Справа № 178/1239/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
05 грудня 2017 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Берелет В.В.
секретаря: Кирсань Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Кринички цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвнання шлюбу,
Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 27 серпня 1988 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спочатку шлюбні відносини між ними були добрими, але згодом в їхній сімї почали виникати часті сварки та непорозуміння, через що вони припинили шлюбні відносини та стали жити окремо. Позивачка вважає, що їхня сімя зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений.
Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 серпня 1988 року сторони одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюб, виданого 27 серпня 1988 року, серії ІV-КИ №314005, актовий запис №578. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Сторони не проживають разом, заходів до поновлення сім`ї не вживають. Позивачка вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним, наполягає на розірванні шлюбу. Сторонам було надано строк для примирення. При таких обставинах суд дійшов висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
У відповідності до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України зазначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Як убачається з положень статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Ураховуючи вищезазначене, норми діючого сімейного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.112 СК України, ст.ст.10, 11, 15, 60, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 27 серпня 1988 року відділом РАЦС Баглійського районного виконавчого комітету м.Дніпродзержинська, свідоцтво про укладення шлюбу серії ІV-КИ №314005, актовий запис №578 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.
Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: ОСОБА_3