Справа №751/6242/17
Провадження №2/751/1515/17
Рішення

Іменем України

06 грудня 2017 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого - судді Янцовська Т. М.

при секретарі Грищенко Н. С.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділення частки в натурі із спільної часткової власності,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом про виділення їй 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами відповідно до порядку користування, що склався між нею та відповідачами, а саме веранда площею 6,3 кв.м, комора площею 4,1 кв.м, кухня площею 8,6 кв.м, житлова кімната площею 7,7 кв.м, житлова кімната площею 7,3 кв.м, житлова кімната площею 18,2 кв.м, сарай літера «Б», що розташовані за адресою м. Чернігів, вул. Боженка (ОСОБА_4), будинок 9, а також припинити право спільної часткової власності на спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами за вищезазначеною адресою, посилаючись на те, що 08.08.2014 р. між нею та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку з належною частиною надвірних будівель, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі № 1282. Житловий будинок в цілому деревяний літера «А-1», має 93,9 кв.м загальної площі та 76 кв.м житлової, надвірні будівлі і споруди складаються з сараю цегляного «в», сараю (1 поверх) цегляного «В-2», убиральні деревяної «г», сараю цегляного «Б», розташовані на земельній ділянці площею 1056 кв.м. Кожному з відповідачів належить на праві спільної часткової власності ? частина вищезазначеного житлового будинку. Кожна частина житлового будинку має окремий вхід, окреме газопостачання та електроенергію з окремими лічильниками. В серпні 2017 р. позивачка звернулась до відповідачів з проханням нотаріально оформити договір конкретного користування житловим приміщенням, але останні відмовились. До теперішнього часу між сторонами не досягнуто домовленості про поділ в натурі житлового будинку, тому позивачка звернулась до суду з дійсним позовом.

Представник позивачки ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник позивачки ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на те, що є всі підстави для виділення в натурі житлового будинку, в тому числі позивачці ? частини будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, які були наявні на момент приватизації майна.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, посилаючись на те, що погоджуються з виділенням позивачці в натурі 1/2 частини житлового будинку, але заперечують визнання права власності на майно, яким користується позивачка, а саме сарай літера «Б» та туалет, які є самочинним будівництвом, та знаходяться на належній їм на праві власності землі.

Суд, заслухавши пояснення представників позивачки, відповідачів, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу частини будинку від 08.08.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передали позивачці у власність 1/2 частину житлового будинку з належною частиною надвірних будівель за адресою м. Чернігів, вул. Боженка, будинок 9. Житловий будинок в цілому деревяний літера «А-1», має 93,9 кв.м загальної площі та 76 кв.м житлової, надвірні будівлі і споруди складаються з сараю цегляного «в», сараю (1 поверх) цегляного «В-2», убиральні деревяної «г», сараю цегляного «Б», розташовані на земельній ділянці площею 1056 кв.м.

Право власності на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку зареєстровано за позивачкою 08.08.2014 р., про що свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна житловий будинок загальної площі 93,9 кв.м та 76 кв.м житлової за адресою м. Чернігів, вул. Боженка, будинок 9, з належною частиною надвірних будівель: сараю «в», сараю (1 поверх) «В-2», убиральні «г», сараю «Б» належить на праві спільної часткової власності: відповідачу ОСОБА_3 1/4 частина та відповідачу ОСОБА_2 1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 30.07.2010 р. державним нотаріусом другої чернігівської державної нотаріальної контори.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 260597 на підставі рішення 13 сесії 4 скликання Чернігівської міської ради від 28.09.2004 р. ОСОБА_9 є власником земельної ділянки площею 0,0599 га за адресою м. Чернігів, вул. Боженка, будинок 9. Державним нотаріусом другої чернігівської державної нотаріальної контори 30.07.2010 р. видані свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі яких право власності на вищезазначену земельну ділянку переходить до відповідачів в рівних частинах кожному.

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 9 за адресою м. Чернігів, вул. Боженко, виготовленого станом на 05.05.2015 р., наявність самочинно збудованих будівель не вбачається. Позивачка займає відокремлену частину будинку, яка має окремий вихід.

Розпорядженням Чернігівської міської ради № 46-р від 12.02.2016 р. вулицю Боженко перейменовано на вулицю ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Кожен з учасників спільної часткової власності має певні правомочності у відношенні належної йому частки в праві власності на спільне майно. Відповідно до цього кожен зі співвласників може вимагати виділу своєї частки зі спільного майна.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року зазначено, що на вирішення справи про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійними виходами (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення.

Посилання відповідачів на те, що не можна визнати право власності за позивачкою на сарай «В», оскільки останній належить до самочинного будівництва, спростовуються оголошеними та перевіреними у судовому засіданні матеріалами справи договором купівлі-продажу від 08.08.2014 р., відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою м. Чернігів, вул. Боженко, 9. На підтвердження своїх заперечень відповідачі не навели об'єктивних доводів та не надали жодного доказу. Тому суд відповідно до вимог ст. ст. 212, 213 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачі у порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України ухилились від доведення обставин, на які посилались.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки для виділу позивачці частини будинку, яку вона займає, не має необхідності переобладнувати та/або переплановувати будинок, право власності на 1/2 частину житлового будинку з належною частиною надвірних будівель і споруд, що складаються з сараю цегляного «в», сараю (1 поверх) цегляного «В-2», убиральні деревяної «г», сараю цегляного «Б» за адресою м. Чернігів, вул. Боженка, будинок 9 за позивачкою визнано на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2014 р., тому позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 357, 358, 364 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділення частки в натурі із спільної часткової власності задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Боженка (ОСОБА_4), будинок 9,з господарськими будівлями та спорудами, що складаються з веранди площею 6,3 кв.м, комори площею 4,1 кв.м, кухні площею 8,6 кв.м, житлової кімнати площею 7,7 кв.м, житлової кімнати площею 7,3 кв.м, житлової кімнати площею 18,2 кв.м, сараю, позначеного літерою «Б», в окремий обєкт нерухомості.

Визнати за ОСОБА_1 право власності 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Боженка (ОСОБА_4), будинок 9, з господарськими будівлями та спорудами, що складаються з веранди площею 6,3 кв.м, комори площею 4,1 кв.м, кухні площею 8,6 кв.м, житлової кімнати площею 7,7 кв.м, житлової кімнати площею 7,3 кв.м, житлової кімнати площею 18,2 кв.м, сараю, позначеного літерою «Б».

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок № 9 по вул. Боженка (ОСОБА_4), м. Чернігів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. М. Янцовська