Ухвала

іменем україни

07 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Київобленерго» Києво-Святошинський районний підрозділ про визнання протиправними та скасування рішення комісії та акта про порушення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору від 03 липня 1999 року він є користувачем електричної енергії. 21 серпня 2016 року до його будинку по АДРЕСА_1 прийшли три представники Києво-Святошинського районного підрозділу публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (далі - ПАТ «Київобленерго») та після перевірки роботи лічильника повідомили, що він викрадає електроенергією. В подальшому цими особами було складено акт про порушення, в якому вони зазначили, що позивач порушив Правила користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, (далі - ПКЕЕН), а саме самовільно підключився до мереж енергопостачальної організації поза засобами обліку відкритим способом. 27 жовтня 2016 року позивачу вручено протокол від 13 жовтня 2016 року, яким під час засідання комісії по розгляду акта про порушення ПКЕЕН вчинене правопорушення кваліфіковано як таке, що сталося з вини споживача, а розмір завданих збитків становить 6 676,54 грн. Позивач вказував, що він не порушував ПКЕЕН, а працівниками відповідача було порушено порядок складання акта про порушення цих правил.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду акта від 21 серпня 2016 року про порушення ПКЕЕН у споживача, оформлене від 13 жовтня 2016 року протоколом, та визнати протиправним та скасувати сам акт про порушення від 21 серпня 2016 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 березня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору від 03 липня 1999 року є користувачем електричної енергії.

Відповідно до п. 1.1. цього договору енергопостачальник постачає електричну енергію відповідно до умов договору та ІІІ категорії надійності струмоприймачів споживача, а споживач своєчасно оплачує спожиту електричну енергію.

Згідно із п. 3.10. договору споживач зобов'язується без дозволу електропостачальника не збільшувати спроможність захисного приладу понад величину, зазначену цим договором, не перевищувати зазначену договором величину потужності.

21 серпня 2016 року під час проведення перевірки лічильника за місцем проживання позивача по АДРЕСА_1, представниками Києво-Святошинського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» виявлено порушення ПКЕЕН, а саме самовільне підключення до мережі енергопостачальної організації поза засобами обліку відкритим способом, що можливо було виявити без стороннього огляду. Електрична енергія, яка споживалася лічильником, не враховувалася.

За результатами проведеної перевірки в присутності ОСОБА_4 складено акт про порушення від 21 серпня 2016 року, від підпису якого останній відмовився.

13 жовтня 2016 року в присутності позивача відбулося засідання комісії по розгляду акту про порушення ПКЕЕН, на якому було встановлено самовільне підключення до мережі енергопостачальної організації поза засобами обліку та прийнято рішення щодо проведення нарахування збитків згідно з п. 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енргопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.

Пунком 53 ПКЕЕН передбачається, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч. 2 ст. 16 ЦК України, до яких належить: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Оскарження як дій лише щодо факту складення акта, так і самого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав. Визнання вимоги про оплату збитків незаконною не передбачено як спосіб захисту порушеного права, оскільки сама вимога носить рекомендаційний характер і сторони у разі необхідності можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору.

Встановлено, що за результатами оспорюваного акта комісією Києво-Святошинського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» 13 жовтня 2016 року складено протокол, відповідно до якого сума збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН за період з 01 червня 2016 року по 21 серпня 2016 року складає 6 676,54 грн.

Таким чином, складений відповідно до вимог вказаних вище Правил відповідачем протокол також є лише фіксацією заподіяних внаслідок необлікованого використання електроенергії збитків, у разі виникнення спору він буде наданий як доказ, який повинен оцінюватись судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, а його оскарження не передбачено чинним законодавством або договором як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2011 року № 6-25цс11, яка відповідно до норм ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку, що визнання протиправним та скасування акта про порушення ПКЕЕН, а також рішення комісії по розгляду вказаного акта не передбачено чинним законодавством або договором як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи.

Отже, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С. Висоцька

М.К.Гримич