№ 207/3380/16-ц
№ 2/207/63/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Камянське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Крупновій І.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Камянське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Третя дніпродзержинська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області , про визнання права власності ,

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою , у якій просила визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого 24 вересня 2015 року , оскільки квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 придбані на імя відповідачки ОСОБА_2 , яка перебувала у шлюбі з її батьком ОСОБА_3 . ОСОБА_3 помер 24 вересня 2015 року . Після його смерті залишилося спадкове майно , яке складається з квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 . 30 вересня 2015 року звернулася до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини . Постановою нотаріуса від 26 квітня 2016 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим , що не надала правовстановлюючі документи на спадкове майно .

У подальшому позивачка ОСОБА_1 зменшила свої позовні вимоги і просила визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого 24 вересня 2015 року , оскільки спадковим майном є 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 , а вона та відповідачка ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом .

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в уточненому вигляді і пояснила , що після смерті батька разом з його дружиною ОСОБА_2 є спадкоємицями його майна за законом , яке складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 та 1/2 частки квартири АДРЕСА_4 . Звернулася з заявою у нотаріальну контору та їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину . За життя батько не виділяв своїх часток у квартирах , придбаних у шлюбі, тому не надала нотаріусу правовстановлюючі документи . Просила визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_5 ( Телефонічної ) у м. Камянське Дніпропетровської області та на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 .

Відповідачка ОСОБА_2 заявлений позов визнала частково і пояснила , що квартира АДРЕСА_3 була придбана не на сумісні кошти , а на кошти , які передала їй сестра ОСОБА_4 від продажу квартири у м. Кривий Ріг , де проживав її батько , для того , щоб придбати йому квартиру в м. Дніпродзержинську . Тому вважає, що позивачка не має прав на цю квартиру . Квартира АДРЕСА_4 була придбана для її сина за спільні кошти сина та їхні з чоловіком . Тому вважає , що позивачка може претендувати тільки на 1/8 частку цієї квартири .

Представник третьої особи Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі .

Суд , вислухавши пояснення осіб , які беруть участь у справі , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що відповідачка ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 21 жовтня 2006 року ( а.с. 38 ) . Під час перебування у шлюбі , згідно договору купівлі-продажу від 18 квітня 2008 року відповідачка ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_5 ( Телефонічної ) у м. Камянське Дніпропетровської області ( а.с. 52 ) . Згідно договору купівлі-продажу від 5 грудня2013 року відповідачка ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 помер 24 вересня 2015 року ( а.с. 7 ) .

Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини , чоловіка є , зокрема : майно , набуте нею , ним до шлюбу ; майно , набуте нею , ним за час шлюбу , але на підставі договору дарування або в порядку спадкування ; майно, набуте нею , ним за час шлюбу , але за кошти , які належали їй , йому особисто .

Згідно ст. 60 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання , ведення домашнього господарства , догляд за дітьми , хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ) . Вважається , що кожна річ , набута за час шлюбу , крім речей індивідуального користування , є обєктом права спільної сумісної власності подружжя .

Свідок ОСОБА_4 пояснила , що у 2008 році продала квартиру в м. Кривий Ріг , в якій проживав батько . Після цього передала гроші в сумі 17000 доларів США своїй сестрі ОСОБА_2 , щоб вона придбала квартиру для батька у м. Дніпродзержинську . Відповідачка купила однокімнатну квартиру по вулиці Урицького у м. Дніпродзержинську та оформила її на себе .

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу .

Доводи відповідачки ОСОБА_2 про те , що квартира АДРЕСА_5 ( Телефонічної ) у м. Камянське Дніпропетровської області придбана не за спільні кошти подружжя , а за кошти її сестри ОСОБА_4 протирічать письмовим доказам по справі . Так , згідно довідки приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ( а.с. 61 ) 2 квітня 2008 року ОСОБА_4 продала квартиру за 14000 гривень , а квартира АДРЕСА_5 ( Телефонічній ) у м. Камянське Дніпропетровської області придбана ОСОБА_2 18 квітня 2008 року за 81000 гривень ( а.с. 52 ) . Відповідачкою суду не надані письмові докази того , що саме за кошти від продажу квартири ОСОБА_4 придбана спірна квартира . ОСОБА_4 не оспорювала договір купівлі-продажу . ОСОБА_2 не визнавала у судовому порядку зазначену квартиру особистою власністю . Тому суд приходить до висновку , що квартира АДРЕСА_5 ( Телефонічній ) у м. Камянське Дніпропетровської області є спільним майном подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Доводи відповідачки ОСОБА_2 про те , що квартира АДРЕСА_2 була придбана для її сина за спільні кошти сина та їхні з чоловіком , не підтверджуються письмовими доказами . Згідно договору купівлі-продажу від 5 грудня 2013 року ( а.с. 53 ) власником квартири є ОСОБА_2 . Інших доказів відповідачкою суду не надано . Тому суд приходить до висновку , що квартира АДРЕСА_2 є спільним майном подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна , що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором .

Згідно ст. 1218 ЦК України 2003 року до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті .

Згідно ст. 1226 ЦК України 2003 року частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах .

Таким чином , спадковим майном є 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 .

З матеріалів спадкової справи ( а.с. 30 - 49 ) слідує , що спадкоємцями ОСОБА_5 є сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які подали заяви до нотаріальної контори про спадкування за законом ( а.с 31 , 35 ) . Сторони отримали свідоцтво про право на спадщину за законом від 6 квітня 2016 року , кожна на 1/2 частку квартири АДРЕСА_6 ( а.с. 47 - 48 ) .

Вартість квартири АДРЕСА_5 ( Телефонічної ) у м. Камянське Дніпропетровської області складає 63818 гривень ( а.с. 64 - 80 ) . Вартість квартири АДРЕСА_2 складає 115533 гривні ( а.с. 81 - 97 ) .

При таких обставинах справи суд приходить до висновку необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_5 ( Телефонічної ) у м. Камянське Дніпропетровської області і 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3О , померлого 24 вересня 2015 року .

При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено , тому судові витрати підлягають стягненню з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки .

Керуючись ст. 1218 , 1226 , 1258 , 1261 , 1268 , 1269 ЦК України 2003 року , ст. 57 , 60 , 70 СК України , ст. 8 , 15 , 60 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_5 ( Телефонічної ) у м. Камянське Дніпропетровської області загальною площею 23,6 метрів квадратних , житловою площею 13,0 метрів квадратних в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого 24 вересня 2015 року .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 загальною площею 39,8 метрів квадратних , житловою площею 18,7 метрів квадратних в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого 24 вересня 2015 року .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати 551 гривню 20 копійок .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба