У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., МаляренкаА.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Весна», про встановлення порушеного права на вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Весна», про виділення частки у майні спільної сумісної власності в натурі, та компенсації її вартості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Донецької області від 05 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що йому та його батьку ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1, де він проживав разом з батьками до 2013 року. У 2014 році шлюб між батьками розірвано та вони стали жити окремо. До кінця 2014 року позивач періодично проживав то з батьком, то з матір'ю, проте, після вселення у квартиру дружини відповідача, замки на вхідних дверях спірної квартири були замінені, внаслідок чого він став проживати у друзів. Неодноразові звернення до батька з проханням не чинити йому перешкоди у користуванні спільною квартирою не дали наслідків. Із заявами про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням ОСОБА_4 звертався до поліції. Іншого житла він не має, тому просив суд вселити його у вказану квартиру та зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди у користуванні спірною квартирою.

ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому зазначав, що йому належить 5/6 частини квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 - 1/6 частини. Відповідно до експертної оцінки вартість спірної квартири складає 402 428 грн, а вартість частини, належної ОСОБА_4 - 66 401 грн. Враховуючи, що частка ОСОБА_4 є незначною, спільне володіння та користування квартирою неможливе, просив суд виділити у натурі 33/200 частки вказаної квартири, шляхом її грошової компенсації ОСОБА_4, та визнати вказану частку власністю ОСОБА_5 Вартість вказаної частки просив визначити у розмірі 43 221 грн, оскільки він за власний кошт зробив ремонт, внаслідок чого вартість квартири збільшилася.

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 07 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 задоволено. Виділено ОСОБА_4 у натурі 33/200 частки квартири АДРЕСА_1, шляхом її грошової компенсації у розмірі 66 401 грн. Припинено право власності ОСОБА_4 та визнано право власності за ОСОБА_5 на 33/200 частини у спірній квартирі. У рахунок належної ОСОБА_4 частки квартири у розмірі 33/200 на депозитний рахунок ТУ ДСА у Донецькій області ОСОБА_4 вніс грошову компенсацію у розмірі 66 401 грн.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 05 квітня 2017 року рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 07 лютого 2017 року скасовано, позов ОСОБА_4 задоволено. Вселено ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні квартирою АДРЕСА_2 У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-68 цс14, відповідно до цієї норми, зокрема пункту 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України, право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Частиною 1 ст. 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57−60 ЦПК України.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 Сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 у частках 167/200 (ОСОБА_5.) та 33/200 (ОСОБА_4.). Відповідач обмежив доступ ОСОБА_4 до спірної квартири, шляхом заміни замків на вхідних дверях. ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства ІІ групи, іншого житла не має.

Оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості проживання в одній квартирі сторін немає, наявність постійних бійок, сварок та непорозумінь у побуті, про які зазначав ОСОБА_5, матеріалами справи не підтверджено, позбавлення ОСОБА_4 права власності на належну йому частину квартири завдасть істотної шкоди його інтересам, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у зустрічному позові ОСОБА_5 та задовольнив позов ОСОБА_4

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Леванчук А.О., МаляренкоА.В.