АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/538/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Мазуренко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівБабенка В. М., Бородійчука В. Г.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Національної академії внутрішніх справ - Джиби Валерія Володимировича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2016 року у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_7 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі,-

в с т а н о в и л а :

12 травня 2016 року представник Національної академії внутрішніх справ - Джиба Валерій Володимирович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, посилаючись на те, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26 липня 2008 року № 714 ОСОБА_7 з 01 вересня 2008 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27 серпня 2010 року № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ було реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ.

Позивач зазначає, що 09 вересня 2009 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, комплектуючим органом - УМВС України у Черкаській області та відповідачем було укладено договір № Чк-21 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, який пізніше було доповнено Додатковим договором № 1 від 22 травня 2012 року, що став його невід'ємною частиною.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач ОСОБА_7 навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався, після закінчення навчання, відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ, протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням в навчальному закладі.

Представник Національної академії внутрішніх справ вказує в позові, що з 01 вересня 2008 року по 28 червня 2012 року, відповідно до умов договору, відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом Національної академії внутрішніх справ від 28 червня 2012 року № 376 відповідачу ОСОБА_7 присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство», видано диплом спеціаліста та направлено для подальшого проходження служби до УМВС України у Черкаській області.

Листом від 20 червня 2013 року за № 14/12-1627 Національну академію внутрішніх справ було повідомлено, що наказом УМВС України у Черкаській області від 28 травня 2013 року № 115 о/с ОСОБА_7 звільнено з органів внутрішніх справ на підставі поданого ним рапорту за власним бажанням.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_7 порушив умови договору, не відпрацював за місцем розподілу не менше як три роки та звільнився за власним бажанням, позивач просив стягнути з ОСОБА_7 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат за навчання у розмірі 26 778 грн. 42 коп. та судовий збір.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2016 року у задоволенні позову Національної академії внутрішніх справ відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник Національної академії внутрішніх справ - Джиба Валерій Володимирович оскаржив його в апеляційному порядку.

Апелянт посилається в апеляційній скарзі на те, що рішення є необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального права, а висновки суду є такими, що не відповідають обставинам справи. Апелянт зазначає, що посилання суду першої інстанції на те, що Національна академія внутрішніх справ є тільки користувачем коштів, які виділяються з державного бюджету МВС України, після чого перераховуються ВНЗ МВС України є хибним, адже відповідно до Положення про вищі навчальні заклади МВС України, затвердженого наказом МВС від 14 лютого 2008 року № 62 та Статуту Національної академії внутрішніх справ вона є державним навчальним закладом, який підпорядковується МВС, таким чином Національна академія внутрішніх справ є бюджетною установою, яка повністю утримується за рахунок державного бюджету та є розпорядником коштів, які виділяються із бюджету на підготовку фахівців для МВС України. Просив, рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Національної академії внутрішніх справ задовольнити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має права вимоги про стягнення витрат за навчання, оскільки такі права має МВС України, якому підпорядкований даний навчальний заклад, а документів, які б уповноважували позивача звернутися до суду з вимогами про стягнення коштів з відповідача на свою користь матеріали справи не містять. Суд першої інстанції дійшов висновку, що витрати, пов'язані з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі в разі, якщо ця особа протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України звільнена за власним бажанням, мають відшкодовуватись не на користь навчального закладу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26 липня 2008 року № 714 ОСОБА_7 з 01 вересня 2008 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (а. с. 7).

09 вересня 2008 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, комплектуючим органом Управлінням МВС України в Черкаській області та рядовим міліції ОСОБА_7 було укладено договір № Чк-21 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ (а. с. 8-9), який пізніше було доповнено Додатковим договором № 1 від 22 травня 2012 року (а. с. 10), що став його невід'ємною частиною.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 року № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ, яка є правонаступником (а. с. 30).

На підставі наказу ректора Національної академії внутрішніх справ № 376 від 28 червня 2012 року ОСОБА_7 присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» (7.03040101) та видано диплом спеціаліста (а. с. 11).

Згідно наказу начальника Управління МВС України в Черкаській області № 115 о/с від 28 травня 2013 року лейтенанта міліції ОСОБА_7 звільнено з ОВС за власним бажанням на підставі рапорту останнього, що підтверджується листом Управління МВС України в Черкаській області № 14/12-1627 від 20.06.2013 року (а. с.23-25).

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Згідно умов п. 2.3.5. Договору про підготовку фахівця випускник після закінчення навчання зобов'язаний прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначено і відпрацювати не менше трьох років.

Відповідно до пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992 "Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313, передбачений механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі, зокрема, відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу, звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням.

Відповідно до п. 3.2 Договору про підготовку фахівця підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання.

Відповідно до вимог вищезазначених нормативно-правих актів та умов договору, ОСОБА_7 зобов'язаний був безперервно відпрацювати три роки в органах внутрішніх справ.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням згідно поданого ним рапорту до закінчення трирічного терміну перебування на службу після навчання, а тому ним не виконано умови договору про підготовку фахівця, та в такому випадку ОСОБА_7 повинен згідно договору відшкодувати фактичні витрати пов'язані з навчанням.

Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313, передбачає відшкодування в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим забезпеченням, речовим забезпеченням, проїздом до місця відпустки та під час канікул, за направленням до місця служби, оплатою комунальних послуг та вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 виконавець забезпечує особу харчування, речовим майном та грошовим утриманням, а в разі відмови від проходженням служби в ОВС протягом трьох років всі фактичні витрати (грошове, продовольче забезпечення, речове забезпечення, проїзд до місця відпустки та під час канікул, за направленням до місця служби, оплата комунальних послуг та вартості спожитих енергоносіїв) відшкодовуються особою.

Відповідно до п. 2.3.6. Договору про підготовку фахівця особа зобов'язана у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Національною академією внутрішніх справ були надані довідки про фактичні витрати на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ, згідно яких зроблений розрахунок розміру фактичних витрат, пов'язаних з навчанням у навчальному закладі ОСОБА_7 Сума витрат, які підлягає відшкодуванню згідно наданого розрахунку становить 26 778,42 грн.

Сума витрат пов'язаних з утриманням відповідача ОСОБА_7 у навчальному закладі відповідає умовам договору та підтверджується: довідкою про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у НАВС (а. с. 12); довідкою про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_7 (а. с. 13); довідкою про фактичні витрати на оплату комунальних витрат і вартості спожитих енергоносіїв (а. с. 14-15); довідкою про фактичне перебування на харчовому забезпеченні (а. с. 16); довідкою - витрат речового майна перемінного особового складу академії (а. с. 17); довідками про доходи та відрахування за 2008-2012 роки курсанта ОСОБА_7 (а. с. 18-22).

Відповідно до п.2 Постанову Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року, якою затверджено «Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» витрати відшкодовуються Міністерству оборони, МНС, Адміністрації Держприкордонної служби, Управлінню державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Виходячи з вищевказаних норм закону, витрати, пов'язані з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі в разі, якщо ця особа протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України звільнена за власним бажанням, мають відшкодовуватись не на користь навчального закладу.

Вбачається, що кошти виділяється з державного бюджету МВС України, після чого перераховуються вищим навчальним закладам МВС України, тому Національна академія внутрішніх справ є тільки користувачем коштів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що документи, які б уповноважували НАВС звернутися до суду з вимогами про стягнення вказаних грошових коштів з відповідача на свою користь, в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і не спростовують правильних висновків суду щодо заявлених вимог позивача, які не підлягають задоволенню.

Інших доводів, крім тих, які були предметом розгляду суду першої інстанції, та яким дана належна оцінка судом , апеляційна скарга не містить.

Виходячи з викладеного, доводи апелянта носять суб'єктивний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Посилання апелянта, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених у ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Національної академії внутрішніх справ - Джиби Валерія Володимировича - відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2016 року у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_7 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :