Справа №461/422/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

20 березня 2017 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить встановити порядок користування квартирою №3 по вул.Дорошенка, 17 в м.Львові, виділивши йому дві кімнати площею 20,4 та 14,0 кв.м., а відповідачеві ізольовану кімнату площею 16,4 кв.м., залишивши у спільному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату та туалет.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що йому на праві спільної часткової власності належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. Інша 1/3 частина квартири належить відповідачу. Вказана квартира складається з трьох кімнат житловою площею 20,4 кв.м., 14,0 кв.м. та 16,4 кв.м., кухні, коридору, ванної кімнати та туалету. В квартирі зареєстровані він та відповідач. Відповідач самовільно зайняв кімнату площею 20,4 кв.м., поставив замок на дверях та зайти у цю кімнату можна лише через кімнату площею 14,0 кв.м., тобто фактично він зайняв дві кімнати. Позивач оплачує комунальні послуги та квартплату, хоча не користується ними. Вирішити питання користування квартирою мирним шляхом неможливо.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у його відсутності, з винесенням заочного рішення на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 (2/3 частини) та ОСОБА_2 (1/3 частини), що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, свідоцтвом про право на спадщину за законом, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договором дарування частки квартири /а.с.4, 5, 6, 7/.

Як видно з довідки з місця проживання про склад сімї і прописки, квартира АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат житловою площею 20,4 кв.м., 14,0 кв.м. та 16,4 кв.м., кухні, коридору, ванної кімнати, туалету та у ній зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 /а.с.13/.

Частина 4 статі 41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч.ч.1, 2 ст. 358 ЦК України).

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням, крім випадків передбачених законодавством.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 самовільно зайняв кімнату площею 20,4 кв.м., поставив замок на дверях та зайти у цю кімнату можна лише через кімнату площею 14,0 кв.м., тобто фактично він зайняв дві кімнати, а вирішити питання встановлення користування квартирою мирним шляхом не видається можливим.

Позивач повністю довів своє законне право власності та правомірність запропонованого порядку користування спірною квартирою, відповідач в судове засідання не зявився та не представив жодних доказів на спростування позову, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3-11, 60, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст.256, 358, 391 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити порядок користування квартирою №3 по вул.Дорошенка, 17 в м.Львові, виділивши ОСОБА_1 дві кімнати площею 20,4 та 14,0 кв.м., а ОСОБА_2 ізольовану кімнату площею 16,4 кв.м., залишивши у спільному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату та туалет.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп. сплаченого судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Стрельбицький В.В.