АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1655/17 Номер провадження 22-ц/786/2487/17Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого-судді Пилипчук Л.І.,

суддів Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28 серпня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

14.03.2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом, який уточнила у липні 2017 року, до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття в твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та по 2000 грн. щомісяця на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської обласаті від 28 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 739,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 14.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 300,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

В інших позовних вимогах відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 332,48 грн.

Із вказаним рішенням не погодилася позивачка та оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з'ясування фактичних обставин справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просила рішення змінити та стягнути з відповідача на її користь аліменти по 2000 грн. щомісячно на утримання дитини та на своє утримання до досягнення дочкою трирічного віку.

Вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про відсутність у відповідача доходів, при цьому не перевірив майновий стан відповідача належними доказами, не врахував матеріальне становище дитини та її матері, відсутність у платника аліментів інших дітей.

Стверджує, що відповідач надає послуги з організації миття автомашин та хімчистки та має дохід. Він також не перебуває на обліку в центрі зайнятості , а отже не потребує допомоги від держави та допомоги у працевлаштуванні. Крім того, суд не оцінив факт поїздки ОСОБА_3 до Польщі, що на її думку також вказує на забезпеченість відповідача.

Не погоджується з обґрунтуванням суду розміру аліментів 50% прожиткового мінімуму, оскільки передбачений законом мінімум аліментів - є винятком та має застосовуватися, коли інший з подружжя має самостійні доходи. Вона ж через необхідність здійснення постійного догляду за дитиною та її грудного годування. об'єктивно в даний час не здатна забезпечувати матеріально себе і дитину.

Вважає, що при визначенні розміру аліментів за відсутності об'єктивних даних про матеріальний стан відповідача, суд мав врахувати існуючі офіційні статистичні показники середньої заробітної плати у м.Кременчуці.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2016 року. /а.с.7/ Мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с.6/ Проживають окремо.

Частково задовольняючи позов та стягуючи аліменти на утримання дитини в розмірі по 739 грн. щомісячно, на утримання дружини в розмірі по 300 грн., місцевий суд виходив з того, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач не виконує належним чином обов'язок по утриманню дитини, враховуючи матеріальний стан платника аліментів, який ніде не працює, матеріальний стан дитини, яка знаходиться на утримання непрацюючої матері, а також враховуючи повідомлення відповідача про можливість надавати позивачці утримання в розмірі 300 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до заперечення рішення, переоцінки встановлених фактичних обставин.

Згідно 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу ( ч.4 ст.84 СК України).

Відповідно до абз.1 ч.1, ч.ч.2.3,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть учать у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях .

Позивачкою не наведено жодних належних та допустимих доказів, які б обгрунтовували заявлений нею розмір аліментів.

Доводи позивачки щодо наявності у відповідача доходів від надання послуг ґрунтуються на її припущеннях та не підтверджені будь-якими доказами, які б відповідали вимогам ст.ст.58,59 ЦПК України.

Твердження щодо матеріальної забезпеченості відповідача з огляду на факт його поїздки до Польщі та факт неперебування на обліку в центрі зайнятості також грунтуються на власних припущеннях позивачки і не мають ніякого доказового значення та не підтверджують дохід відповідача, наявність якого слугувала б обґрунтуваною підставою для стягнення аліментів у розмірі відповідно до позовних вимог - по 2000 грн. на своє та дитини утримання.

Не ґрунтується на законі посилання позивачки на рівень середньої заробітної плати у м.Кременчуці.

Колегія суддів приходить до висновку, що районний суд, визначаючи розмір аліментів, дотримався вимог ст.ст.84, 182 СК України та вимог ст.ст.212-213 ЦПК України, тому рішення суду першої інстанції залишає без змін, апеляційну скаргу відхиляє.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28 серпня 2017 року - залишити без змін.

Узвала набирає законної сиди з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя (підпис) Л.І. Пилипчук

Судді (підписи) С.М. Бондаревська

Т.О. Кривчун

З оригіналом згідно: Л.І. Пилипчук