Справа №592/8310/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1787/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 жовтня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про зобовязання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, знести побудований паркан та не чинити перешкоди під час проведення землевпорядних робіт по встановленню (відновленню) твердих меж земельної ділянки і відновленню межових знаків, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який в подальшому, уточнивши (а.с. 151 157 т. 1, 30 31, 35 37 т. 2), мотивувала тим, що з 14 квітня 2008 року є власником земельної ділянки площею 0,0869 га, розташованої за адресою: вул. Іллінська, 112 у м. Суми. Власниками сусідніх земельних ділянок за адресами: вул. С. Бандери, 41, вул. Пирогова, 13 та вул. Іллінська, 110 у м. Суми є, відповідно, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Межі між земельними ділянками по вул. С. Бандери (на той час Баумана), 41 та Іллінська (на той час Червоногвардійська), 112 у м. Суми станом на 2005 рік були закріплені в натурі межовими знаками у кількості 4 шт. і передані на зберігання ОСОБА_4 При цьому, суміжні землевласники ОСОБА_5 та ОСОБА_7 своїми підписами підтвердили, що не мають претензій при погодженні та встановленні вказаних межових знаків.

У свою чергу, при закріплені у 2010 року в натурі межовими знаками меж земельної ділянки по вул. С. Бандери (на той час Баумана), 39, що належить ОСОБА_5, сусідка ОСОБА_4, відповідач по справі, також претензій не мала.

При цьому, як вказала у позові ОСОБА_3, земельна ділянка по вул. Іллінська, 112 у м. Суми була частково огороджена з боку відповідачки дерев'яним парканом та металевою сіткою, які остання в подальшому демонтувала без погодження з власником ділянки по вул. Іллінська, 112, побудувавши новий паркан на частині земельної ділянки під № 112 чим, на думку позивачки, здійснила самовільне захоплення її ділянки площею 0,00775 га. Комісія управління земельних ресурсів міської ради у 2011 році проводила відновлення спірної межі між ділянками сторін, проте, відновити межу та перенести паркан не вдалося.

Посилаючись на вказані обставини та зазначаючи, що з приводу спірної межі існує ряд судових рішень, проте, відповідач добровільно не звільняє самовільно захоплену її земельну ділянку, тому позивач, з урахуванням уточнених вимог (а.с. 30 31, 35 37 т. 2), просила суд:

- зобовязати ОСОБА_4 звільніти самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,00775 га., що розташована по вул. Іллінська, 112 у м. Суми, та відображена в додатках № 8, 9 до висновку судової земельно-технічної експертизи №70/71/72 від 24 лютого 2017 року та належить ОСОБА_3, в межах згідно даних Державного акта серії ЯЕ №414857 кадастровий №190220016, відповідно опису меж від поворотної точки «Г» до поворотної точки «Д», яка межує з земельною ділянкою що по вулиці С.Бандери , 41 (власник ОСОБА_4П.), шляхом відновлення спільних з відповідачем поворотних точок: 6; 7; 8; 9, відповідно до даних (каталогу координат) «Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_3 за адресою: Суми, вул. Іллінська, 112», які зазначені у висновку судової земельно-технічної експертизи та є ідентичними з координатами технічної документації на земельну ділянку що по вулиці С.Бандери, 41, м. Суми, що підтверджено даними ДЗК (Публічної кадастрової карти України), додаток №2; 3 та сторінка 9 вище зазначеної експертизи;

- зобовязати ОСОБА_4 демонтувати незаконно побудований паркан на земельній ділянці по вул. Іллінська, 112 у м. Суми, що належить ОСОБА_3 відповідно до правовстановлюючих документів;

- зобов'язати ОСОБА_4 не перешкоджати під час проведення землевпорядних робіт по встановленню (відновленню) твердих меж та відновленню межових знаків згідно правовстановлюючих документів між сусідніми земельними ділянками, розташованих по вул. Іллінська, 112 в м. Суми та по вул. С.Бандери, 41 у м. Суми, згідно затверджених Сумською міською радою геодезичних даних технічних документацій та правовстановлюючих документів на земельні ділянки;

- вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 жовтня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

Вказане рішення суду ОСОБА_3 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповне зясування обставин справи, неналежну оцінку доказів, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. Вказує на наявність суперечностей в поясненнях відповідача та свідків з приводу спірного паркана. Зазначає, що акт погодження меж земельної ділянки по вул. Іллінській, 112 у м. Суми від 18 грудня 2006 року, який є складовою частиною технічної документації, є чинним, тому твердження сусідніх землевласників ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про те, що підписи у вказаному акті їм не належать, не підтверджені належними та допустимим доказами. Крім того, зазначає, що представник Сумського міського управління земельних ресурсів не був викликаний в судове засідання з метою зясування достовірності його підпису у вказаному акті. До того ж, власник сусідньої земельної ділянки ОСОБА_7 у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що спірних питань з приводу спільної межі між його ділянкою та ділянкою позивачки раніше не виникало, проте, вказані пояснення суд безпідставно не взяв до уваги. При цьому, посилається на наявність у справі доказів, які, на її думку, є підтвердженням факту самовільного захоплення відповідачем частини її земельної ділянки, яким суд безпідставно не дав належної оцінки, тому вона не погоджується з висновком суду про відмову у задоволенні позову. Крім того, позивачка звертає увагу на те, що експертиза, проведена ТОВ «Суми-експерт МС» по іншій цивільній справі № 1806/11054/12, на яку у рішенні посилається місцевий суд, ґрунтується на припущеннях і суперечить чинному законодавству та висновку землевпорядної організації ПП «Мегаполіс», а також листу управління Держгеокадастру № П-18/01.16. Вказує на обставини, які викликають сумніви в обєктивності та неупередженості судді місцевого суду, яка розглядала дану справу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_3 і її представника ОСОБА_9 про задоволення апеляційної скарги та пояснення відповідача ОСОБА_4 і її представника ОСОБА_10 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що остання не довела належними та допустимими доказами того факту, що відповідач ОСОБА_4 самовільно зайняла належну їй земельну ділянку площею 0,00775 га за адресою вул. Іллінська, 112 у м. Суми та перешкоджає позивачу у проведенні робіт по відновленню межових знаків.

Однак, колегія суддів не може в повній мірі погодитись із вказаними висновками суду, виходячи з наступного.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 згідно договору купівлі -продажу від 14 квітня 2008 року за № 1802 є власником земельної ділянки за адресою: вул. Іллінська, 112 у м. Суми з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0869 га, що підтверджується державним актом на право власності на землю за № 414857 від 17 липня 2008 року (а.с. 12 т. 1).

Із матеріалів іншої цивільної справи № 1806/11054/12 вбачається, що попередньому власнику вказаної земельної ділянки ОСОБА_11 рішенням Сумської міської ради від 01 листопада 2006 року за № 219-МР було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою ділянки (т. 1 а.с.6 10 справа № 1806/11054/12), а рішенням Сумської міської ради від 29 листопада 2006 року за № 245-МР ОСОБА_11 було передано у власність земельну ділянку площею 0,0869 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташовану по вул. Іллінська, 112 у м. Суми, а 10 січня 2007 року їй був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.11-14, 17 т.1 справа № 1806/11054/12).

Крім того, в матеріалах даної справи міститься технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 за адресою: вул. Іллінська, 112 у м. Суми (а.с. 98 120 т. 1).

З акта від 18 грудня 2006 року, який є у вказаній технічній документації, вбачається, що відбулось погодження та встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки по вул. Іллінська, 112 у м. Суми, які проходять по деревяній огорожі та металевій сітці. Межі земельної ділянки закріплені межовими знаками в кількості 8 шт., які передані на зберігання землевласнику. При цьому, суміжними землевласниками ніяких претензій при встановленні меж землекористування не було заявлено. Акт підписаний представниками Сумського міського управління земельних ресурсів, ТОВ «Бізнес-Ленд», управління природних та земельних ресурсів, землевласником ОСОБА_11 та суміжними землевласниками: ОСОБА_4, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 (а.с.114 т. 1).

Разом з тим, ОСОБА_4 є власником суміжної, що належить на праві власності позивачці, земельної ділянки площею 0,0935 га за адресою: ОСОБА_13 (колишня Баумана), 41 у м. Суми, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 26 грудня 2005 року на підставі рішення Сумської міської ради від 25 травня 2005 року (а.с. 13 т. 1).

У 2005 році ТОВ «Три кита» була виготовлена технічна документація із землеустрою на земельну ділянку відповідача (а.с. 78 95 т. 1) і при цьому відбулось погодження та закріплення в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_4, які проходять по деревяній та шиферній огорожах, металевій сітці, що підтверджується відповідним актом, підписаного сусідніми землевласниками ОСОБА_14 та ОСОБА_7 (а.с. 84 т. 1).

У Технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_3, міститься Акт погодження, закріплення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки ОСОБА_3 по вул. Іллінська, 112 у м. Суми від 12 травня 2008 року, який підписаний представником управління земельних ресурсів у м. Суми, представником ТОВ «Сумський земельний кадастр» та землевласником ОСОБА_3, однак, на вказаному акті відсутні підписи сусідніх землевласників (а.с. 115 т. 1).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 03 травня 2012 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 січня 2012 року, яким позов ОСОБА_3 задоволено, визнано дії ОСОБА_4 такими, що порушують право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку по вул. Іллінській, 112 у м. Суми і зобовязано ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні вказаною земельною ділянкою шляхом перенесення паркана на спільну межу із земельною ділянкою по вул. Баумана, 41 у м. Суми, визначену геодезичними координатами автоматизованої системи Державного земельного кадастру, скасовано і відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 (а.с. 125 127 т. 1).

Також ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15 серпня 2016 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2016 року, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково, а Державний акт серія ЯВ 414857 від 17 липня 2008 року, виданий ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку по вул. Іллінській, 112 у м. Суми площею 0,0869 га з цільовим її призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 97 - визнано частково недійсним в частині невідповідності геодезичного встановлення меж земельної ділянки з її фактичними межами, було скасовано, а позовну заяву ОСОБА_4 було залишено без розгляду (а.с. 133 - 135 т. 1).

Таким чином, у даній справі встановлено, що земельні ділянки сторін мають спільну межу, з приводу якої і виник спір. Зокрема, у позовній заяві ОСОБА_3 вказує на порушення своїх прав, як власника земельної ділянки № 112 по вул. Іллінській у м. Суми, зазначаючи, що фактичне користування її ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_4 не відповідає правовстановлюючим документам на ці земельні ділянки, у звязку з чим збудований відповідачкою паркан проходить по її, тобто позивачки, земельній ділянці.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4 посилається на те, що спірний паркан був зведений у 1990 х роках на її ділянці і ніколи не переміщувався на земельну ділянку позивачки, тому вона вважає, що позивачка не довела належними та допустимими доказами порушення своїх прав (а.с. 121 т. 1, а.с. 52 т. 2).

З актів СРФ ДП «Центр ДЗК» від 06 липня 2011 року та спеціаліста інженера землевпорядника ДП «Сумський інститут землеустрою» від 31 серпня 2016 року щодо відновлення спірної межі земельних ділянок, розташованих за адресою: м. Суми вул. Іллінська, 112 та вул. С. Бандери, 41, вбачається, що поворотні точки спільної межі ділянок відновити неможливо у звязку з недоступністю до них, так як вказані точки знаходяться за парканом домоволодіння по вул. С. Бандери, 41 у м. Суми (а.с. 19 - 20 т. 1).

Крім того, актом ДП «Сумський інститут землеустрою» від 08 червня 2010 року було встановлено, що винесена по координатам межа ОСОБА_4 по фактичному використанню накладається на земельну ділянку ОСОБА_3, тобто, відбулося паралельне її зміщення в середньому на 1,60 м. Причиною накладки є відхилення від координат згідно розробленої документації (а.с. 18 т. 1).

Відповідач ОСОБА_4 зверталася до Управління земельних ресурсів з приводу вирішення спірного питання щодо спільної межі сторін і 15 червня 2010 року їй була надана відповідь про те, що заявлене питання не входить до компетенції або повноважень управління їй було рекомендовано звернутись до суду (а.с. 14 т.).

ПП «Мегаполіс» 20 січня 2016 року проводило топографо-геодезичну зйомку земельних ділянок сторін, що підтверджується листом підприємства від 26 січня 2016 року, з якого вбачається, що по земельній ділянці по вул. С.Бандери, 41 (власник ОСОБА_4П.) фактичні межі зі сторони ділянки по вул. Іллінська, 112 (власник ОСОБА_3В.) та ділянки з боку вул. Баумана, 39 (власники ОСОБА_5 та ОСОБА_6Г.) не відповідають каталогу координат, затверджених технічних документацій та даних АС ДЗК (а.с. 16 т. 1).

Під час розгляду даної справи ухвалою суду від 04 січня 2017 року за клопотанням представника позивача була призначена судова земельно-технічна експертиза, на вирішення якої були поставлені наступні питання:

Чи відповідає фактичне землекористування земельних ділянок по вул.Іллінська,112 в м.Суми (власник ОСОБА_3В.), по вул.Баумана (ОСОБА_13), 41 в м.Суми (власник ОСОБА_4П.) та по вул.Баумана (ОСОБА_13),39 в м.Суми (власники ОСОБА_5 та ОСОБА_15Г.) правовстановлюючим документам на ці земельні ділянки (державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 серія ЯВ №414857, площа земельної ділянки 0,0869 га; державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 серія ЯБ №338301, площа земельної ділянки 0,0935га, державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 серія ЯЛ №439150, площа земельної ділянки 0,0874га), документації із землеустрою на ці земельні ділянки та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування (а.с. 179 180 т. 1).

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 70/71/72 від 24 лютого 2017 року, проведеної експертом Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. ОСОБА_16, фактичне використання земельних ділянок по вул.Іллінська,112 у м.Суми (власник ОСОБА_3В.), по вул.Баумана (ОСОБА_13), 41 у м.Суми (власник ОСОБА_4П.) та по вул.Баумана (ОСОБА_13),39 у м.Суми (власники ОСОБА_5 та ОСОБА_15Г.) не відповідає правовстановлюючим документам на ці земельні ділянки (державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 серія ЯВ №414857, площа земельної ділянки 0,0869га; державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 серія ЯБ №338301, площа земельної ділянки 0,0935га), документації із землеустрою на ці земельні ділянки та вимогам нормативно правових актів з питань землеустрою та землекористування.

Відповісти на питання «Чи відповідає фактичне землекористування земельних ділянок по вул.Баумана (ОСОБА_13),39 в м.Суми (власники ОСОБА_5 та ОСОБА_15Г.) правовстановлюючим документам на ці земельні ділянки не видається за можливе, у звязку з ненаданням державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №439150 на дослідження (а.с. 194 212 т. 1).

Крім того, ухвалою суду від 24 травня 2017 року за клопотанням представника позивача по справі була призначена додаткова судова земельно-технічна експертиза, на вирішення якої були поставлені наступні питання:

Чи відповідає фактичне землекористування земельної ділянки по вул.Баумана (ОСОБА_13),39 у м.Суми (співвласники ОСОБА_5 та ОСОБА_15Г.) правовстановлюючим документам на цю земельну ділянку (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №439150, площа земельної ділянки 0,0874га) (а.с. 229 230 т. 1).

Відповідно до висновку додаткової судово земельно-технічної експертизи № 893 від 27 червня 2017 року, проведеної експертом Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. ОСОБА_16, фактичне землекористування земельної ділянки по вул.Баумана (ОСОБА_13),39 у м.Суми (співвласники ОСОБА_5 та ОСОБА_15Г.) не відповідає правовстановлюючим документам на цю земельну ділянку (а.с. 240 246 т. 1).

Частинами 2,3 ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач фактично використовує свою земельну ділянку у меншому розмірі, ніж встановлено правовстановлюючими документами, зокрема, згідно з договором купівлі продажу земельної ділянки, державного акта на земельну ділянку (а.с. 12, 103 т. 1) ОСОБА_3 є власником земельної ділянки по вул.Іллінська,112 у м.Суми площею 0,0869 га, проте, висновком судової земельно-технічної експертизи встановлено, що площа вказаної ділянки фактично зменшилася на 77,5 кв.м. за рахунок того, що земельна ділянка відповідача ОСОБА_4 по вул. С.Бандери, 41 у м.Суми накладається на ділянку позивача. Лінійні розміри накладання по всій межі складають: 1,88 м; 2,07 м; 1,97 м; 1,95 м (а.с. 139 155).

Також, у письмовому повідомленні ДП «Сумський інститут землеустрою» на адресу суду від 13 лютого 2017 року, зазначено, що на підставі проведеної топографо геодезичної зйомки земельних ділянок сторін, тобто, ОСОБА_3 за адресою: вул.Іллінська,112 у м.Суми, ОСОБА_4 за адресою: вул. С.Бандери, 41 у м.Суми та третіх осіб ОСОБА_5 і ОСОБА_15 за адресою: вул. С.Бандери, 39 у м.Суми та за результатами геодезичних вимірів і наявних каталогів координат підтверджено, що земельна діяльна позивачки зменшилась, а у відповідачки площа земельної ділянки дещо збільшилась. Крім того, вказано, що паркан між суміжними земельними ділянками сторін проходить по земельній ділянці позивачки. При цьому, у повідомленні йдеться і про те, що земельна ділянка третіх осіб також збільшилась (т. 2 а.с. 103).

Однак, суд першої інстанції, встановивши факт накладення меж ділянки відповідача на ділянку позивача, необгрунтовано відмовив у позові в частині зобовязання відповідача ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку, яка належить на праві власності позивачу, та демонтувати належний відповідачці паркан, що проходить по земельній ділянці позивачки, з тих підстав, що не знайшли свого підтвердження доводи позовної заяви про те, що відповідач самовільно зайняла спірну земельну ділянку. Натомість, ОСОБА_4 не заперечувала в судовому засіданні місцевого суду того факту, що спірний паркан побудований її родиною ще у 1990-х роках та, при цьому, існує накладення меж її земельної ділянки на земельну ділянку позивача за № 112 по вул. Іллінській, оскільки, в свою чергу, межі сусідньої ділянки по вул. С.Бандери, 39 в м. Суми накладаються на її земельну ділянку, що також підтверджується висновком додаткової судової земельно-технічної експертизи № 893.

Враховуючи вищевикладені норми матеріального і процесуального права та встановлені обставини справи, зокрема, те, що знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивача з боку сусіднього землевласника ОСОБА_4, тому, на думку колегії суддів, позов ОСОБА_3 в частині зобовязання відповідача звільнити її земельну ділянку площею 0,00775 га шляхом відновлення спільних поворотних точок, та знесення належного відповідачу паркана, який проходить по земельній ділянці позивача, підлягає задоволенню.

В той же час, позов ОСОБА_3 в частині зобовязання ОСОБА_4 не чинити перешкоди під час проведення землевпорядних робіт по встановленню (відновленню) твердих меж та відновленню межових знаків згідно правовстановлюючих документів між сусідніми земельними ділянками задоволенню не підлягає, оскільки позивач не довела належними та допустимими доказами, що відповідач своїми діями перешкоджає проведенню вказаних робіт, тобто, що порушує її права, а ті докази, на які вона посилається, не свідчать про порушення її прав із зазначеного питання, у звязку з чим колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення вказаної вимоги.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення неповно зясувавши обставини, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому його необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст.88 ЦПК України.

Із ОСОБА_4 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто судовий збір у розмірі 1102,4 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 1212,64 грн. за апеляційний перегляд рішення суду, а також 4839,90 грн. за проведення земельно-технічної експертизи № 70/71/72 від 24 лютого 2017 року, сплачених згідно квитанцій (а.с. 1, 237 т. 1, 84 т. 2).

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.п. 1, 4; 314 ч.2; 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_4 звільнити належну ОСОБА_3 частину земельної ділянки площею 0,00775 га, що розташована по вул. Іллінська, 112 у м. Суми та відображена в додатках № 8, 9 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 70/71/72 від 24 лютого 2017 року, з лінійними розмірами накладення 1,88 м; 2,07 м; 1,97 м; 1,95 м, яка межує з земельною ділянкою по вул. С.Бандери, 41 в м. Суми, в межах згідно даних Державного акта серії ЯЕ № 414857 кадастровий №190220016, відповідно до опису меж від поворотної точки «Г» до поворотної точки «Д», шляхом відновлення спільних поворотних точок 6; 7; 8; 9, вказаних у Каталозі координат кутів зовнішніх меж землекористування «Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_3 за адресою: Суми, вул. Іллінська, 112».

Зобовязати ОСОБА_4 демонтувати паркан, встановлений нею по межі земельних ділянок по вул. Іллінській, 112 у м. Суми та вул. С.Бандери, 41 в м. Суми, а саме: на земельній ділянці ОСОБА_3

В задоволенні позову ОСОБА_3 в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1102,40 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 1212,64 грн. за апеляційний перегляд рішення суду, а також 4839,90 грн. за проведення земельно-технічної експертизи № 70/71/72 від 24 лютого 2017 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -