Справа № 342/112/17
Провадження № 2/342/214/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І.-М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки, 27 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідності до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 14.07.1987 року житловий будинок, розташований по вул.Лесі Українки, 27 (колишня вул. Пушкіна, 14) в с.Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, належав колгоспному двору, головою якого була прабабка позивача - ОСОБА_3. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,11 га, що доводиться довідкою Торговицької сільської ради № 1557 від 05.12.2016 року. Будівництво житлового будинку та господарських споруд було здійснено у 1964 році, що доводиться технічним паспортом. У відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку, двох літніх кухонь, сараю, стодоли, комори, гаража, вбиральні, колодязя, воріт та огорожі. Згідно звіту про оцінку майна ФОП ОСОБА_4 житловий будинок по вул. Лесі Українки, 27 в с.Торговиця Городенківського району, перебуває у задовільному стані, його ринкова вартість становить 79 394 грн. За результатами проведення технічного обстеження згаданого будинковолодіння встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. 25 грудня 2012 року ОСОБА_3 вчинила на користь позивача заповіт, згідно з яким розпорядила йому все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. 07.01.2014 року ОСОБА_3 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть І-НМ № 237040 від 07.11.2016 року, актовий запис № 2. З метою реалізації спадкових прав позивач звернувся до нотаріуса Городенківського РНО ОСОБА_5 У видачі документів на спадщину на житловий будинок нотаріус позивачу відмовив через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.01.2017 року. З довідки Торговицької сільської ради №1458 від 21.11.2016 року вбачається, що станом на 15.04.1991 року у житловому господарстві проживала лише ОСОБА_3. На час смерті прабабки, позивач проживав разом з нею однією сім»єю, вели спільне господарство, його сім»я проводила її поховання, що доводиться довідкою Торговицької сдьської ради №193 від 05.02.2014 року. Після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1 фактично вступив в управління спадковим майном - продовжує проживати у житловому будинку, допомогає утримувати його в належному стані, виготовив технічну документацію за власні кошти, обробляє земельну ділянку, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору. Єдиним сином ОСОБА_3 є дід позивача- Липчук ОСОБА_6, проте він на спадщину не претендує в органи нотаріату з приводу її оформлення не звертався.

В судове засідання сторони не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує. Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14.07.1987 року, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної ОСОБА_5 народних депутатів № 142 від 10.07.1987 року слідує, що в цілому жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селі Торговиця по вулиці Пушкіна за № 14 дійсно належить на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3.

Як слідує з довідки № 412 від 14.03.2017 року, виданої виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району, згідно попередніх рішень сільвиконкому вулицю Пушкіна перейменовано на вул. ОСОБА_7, а номер його індивідуального житлового будинку змінено з 14 на 27.

У відповідності з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с. Торговиця по вул. Л.Українки, 27 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1964 р., загальною площею 44,0 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м., 2 літніх кухонь, сараю, вбиральні, гаражу, комори, стодоли, колодязя, воріт, 2 огорож.

Згідно звіту про оцінку житлового будинку, складеного ФОП ОСОБА_4 встановлено, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами станом на 15.12.2016 року становить 79394,00 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Згідно довідки № 1458, виданої 21.11.2016 р. виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що станом на 15.04.1991 року в господарстві по вулиці Л.Українки, 27 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області проживала та була зареєстрована одна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

За заповітом від 25.12.2012 року, посвідченим секретарем Торговицької сільської ради, зареєстрованим за № 44, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким усю свою спадщину, права, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права і обов'язки, які можуть їй належати у майбутньому заповіла своєму правнуку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 померла 07.01.2014 року, про що свідчить копія повторного свідоцтва про смерть серія І-НМ № 237040.

Внаслідок її смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

Повторним свідоцтвом про народження позивача - ОСОБА_1, серії І-НМ № 030987 від 01.07.1999 р., свідоцтвом про народження матері позивача - ОСОБА_8, серії ІІ-НМ № 381531 від 11.07.1981 р., свідоцтвом про одруження батьків позивача - ОСОБА_9 та ОСОБА_10, серії І-НМ № 029646 від 06.06.1998 р., свідоцтвом про народження дідуся позивача по материній лінії - ОСОБА_2, серії І-ЯК № 1148929 від 08.09.1966 р. стверджено, що позивач ОСОБА_1 є правнуком ОСОБА_3.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є її правнук ОСОБА_1 (позивач).

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Син спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідач) позовні вимоги визнає в повному обсязі, на частку у спадковому майні не претендує, до органів нотаріату з приводу оформлення спадщини не звертався та звертатися не буде, що стверджено поданою до суду заявою.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Довідкою № 413 від 14.03.2017 року, виданою виконкомом Торговицької сільської ради підтверджено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки на день її смерті проживав разом з нею в с. Торговиця по вул. Лесі Українки, 27, без реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З постанови приватного нотаріуса Городенківського РНО ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.01.2017 року слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за № 27 по вулиці Лесі Українки в селі Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, оскільки вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, що позбавляє нотаріуса визначити частку спадкодавця в житловому будинку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З довідки № 1557 від 05.12.2016 року, виданої виконавчим комітетом Торговицької сільської ради слідує, що площа земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 0,11 га по вул. Лесі Українки, 27 (Пушкіна, 14) в с.Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області.

Позивач фактично успадкував житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки, 27 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через реєстрацію господарства як колгоспного двору.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки, 27 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем.

На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1216 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки, 27 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.