Справа № 222/412/17
Провадження № 2-о/222/80/2017 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., ознайомившись з заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту смерті фізичної особи на тимчасово непідконтрольній території України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт смерті її колишнього чоловіка ОСОБА_4, оскільки останній помер в м. Донецьк, а документи, які підтверджують його смерть є недійсними та не створюють правових наслідків, в звязку з тим, що видані органами, які непідконтрольні території України.

Однак дана заява не може бути прийнята до розгляду Володарського райсуду та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, згідно ч.2 п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 257-1 ЦПК України визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Частиною 2 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Проте, заява ОСОБА_1 містить протиріччя, а саме в заяві ОСОБА_1 зазначена як заявниця, а її неповнолітні діти зазначені заінтересованими особами, але як вбачається зі змісту заяви, то ОСОБА_1 звертається до суду діючи в інтересах неповнолітніх дітей.

Крім цього, як розяснено в пункті 13 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Проте, заявницею до заяви не надано письмової відмови органу ДРАЦС в проведенні державної реєстрації факту смерті її колишнього чоловіка ОСОБА_4

Тому, на підставі ст. 121 ЦПК України заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху для усунення протиріч, а саме для зазначення статусу заявника, який діє в інтересах неповнолітніх осіб, з зазначенням кола належних заінтересованих осіб та надання письмової відмови органу ДРАЦС в проведенні державної реєстрації факту смерті колишнього чоловіка, з наданням строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121, 256, 258 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту смерті фізичної особи на тимчасово непідконтрольній території України залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк 5 (пять) днів з моменту отримання копії даної ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків заяви надіславши на її адресу копію цієї ухвали.

Розяснити ОСОБА_1, що у разі невиконання вимог суду в зазначений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.О. Подліпенець.