АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1837/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, будинковолодінням та встановлення порядку користування,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що являється власником ? частини будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: вул. Мічуріна в с. Новодмитрівка Золотоніського району Черкаської області, яке розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,256 га.

Інша ? частини будинковолодіння належить відповідачу ОСОБА_6

Відповідач протягом останніх чотирьох років постійно створює перешкоди ОСОБА_7 у користуванні спільним будинковолодінням, господарськими будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою, не допускає до користування вказаним майном, внаслідок чого остання змушена проживати в іншому місці винаймаючи житло.

Щодо спору про усунення перешкод в користуванні будинком та порядку користування земельною ділянкою, позивач неодноразово зверталась до відповідача з пропозицією добровільного його врегулювання, проте ОСОБА_6 на пропозиції по врегулюванню вказаного питання не погоджується.

Крім того, позивач зверталась до відповідача з пропозицією укласти договір сервітуту користування земельною ділянкою, щоб мати доступ до своєї частини будинковолодіння, однак ОСОБА_6 категорично відмовився підписувати такий договір, про що було складено відповідний акт.

Враховуючи вищенаведене ОСОБА_7 просила суд заборонити ОСОБА_6 створювати їй будь-які перешкоди у користуванні спільним будинковолодінням, господарськими спорудами та будівлями, а також земельною ділянкою за адресою вул. Мічуріна, 3 в с. Новодмитрівка Золотоніського району Черкаської області та встановити порядок користування спільним будинковолодінням, господарськими спорудами та будівлями, а також земельною ділянкою за вищезазначеною адресою для співвласників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 шляхом постійного, безперешкодного та вільного доступу. Стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено у повному обсязі.

Заборонено ОСОБА_6 створювати будь-які перешкоди ОСОБА_7 у користуванні спільним будинковолодінням, господарським спорудами та будівлями, а також земельною ділянкою, що розташовані за адресою: с. Нова Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, вул. Мічуріна, 3.

Встановлено порядок користування спільним будинковолодінням, господарським спорудами та будівлями, а також земельною ділянкою, що розташовані за адресою: с. Нова Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, вул. Мічуріна, 3 для співвласників будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 шляхом постійного, безперешкодного та вільного доступу.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судовий збір у сумі 487, 20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилаючись на незаконність рішення суду, неповне зясування всіх фактичних обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до п.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскаржуване рішення суду не відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка на якій знаходиться будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами, за адресою вул. Мічуріна, 3, с. Нова Дмитрівка, Золотоніського району Черкаської області не розподілялася між сторонами. Однак на вказаній земельній ділянці знаходиться частина будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами, яка належить позивачу. Заборона позивачу користуватися вказаною земельною ділянкою необхідною для належного користування своїм майном призводить до позбавлення позивача гарантованих йому Конституційних прав на вільне володіння, користування та розпоряджання своїм майном та фактично призводить до позбавлення можливості позивача використовувати своє майно та фактичної неможливості особи проживати в своєму домоволодінні, що є недопустимим, а тому позов підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Приписами ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За змістом ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_7 є власником ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Мічуріна, 3 с. Нова Дмитрівка, Золотоніського району Черкаської області, згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.11.2014 року за №29607088 (а.с. 8-9).

Крім того, набуття позивачем права власності на ? частину вказаного домоволодіння підтверджується також рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 серпня 2014 року (а.с. 6-7).

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено показами сторін при розгляді справи в апеляційному порядку, відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні спірним домоволодінням, зокрема вона не може використовувати дане домоволодіння для особистого проживання та змушена винаймати житло.

Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці розміром 0, 512 га. На підставі рішення Новодмитрівської сільської ради народних депутатів Золотоніського району Черкаської області від 15 грудня 1993 року ОСОБА_6 отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,512 га, яка розташована в с. Новодмитрівка Золотоніського району Черкаської області, для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 10 березня 1998 року (а.с.119).

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 серпня 2014 року в частині визнання земельної ділянки по вул. Мічуріна, 3 в с. Нова Дмитрівна Золотоніського району Черкаської області спільною власністю подружжя та проведення її розподілу позивачу ОСОБА_7 було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене майно.

Таким чином судовою колегією встановлено, що вказана земельна ділянка належить на праві приватної власності ОСОБА_6, що належним чином підтверджено матеріалами справи.

Статтею 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Вказана норма земельного законодавства також кореспондується змісту норми статті 377 ЦК України, яка регулює право на земельну ділянку у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розміщені на ній.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Сторонами не вирішувалось питання про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, яким є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Мічуріна, 3 с. Нова Дмитрівка, Золотоніського району Черкаської області.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися конкретним способом захисту свого права. Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_7, як співвласник спірного житлового будинку, з метою захисту своїх прав обрала спосіб, який не передбачений ст. 16 ЦК України, одночасно зазначивши порядок здійснення такого захисту.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням вищезазначених положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

З аналізу зазначеного випливає, що спосіб захисту порушеного права має бути обраний такий, що реально може його захистити.

ОСОБА_7 звертаючись до суду з позовом просила встановити порядок користування спільним будинковолодінням, господарськими спорудами та будівлями, а також земельною ділянкою за вказаною адресою для співвласників будинку шляхом постійного безперешкодного та вільного доступу та заборонити відповідачу створювати будь-які перешкоди у користуванні спільним майном.

Обраний ОСОБА_7 спосіб захисту порушеного права не може в повній мірі захистити її право власності на частку домоволодіння, однак судова колегія приходить до висновку, що оскільки наявне порушення прав позивача щодо користування спірним майном, тому воно підлягає захисту в судовому порядку у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 3 ЦК України.

З огляду на наявність порушеного права особи, керуючись засадами справедливості та розумності, колегія суддів приходить до висновку, що права та інтереси позивача підлягають захисту у судовому порядку шляхом зобовязання відповідача не чинити перешкод співвласнику в користуванні спільною частковою власністю, а саме будинком та надвірними спорудами, що знаходяться за адресою с. Нова Дмитрівна, вул. Мічуріна, 3 Золотоніського району Черкаської області та земельною ділянкою необхідною для безперешкодного доступу та користування вказаним житловим будинком та надвірними спорудами.

За таких обставин, оскільки районним судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, тому воно підлягає скасуванню у відповідності до ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1, ст.307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2017 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_7 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_7 в користуванні спільною частковою власністю, а саме будинком та надвірними спорудами, що знаходяться за адресою с. Нова Дмитрівна, вул. Мічуріна, 3 Золотоніського району Черкаської області та земельною ділянкою необхідною для безперешкодного доступу та користування вказаним житловим будинком та надвірними спорудами.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після його проголошення.

Головуючий :

Судді :