Справа № 523/266/17
Провадження №2/523/618/17
"06" грудня 2017 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді - Виноградової Н.В.,
при секретарі судового засідання - Одарія В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування, -
До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, в якому позивач просив: усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до цього майна та визнати ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, РНОКПП - НОМЕР_1) такою, що втратила право користування квартирою.
Позивач надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, жодних клопотань, заперечень до суду не надавав.
У зв'язку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступних обставин.
13.02.2012 року Банк відступив Позивачу відповідно до Договору факторингу та Договору про відступлення прав за договором іпотеки свої права вимоги до Відповідача за зобов'язаннями по Кредитному та Іпотечному договорам.
П.5 Іпотечного договору містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. У зв'язку з грубим порушенням Відповідачем умов Кредитного договору, зокрема, неповернення кредиту, несплати процентів та комісій за користування кредитом, Позивач в позасудовому порядку врегулював питання зверненням стягнення на предмет іпотеки, що передбачено умовами Іпотечного договору та Законом України «Про іпотеку».
16.07.2015 року Позивач набув у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», право власності на предмет іпотеки, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
18.11.2016 року Позивачем була здійснена спроба потрапити у власне майно, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживає Відповідач. Відповідно до акту обстеження майна від 18.11.2016 року майно знаходиться у житловому стані, немає жодних видимих пошкоджень, а відповідно до акту обстеження майна від 25.11.2016 року стан цього ж майна встановити не можна, не надано доступ до лічильників газу, води, електричної енергії, внаслідок чого неможливо встановити їх справність та використання відповідно до норм.
Відповідно до ст. 386 ЦК України - власник, який має тільки підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Нормою ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст.150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Будь-які договори найму чи оренди житлового приміщення у спірній квартирі, між позивачем та відповідачем не укладалися.
Частиною 1 ст.15 ЦК України, ч.1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до абз. 2 п. 11постанови № 14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року Верховний Суд України роз'яснив, що, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі №6-84цс14, яка у відповідності до ч. 1ст. 360-1 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
При таких обставинах, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів наданих стороною у справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених ТОВ «Кей-Колект» позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтвердженні судові витрати: 2756 гривень - судовий збір.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування - задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до цього майна.
Визнати ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, РНОКПП - НОМЕР_1) такою, що втратила право користування квартирою, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, РНОКПП - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судовий збір у розмірі 2756 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: