що він 11 січня 2008 року уклав з ВАТ КБ «Надра» кредитний договір «Автопакет» №228/9-В/А/277263 з метою отримання коштів для часткової оплати вартості придбаного автомобіля. В якості забезпечення виконання зобовязань щодо погашення кредиту передав в заставу придбаний легковий автомобіль марки ВАЗ-210994, 2007 року випуску, сірого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2. Автомобіль був зареєстрований за ним 13 травня 2008 року. Повна вартість даного автомобіля становила 42000,00 гривень, з яких ОСОБА_3 сплатив перший внесок згідно договору в сумі 8418,00 гривень, на виконання кредитного договору сплатив 1335 доларів США та відповідні платежі на виконання договору страхування вищевказаного автомобіля.

24 грудня 2009 року позивач надав ОСОБА_4, його доньці ОСОБА_5 та зятю ОСОБА_6 довіреність на право керування даним автомобілем строком на пять років до 24 грудня 2014 року. При цьому сторони домовилися, що відповідач здійснюватиме погашення решти кредиту, користуватиметься автомобілем добросовісно, а позивач після закінчення строку дії кредитного договору сприятиме у переоформленні автомобіля на відповідача ОСОБА_4

На початку жовтня 2014 року позивач отримав витяг про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) №45229105 від 25 вересня 2014 року. Проте відповідач відмовився повернути йому кошти, сплачені ним як перший внесок за придбання автомобіля та на виконання кредитного договору, у звязку з чим була припинена дія довіренності на право розпорядження транспортним засобом на імя ОСОБА_4. Позивач ОСОБА_3 вважає, що відповідач ОСОБА_4 без достатніх на те законних підстав, незаконно користується належним йому автомобілем, порушує його права як власника автомобіля, а тому просив суд витребувати від відповідача ОСОБА_4 на його користь автомобіль марки ВАЗ-210994, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов Y6D7476, разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АСС №064158.

ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 та просив визнати за ним право власності на легковий автомобіль марки ВАЗ-210994, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов Y6D7476 з підстав укладення між сторонами договору купівлі-продажу автомобіля у вигляді розписки, згідно з якою позивач продав йому автомобіль, довіреності на право розпорядження транспортним засобом, та погашення ОСОБА_4 кредиту, отриманого ОСОБА_3 на придбання автомобіля.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 29 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ПАТ КБ «Надра» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль задоволено.

Ухвалено визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль ВАЗ-210994, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов №Y6D7476.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 551 гривню 20 копійок сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі, відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що довіреність на право розпорядження транспортним засобом, видана позивачем відповідачу, є удаваним правочином відповідно до статті 235 ЦК України, фактично вважається укладеним сторонами договором купівлі-продажу автомобіля, тому наявні правові підстави для визнання права власності на спірний автомобіль за відповідачем у порядку статті 392 ЦК України, а також, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем спірного рухомого майна.

Однак, з такими висновками суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 січня 2008 року ОСОБА_3 уклав з ВАТ КБ «Надра» кредитний договір «Автопакет» №228/9-В/А/277263 з метою отримання коштів для часткової оплати вартості придбаного автомобіля. Відповідно до умов укладеного Договору, Банк надавав позивачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 6650,00 доларів США на придбання автотранспортного засобу з терміном погашення до 11 січня 2013 року.

В якості забезпечення виконання позичальником зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених Договором, можливих штрафних санкцій, позичальник передав в заставу легковий автомобіль марки ВАЗ-210994, 2007 року випуску, сірого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, який зареєстрований 13 травня 2008 року за позивачем ОСОБА_3

Повна вартість даного автомобіля становила 42000,00 гривень, з яких позивач ОСОБА_3 сплатив перший внесок згідно договору в сумі 8418,00 гривень. На виконання умов кредитного договору за період з 11 січня 2008 року по 03 вересня 2009 року позивач погасив частину кредиту на загальну суму 1335 доларів США, що у гривневому еквіваленті становило 8418,00 гривень.

Наприкінці 2009 року до позивача звернувся відповідач ОСОБА_4 з наміром придбати зазначений автомобіль шляхом видачі довіреності на право керування транспортним засобом. При цьому сторони домовилися, що відповідач здійснюватиме погашення решти кредиту, користуватиметься автомобілем добросовісно, а позивач після закінчення строку дії кредитного договору сприятиме у переоформленні автомобіля на відповідача ОСОБА_4.

24 грудня 2009 року ОСОБА_3 видав ОСОБА_4, його доньці ОСОБА_5 та зятю ОСОБА_6 нотаріально посвідчену довіреність на право керування та розпорядження належним йому автомобілем строком на пять років до 24 грудня 2014 року(а.с.85) та письмову розписку про продаж автомобіля ВАЗ 210994, 2007 року випуску ОСОБА_4 В свою чергу ОСОБА_4 надав розписку про те, що зобовязується платити кредит за автомобіль, який купив в ОСОБА_3О.(а.с.63).

На початку жовтня 2014 року позивач отримав витяг про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) №45229105 від 25 вересня 2014 року, з якого вбачається, що запис про заставу вищезазначеного автомобіля вилучено за заявою ВАТ КБ «Надра» у звязку із сплатою коштів за кредитним договором.

20 листопада 2014 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до позивача з письмовою вимогою про зняття з обліку зазначеного автомобіля та реєстрації автомобіля на його імя в органах МРЕВ.

Позивач, у свою чергу, звернувся до ОСОБА_4 з письмовою вимогою від 21 листопада 2014 року про повернення йому у належному стані автомобіля.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами,що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією субєкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між субєктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець(одна сторона) зобовязується передати майно у власність покупцеві(другій стороні), а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності.

Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через предявлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Такий правовий висновок викладений в Постанові Верховного Суду України в справі №6-688цс15 від 16 грудня 2015 року, який в силу положень ст.360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України.

Таким чином, враховуючи, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за ОСОБА_3, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 та визнання за ним права власності на спірний автомобіль.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Враховуючи, що дія довіренності на розпорядження транспортним засобом від 24.12.2009 на імя ОСОБА_4 припинена 16.10.2014 року(а.с.24), а тому відповідач користується спірним автомобілем без достатньої правової підстави. В звязку з цим, спірний автомобіль підлягає витребуванню із чужого незаконного володіння ОСОБА_4.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення первісного позову ОСОБА_7 про витребування майна із чужогонезаконного володіння та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання права власності на спірний автомобіль.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 29 листопада 2016 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ПАТ КБ «Надра» про витребування майна із чужого незаконного володіння задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_4 та передати ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ-210994, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов №Y6D7476, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АСС № 064158, видане 13 травня 2008 року.

В зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді