Справа № 462/3963/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/783/6259/17 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.,

з участю ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 26 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

21 липня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що знаходилась з відповідачем у шлюбі з 23 липня 1995 року, який розірвано 14 серпня 2008 року. Вони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Син ОСОБА_5 є студентом першого курсу денного відділення. Відповідач має матеріальну можливість утримувати дітей, інших утриманців він не має. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки по 1500 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення нею повноліття, на утримання сина щомісячно по 1500 грн. з дня пред'явлення позову до закінчення ним навчання.

20 грудня 2016 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов, у якому просить стягнути на свою користь аліменти з ОСОБА_3 на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, по 1500 грн. щомісячно до закінчення ним навчання.

РішеннямЗалізничного районного суду м.Львова від 12 липня 2017 року частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 липня 2016 року, до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі по 1500 грн. щомісячно на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 21 липня 2016 рок,у до припинення ним навчання, але не більш, як до досягнення 23 річного віку.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин справи. Просить рішення суду змінити в частині стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 у розмірі 1500 грн. щомісячно на повнолітнього сина ОСОБА_4 та відмовити в задоволенні цих позовних вимог. Зазначає, що не працює, має іншу сім'ю, також він допоміг сину в 2015 р. з'їздити в Фінляндію на заробітки, де той заробив 800 євро собі на навчання. Вказує, що може допомагати утримувати доньку, але сплачувати позивачеві по 1500 грн. щомісячно йому матеріально важко. Стверджує, що проживає з сім'єю в с.Михайлівка Запоріжської області, однак часто буває у Львові та проживає за місцем своєї реєстрації разом з сином.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам в повній мірі не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 23 липня 1995 року до 14 серпня 2008 року.

Вони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Є встановленим, що фактично сторони та їх діти проживають в одній квартирі. Діти перебувають на утриманні позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач повинен виконувати свій обов'язок по утриманню доньки, він працездатний, інших утриманців не має, має платити аліменти на користь позивача на дочку сторін.

Судом встановлено, що відповідач не має постійного місця праці, його доходи є нерегулярними, мінливими. Позивач просила стягувати аліменти на дочку у твердій грошовій сумі (1500 грн. щомісячно).

З урахуванням встановленого, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача аліментів на дочку сторін в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів. Колегія вважає, що в цій частині оскаржуване рішення підлягає зміні із стягненням аліментів на дочку сторін в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання ; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно довідки Національного університету «Львівська політехніка» №728 від 14 липня 2016 року ОСОБА_4 є студентом першого курсу денного відділення інституту комп'ютерних наук та інформаційних технологій. Відповідачем ця обставина не заперечується.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру 24 червня 2016 року НУ «Львівська політехніка» прийнято від ОСОБА_4 оплата за навчання 1979,79 грн.

Є встановленим, що ОСОБА_2 постійно з сином не проживає, має іншу сім'ю , матеріальну допомогу сину у зв'язку з навчанням не надає. Стаття 214 ЦПК України вимагає від суду під час ухвалення рішення об'єктивно вирішити всі питання щодо обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та визначити якими доказами вони підтверджувалися.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність вимоги позивача про стягнення аліментів на сина сторін, який досяг повноліття, продовжує навчатися.

Однак, колегія суддів прийшла до висновку, що аліменти на сина визначені судом у завищеному розмірі. Виходячи з вимог ст. ст. 199, 200, 182 СК України, колегія суддів вважає достатнім стягнення в користь позивача з відповідача аліментів на сина в розмірі 700 грн. щомісячно.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішення в частині розміру призначених судом першої інстанції аліментів на сина сторін підлягає зміні із зменшенням розміру аліментів.

З урахуванням обставин справи та встановлених обставин, належить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на дочку ОСОБА_5у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 21 липня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на сина ОСОБА_4 який продовжує навчання, у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 21 липня 2016 року, до припинення ним навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 річного віку.

В решті рішення не оскаржене і не переглядається.

Керуючись ст. 303, п.3 ч.1 ст.307, ст.ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 26 червня 2017 року в частині розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3 аліменти на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 21 липня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмірі 700 (сімсот) грн. щомісячно, починаючи з 21 липня 2016 року, до припинення ним навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 річного віку.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді