АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 670/801/16-ц
Провадження № 22-ц/792/437/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Янчук Т.О.,

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Лапка Ю.В.,

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 10 січня 2017 року за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на майно,-

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати за ними право власності на майно, а саме: за ОСОБА_3 визнати право на майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, на 3,5% приміщення телятника, асфальтну площадку 0,13% вартістю 574 грн., артскважину 0,77% на суму 40 грн., чан ємністю 25 м. куб. вартістю 160 грн. 38 коп., стіл письмовий на суму 43 грн. 60 коп.. За ОСОБА_1Є визнати право власності на площадку з твердим покриттям, розпайовану після ліквідації КСП «Поділля» вартістю 2647 грн. 80 коп. розміром 135,3 м.кв., бочку ПРЖ-1,8 вартістю 23 грн. 09 коп., частину приміщення колишнього складу запчастин на суму 1872 грн.

В обґрунтування позову зазначали, для користування цим майном виникла необхідність в його реєстрації, що в свою чергу вимагає визнання права власності на це майно.

Рішенням Віньковецького районного суду від 10 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено частково, визнано за ОСОБА_3 як за спадкоємцем за заповітом право на 0,77 % артскважини та на 0,13 % асфальтного покриття в с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області після смерті ОСОБА_5, визнано за ОСОБА_1 право на приміщення складу запасних частин, розташоване на території польового стану колишнього КСП «Поділля» в с. Нетечинці на суму 1872 грн. та на асфальтне покриття, але в невизначеному пайовиками місці на польовому стані території колишнього КСП «Поділля» в с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області на суму 2647 грн. 80 коп. розміром 135,3 кв.м.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду першої інстанції, ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6 Категорія: 2

Доповідач: Янчук Т.О.

ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що суду було надано достатньо доказів для визнання права власності на майно, проте судом вони були досліджені не в повному обсязі. Крім того, суд неправомірно провів на свій розсуд розпаювання майна СТОВ «Вікторія», хоча це було зроблено ще в 2002 році і ніким не оспорювалось.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_3, ОСОБА_1Є підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з наступних підстав:

Відповідно до вимог п.3,4, ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Встановлено, що відповідно до свідоцтв про права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства виданих ОСОБА_4 сільською радою 18 червня 2001 року ОСОБА_1 мала право на пайовий фонд майна КСП «Поділля», розмір її частки складав 2941 грн., а в порядку спадкування за законом розмір часток складав 906 грн., 1159 грн. (а.с.12-14).

Згідно з актами прийому-передачі основних засобів від 19.07.2001 року ОСОБА_1 рішенням комісії з організації вирішення питань майнових паїв в натурі виділено в рахунок вартості майнових паїв: бочка ПРЖ-1,8 вартістю 23,09 грн. знаходилась на складі паливно-мастильних матеріалів, площадку з твердим покриттям 135,3 кв.м вартістю 2647,80 грн., частину складу автозапчастин на території польового стану вартістю 1872 грн. (а.с.9-11).

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 01.10.2004 року, яке набрало чинності, визнано за ОСОБА_5 право власності на 3,5% приміщення телятника №2 на суму 220 грн., асфальт 0,13% на суму 574 грн., артскважину 0,77% на 40 грн., а також виділено йому чан ємкістю 25 куб.м на 160,38 грн., стіл письмовий на суму 43,60 грн. спільного майна співвласників СТОВ «Вікторія» с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області (а.с.8).

17 березня 2011 року ОСОБА_5 помер.

ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом, звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.

Постановою від 11.11.2016 року державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно по СТОВ «Вікторія» с. Нетечинці Віньковецького району, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с.24).

Задовольняючи частково позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 набула права власності на асфальтне покриття вартістю 2647,80 грн., розміром 135,3 кв.м, а також на приміщення складу запасних частин на суму 1872 грн., про що свідчать акти прийому-передачі від 19.07.2001 року, а тому дійшов до висновку про визнання за нею права власності на зазначене майно.

Крім того, задовольняючи вимоги ОСОБА_3 в частині визнання за нею права власності за заповітом на 0,77% артскважини та 0,13% асфальтного покриття в невизначеному пайовиками місці на території колишнього СТОВ «Вікторія», суд виходив з того, що ОСОБА_3 набула на час смерті спадкодавці права на зазначене майно, довівши наявність цього майна.

Однак повністю погодитись з такими висновками суду не можна.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Суд першої інстанції зазначене не врахував та не звернув уваги на те, що позивачкою не надано доказів того, що її право власності на зазначене майно оспорюється або не визнається відповідачем, або вона втратила документи, який засвідчує її право власності, зверталась до відповідача з вимогою про надання таких документів. Тобто, позивачкою не доведено, що її права відповідачем порушені.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на 3,5% приміщення телятника №2 на суму 220 грн., асфальт 0,13% на суму 574 грн., артскважину 0,77% на 40 грн., а також чан ємкістю 25 куб.м на 160,38 грн., стіл письмовий на суму 43,60 грн. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, то як вбачається із матеріалів справи, постановою від 11.11.2016 року державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно по СТОВ «Вікторія» с. Нетечинці Віньковецького району, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до акту державного виконавця від 28.02.2005 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2-435 від 20.12.2004 року, виданого Віньковецьким районним судом про передачу майна СТОВ «Вікторія» с. Нетечинці на користь ОСОБА_5 передано 3,5% приміщення телятника №2 на суму 220 грн., асфальт 0,13% на суму 574 грн., артскважину 0,77% на 40 грн., а також чан ємкістю 25 куб.м на 160,38 грн., стіл письмовий на суму 43,60 грн. (а.с.75).

У справі відсутні обєктивні дані, що саме це майно увійшло у спадщину після смерті ОСОБА_5, зазначене майно індивідуально не визначено, не надано доказів щодо наявності такого майна, тому підстави для визнання права власності на 3,5% приміщення телятника №2 на суму 220 грн., асфальт 0,13% на суму 574 грн., артскважину 0,77% на 40 грн., а також чан ємкістю 25 куб.м на 160,38 грн., стіл письмовий на суму 43,60 грн. за ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 відсутні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 10 січня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на майно відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук