Справа № 172/987/17
Провадження № 2-о/172/36/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Філіппова Є.Є.

секретаря - Лук"яненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення належності правовстановлюючого документу,

зацікавлена особа Управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської област,-

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що він досяг пенсійного віку, в зв"язку з чим став проводити відповідне оформлення документів у Васильківському об"єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Але при намаганні оформити пенсію виявились недоліки, пов"язані з записами дат в трудовій книжці.

Вказує, що в 1975 році вступив на навчання до Єреванського політехнічного інституту Вірменської СССР та закінчив у 1980 році і здобув вищу освіту, про що був виданий диплом серії ЖВ № 006146 від 01.07.1980 року.

15.11.1980 році був призваний в ряди ОСОБА_2 та 29.05.1982 році був звільнений у зв'язку із закінченням служби, що підтверджується (військовим квитком серії НЗ №3801586 від 01.11.1980 року та записами в трудовій книжці).

21.03.1983 році був прийнятий на посаду інженером 3 відділення квартирно-експлуатаційного управління Червонопрапорного закавказського військового округу, в результаті успішної роботи його було переведено на посаду інженера-інспектора Інспекції технічного надзору за капітальним будівництвом наказом КЕУ наказом №43 від 25.04.1983 року.

05.03.1985 році був звільнений з вищевказаної посади за власним бажанням наказом КЕУ №38.

17.10.1985 році був зарахований на посаду штукатура IV рангу в Тбіліський госпрозрахункова ремонтно-будівельну ділянку КЕУ, та 04.01.1994 році був звільнений з посади за власним бажанням. На першому робочому місці й було заведено трудову книжку.

Просив суд встановити факт належності ОСОБА_1, трудової книжки від 02 вересня 1974 року в якій містить на першій сторінці запис щодо року народження - 1957 рік, із наведеною цифрою - «7». На сторінці 6 трудової книжки від 02 вересня 1974 року в записі № 9 у попередостанньому рядку «освобожден от работы согл. личного заявления» - вважати написану дату - 04.01.1994 р.

До початку судового засідання заявник, представник зацікавленої особи, подали заяви про слухання справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення заяви.

На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Диплом серії ЖВ №006146 від 01 липня 1980 року виданий ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно з військовим квитком серії НЗ №3801586 від 01.11.1980 року та записами в трудовій книжці від 02.09.1974 року ОСОБА_1 15.11.1980 році був призваний в ряди ОСОБА_2 та 29.05.1982 році був звільнений у зв'язку із закінченням служби (а.с.9-11).

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов'язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 10, 15 60, 158, 212-215, ст. 256 ЦПК України , п.9 ст.5 Закону України "Про судовий збір , суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, трудової книжки від 02 вересня 1974 року в якій містить на першій сторінці запис щодо року народження - 1957 рік, із наведеною цифрою - «7».

Встановити факт того, що на сторінці 6 трудової книжки від 02 вересня 1974 року в записі № 9 у попередостанньому рядку «освобожден от работы согл. личного заявления» - вважати написану дату - 04.01.1994 р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Філіппов Є.Є.