Справа №489/5884/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення часток в праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 серпня 1993 року йому, його батькам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (після розірвання шлюбу змінила своє прізвище на «Капустянська»), його прабабі ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належала квартира № 14 по вул. Васляєва (Театральна), 39 в м. Миколаєві. 09 квітня 1994 року померла ОСОБА_6, після смерті якої спадщину на ? частки цієї квартири прийняла його бабуся ОСОБА_3 Однак при видачі свідоцтва про право власності на житло не були визначені частки кожного із співвласників, що на даний час є перешкодою у розпорядженні своєю часткою в спільному майні.

На підставі вказаного просить суд визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, що належать йому, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 серпня 1993 року є рівними і складають по ? частки за кожним.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, підтримання позову та про не заперечення проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 серпня 1993 року, виданого ЖКВ ВО «Заря» згідно з розпорядженням від 27 липня 1993 року № 315, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 5).

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 4-682, спадкоємцем ? частки квартири АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_6 померлої 09 квітня 1994 року, є ОСОБА_3 (а.с. 7).

Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.11.2016 року (а.с. 8).

08 вересня 1999 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, після розірвання шлюбу ОСОБА_5 присвоюється прізвище «Капустянська», свідченням чого є копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ФП № 082107 (а.с. 13).

Як вбачається з копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії І-ФП № 006629, ОСОБА_5 перемінила прізвище на «Капустянська» (а.с. 14).

Згідно з довідкою № 263 від 17.01.2017 року в квартирі АДРЕСА_1, проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 62).

Частиною 1 статті 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з рівності часток, відсутністю обставин, які б давали підстави для відступлення рівності часток, збільшення чи зменшення їх розміру, враховуючи що співвласників майна є четверо, а також те, що частку одно з яких визначено в розмірі ? частки, суд вважає можливим задоволити вимоги позивача та визначити, що частки співвласників у спільному майні є рівними та складають по ? частки за кожним із них.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів в рівних частках стягується судовий збір по 183,73 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, є рівними та складають по ? частки за кожним.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках судовий збір по 183,73 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя: Д.Г. Губницький