Справа №731/240/17
Провадження №2/731/96/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Моцьора О.В.,

за участю секретаря Левуна С.С., Трохименко Т.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Варва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до вироку Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 31 липня 2016 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись автодорогою Прилуки-Варва-Срібне-Обухове в напрямку від с.м.т. ОСОБА_3 області до с.м.т. Дігтярі Срібнянського району Чернігівської області, порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників обїзду перешкоди, та здійснив зіткнення з мопедом HONDA LEAD AF 48, д.н.з. СВ АВ 1217, під керуванням ОСОБА_1. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тулуба у формі закритих переломів 4-9 правих ребер, правобічного гемопневматораксу, чисельних саден грудної клітки та поперекової ділянки; чисельних саден правої верхньої та нижньої кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 434 від 6 жовтня 2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя. У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями ним були витрачені кошти на лікування та відновлення стану здоров'я в сумі 5 276,50 грн. Крім того, значних технічних пошкоджень зазнав мопед.

Відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ-2105, д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_2, застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6631829 від 03 грудня 2015 року, а тому матеріальні збитки, заподіяні шляхом пошкодження мопеда в сумі 12 998,12 грн., витрати на проведення автотранспортного дослідження збитків в сумі 600,00 грн. та витрати на лікування в сумі 5 276,50 грн. просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта».

Водночас повідомляє, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди йому, крім матеріальної шкоди, завдана також моральна шкода, яка полягає в фізичному болю від отриманих тілесних ушкоджень та душевних хвилюваннях, адже був порушений звичний стан його життя, довелось тривалий час лікуватись та відновлювати стан здоровя. Розмір моральної шкоди він оцінює в 5 000 грн., яку в сумі 263,83 грн. просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта», а в сумі 4 736,17 грн. - з ОСОБА_2.

Разом з тим під час кримінального провадження, як на досудовому слідстві так і в суді, йому надавалась правова допомога адвокатом АК «Логос» ОСОБА_4, за що сплачено 5 000 грн., а згодом ще 3 000 грн. за представництво інтересів по даній цивільній справі. Таким чином просить стягнути з ОСОБА_2 8 000 грн.

До того ж ним були втрачені кошти на доставку експерта для проведення автотранспортного дослідження збитків в сумі 600,00 грн. та понесені витрати в сумі 1 200,00 грн. за пальне (бензин) на поїздки мого адвоката в слідчі органи та до суду, які, на його думку, належать до судових витрат та повинні бути стягнені з ОСОБА_2.

Відповідно до ст. ст. 22, 23, 24, 26-1, 28, 29, 34, 35, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» вартість відновлювального ремонту мопеда у сумі 12 998,12 грн., 600,00 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження, 5 276,50 грн. витрат на лікування та 263,83 грн. моральної шкоди, а з ОСОБА_2 8 000,00 грн. витрат на правову допомогу, 600,00 грн. витрат на транспорт для приїзду експерта для проведення експертизи, 1 200,00 грн. витрат на пальне та 4 736,17 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_2 ще в березня 2017 року відшкодував йому 10000,00 грн. моральної шкоди, але на сьогоднішній день він вважає, що цієї суми замало і він хоче ще 5000,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов щодо вимог про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 грошових коштів не визнав, подав суду письмові заперечення проти позову (а.с. 39-43), пояснив, що моральну шкоду в сумі навіть не 5000,00 грн., а 10000,00 грн. в рахунок повного відшкодування моральної шкоди, що заподіяна під час ДТП, яка сталась 31 липня 2016 року, він відшкодував ОСОБА_1 ще до ухвалення вироку, що підтверджується власноруч написаною ОСОБА_1 розпискою та вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року.

Представник ПАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не зявився. Від представника ПАТ НАСК «Оранта» ОСОБА_5 до суду надійшли письмові заперечення (а.с. 60-62), відповідно до яких страхова компанія не визнає заявлений позов, адже, з матеріалів справи та доданих до позовної заяви документів вбачається, що існує вирок від 20 квітня 2017 року, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а на час написання ПАТ НАСК «Оранта» листа від 15 лютого 2017 року їм не було відомо про факт порушення кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 Відсутні докази того, що ОСОБА_1 звертався до НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку ст. 35 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відсутнє повідомлення про ДТП, заява про виплату страхового відшкодування, докази їх отримання ПАТ «НАСК «Оранта». Тобто, оскільки на сьогоднішній день відсутнє рішення ПАТ «НАСК «Оранта» про відмову здійснити страхове відшкодування, у ОСОБА_1 відсутнє право звертатись до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Крім того, позивач невірно визначив вартість збитку за пошкодження мопеда в сумі 12 998,12 грн., адже згідно висновку експертного дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику мопеда, визначена в сумі 9 081,70 грн. Водночас зазначає, що на даний час позивач повинен надати страховику вирок, що набрав законної сили, після чого одразу ж буде відновлено розгляд справи і йому буде проведено страхове відшкодування. Повідомляє, що можливе мирне та скоріше врегулювання спору на умовах взаємних поступок, якщо позивач має таке бажання.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, визначившись з юридичною природою спірних правовідносин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вироку Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 31 липня 2016 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись автодорогою Прилуки-Варва-Срібне-Обухове в напрямку від с.м.т. ОСОБА_3 області до с.м.т. Дігтярі Срібнянського району Чернігівської області, порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників обїзду перешкоди, та здійснив зіткнення з мопедом HONDA LEAD AF 48, д.н.з. СВ АВ 1217, під керуванням ОСОБА_1, який здійснював маневр повороту ліворуч в напрямку табору «Веселка» (а.с. 7-8). В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тулуба у формі закритих переломів 4-9 правих ребер, правобічного гемопневмотораксу, чисельних саден грудної клітки та поперекової ділянки; чисельних саден правої верхньої та нижньої кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 434 від 6 жовтня 2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.

За змістом ст. ст. 1166-1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується за наявності її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1.3 ст. 1 Закону № 1961-ІV потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоровю та або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Статтею 3 Закону № 1961-ІV встановлено, що обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 9 Закону № 1961-ІV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого, а за шкоду, заподіяну майну потерпілих, - 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону № 1961-ІV від 01 липня 2004 року «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 Закону № 1961-ІV шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Згідно п. 24.1. ст. 24 Закону № 1961-ІV у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя.

За змістом ст. 28 Закону № 1961-ІV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, повязана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6631829 від 03 грудня 2015 року відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ-2105, д.н.з. НОМЕР_2, застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с 123).

Згідно п.п. 33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону № 1961-ІV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

В матеріалах страхової справи знаходиться повідомлення про ДТП від 01 серпня 2016 року, подане страхувальником ОСОБА_6, який застрахував в ПАТ «НАСК «Оранта» цивільно-правову відповідальність під час експлуатації транспортному засобу ВАЗ-2105, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 120), а також повідомлення про ДТП від 15 грудня 2016 року потерпілого ОСОБА_1 (а.с. 121).

Як зазначено у ст. 35 Закону №1961-ІV, для отримання страхового відшкодування потерпілий протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у звязку зі смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

В грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 подав страховику ПАТ НАСК «Оранта» дві заяви про страхове відшкодування (а.с. 122, 137).

Статтею 36 Закону №1961-ІV встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхових виплат, або про відмову в їх виплаті.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» з урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку.

Крім того, згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 29 червня 2016 року по справі № 6-192 цс 16, право особи на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права виникає (та відповідно перебіг позовної давності починається) з моменту, коли право цієї особи порушене (особа довідалась про порушення свого права), тобто з моменту відмови страховика у виплаті страхового відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що 01 листопада 2016 року та 15 лютого 2017 року ПАТ «НАСК Оранта» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування (а.с. 21, 133, 138).

Згідно висновку № 015/16 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 27 березня 2017 року (а.с. 84-90), вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП від 30 липня 2016 року мопеда HONDA LEAD AF 48, реєстраційний номерний знак СВ АВ 1217, у відповідності до технологічних вимог завода-виробника, станом на 27 березня 2017 року становить 12 998,12 грн. (дванадцять тисяч девятсот девяносто вісім гривень 12 коп.). Вартість матеріального збитку, завданого власнику HONDA LEAD AF 48, реєстраційний номерний знак СВ АВ 1217, станом на 27 березня 2017 року в результаті його пошкодження в ДТП від 30 липня 2016 року становить 9 081,70 грн. (девять тисяч вісімдесят одна гривня 70 коп.). При цьому у розділі 4 висновку експерта зазначено, що мопед ОСОБА_1 має строк експлуатації понад 12 років, а тому коефіцієнт фізичного зносу становить 0,7. За таких вихідних даних вартість відновлювального ремонту мопеда з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових становить 5 431 (пять тисяч чотириста тридцять одну) гривню 58 копійок. Водночас експерт у своєму висновку дає визначення вартості матеріального збитку КТЗ вартісне визначення реальних витрат, які несе власник при пошкодженні або розкомплектації колісного транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу (п. 2.7. Методики).

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Оскільки згідно висновку № 015/16 експертного автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку більша за вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу складових, суд не вбачає підстав вважати, що транспортний засіб позивача фізично знищений.

Крім того, сам позивач ОСОБА_1 теж не згодний з тим, що його транспортний засіб (мопед) фізично знищено, адже просить суд стягнути витрати на відновлюваний ремонт.

Відповідно до ст. 29 Закону №1961-ІV у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

В пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданого майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Проаналізувавши все вищенаведене, зважаючи на відсутність клопотання страховика про призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення розміру витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом мопеда з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, суд приходить до висновку, що з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 5 431,58 грн. матеріальної шкоди, повязаної з пошкодженням мопеда, оскільки саме ця сума визначена у наявному в матеріалах справи висновку експертного автотоварознавчого дослідження як вартість відновлювального ремонту мопеда з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових.

Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 31 липня 2016 року, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тулуба у формі закритих переломів 4-9 правих ребер, правобічного гемопневматораксу, чисельних саден грудної клітки та поперекової ділянки; чисельних саден правої верхньої та нижньої кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 434 від 6 жовтня 2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.

Згідно копії довідки КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» від 29 серпня 2016 року ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні з 31 липня 2016 року по 22 серпня 2016 року з діагнозом: закритий перелом ІV-ІХ ребер справа, правосторонній пневмогемоторекс (а.с. 74, 136).

Суд визнає копію довідки КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» від 29 серпня 2016 року (а.с. 136), копії товарних чеків, якими підтверджується придбання лікарських засобів в період з 31 липня 2017 року по 13 серпня 2017 року (а.с. 22-27, 77-80, 139, 140, 141, 143, 143) належними доказами, що підтверджують витрати, повязані з лікуванням потерпілого ОСОБА_1 від страхового випадку, та приходить до висновку, що обгрунтованою є сума коштів, витрачених позивачем на лікування в КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» для придбання лікарських засобів, необхідних для проведення обстеження, лікування та виконання рекомендацій лікаря, які вказані у довідці КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» від 29 серпня 2016 року.

При цьому, у стягненні витрат на придбання мінеральної води та ліків, які не зазначені у довідці КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» від 29 серпня 2016 року, слід відмовити.

Отже, суд, керуючись фактичними обставинами даної ДТП та вищенаведеними нормами діючого законодавства, вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення витрат на лікування в сумі 5 036 гривень 09 копійок витрат, що підтверджуються документально.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що оцінює завдану йому моральну шкоду в 5 000 грн.

Проте з власноруч написаної ОСОБА_1 розписки від 20 березня 2017 року (а.с. 43) та вироку Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 відшкодував ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану під час ДТП, що мала місце 31 липня 2016 року, в сумі 10000,00 (десять тисяч гривень).

За таких обставин у позовних вимогах в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 030/17 від 17 березня 2017 року та Акту здачі-прийому наданих послуг від 27 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 здійснив оплату експертного товарознавчого дослідження мопеда HONDA LEAD AF 48, реєстраційний номерний знак СВ АВ 1217 в сумі 600,00 грн. (а.с. 82, 83).

Оскільки експертне дослідження мопеда HONDA LEAD AF 48 проводилось до відкриття провадження в справі на замовлення позивача, а не за ухвалою суду, то вказане дослідження не є судовою експертизою і підстави стягувати з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» витрати на його проведення відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частин позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 2 ст. 88 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Як зазначено в пункті 47 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Згідно п. 48 вказаної постанови підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В матеріалах справи наявні: квитанція від 06 березня 2017 року на суму 1 000,00 грн. (а.с. 75) та квитанція від 07 березня 2017 року на суму 4 000,00 грн. (а.с. 75) про оплату юридичних послуг, які відповідають в часі судовому розгляду кримінального провадження, а не даної цивільної справи, до того ж відсутній розрахунок таких витрат.

Крім того, адвокатом ОСОБА_4 в судовому засіданні надана квитанція від 01 червня 2017 року на суму 8 000,00 грн. (а.с. 109) та розрахунок витрат на правову допомогу ОСОБА_1 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, НАСК «Оранта» про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди внаслідок скоєння злочину від 08 серпня 2017 року (а.с. 107).

Дослідивши вказаний розрахунок, суд прийшов до висновку, що він не в повній мірі відповідає чинному законодавству, оскільки оплата участі адвоката на досудовому слідстві та при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції не стосуються даної цивільної справи, а представництво інтересів у суді всупереч ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року № 4191-VI обраховано у відсотках від мінімальної заробітної плати, а не від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2017 року.

За таких обставин реальний розмір витрат на правову допомогу в даній цивільній справі становить 1 737 грн. 33 коп., з яких: 300 грн. - за 2 години вивчення матеріалів для складання позовної заяви; 1000,00 грн. - за 2 години складання позовної заяви; 437 грн. 33 коп. (640 грн. за 1 годину) - за представництво інтересів у суді протягом 00 год. 41 хв. (08.08.2017 - 36 хв. + 31.08.2017 - 05 хв.), які підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до задоволеної частини вимог, тобто в сумі 950,15 грн. (54,69 %).

Витрати на пальне взагалі нічим документально не підтверджено та не доведено, як і витрати на приїзд експерта для проведення експертизи.

При цьому немає жодних підстав стягувати витрати за надання правової допомоги, витрати на транспорт для приїзду експерта для проведення експертизи та витрати на пальне з відповідача ОСОБА_2, якщо майнова шкода, повязана з лікуванням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31 липня 2015 року, та майнова шкода, повязана з пошкодженням транспортного засобу - мопеда HONDA LEAD AF 48, стягуються з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта».

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати, в тому числі обгрунтована частина витрат на надання правової допомоги, підлягають стягненню з відповідача ПАТ НАСК «Оранта» на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Повний текст рішення складено 28 вересня 2017 року.

Враховуючи наведене, керуючись вищезазначеними нормативними актами та ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 84, 86, 88, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш ИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», юридична адреса: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ідентифікаційний код 00034186, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, с.м.т. Варва, вул. Некрасова, буд. 15, майнову шкоду, повязану з лікуванням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31 липня 2015 року, в сумі 5036 (пять тисяч тридцять шість) гривень 09 копійок; майнову шкоду, повязану з пошкодженням транспортного засобу - мопеда HONDA LEAD AF 48, д.н.з. СВ АВ 1217, (вартість відновлювального ремонту мопеда з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових) в сумі 5 431 (пять тисяч чотириста тридцять одна) гривня 58 копійок; 950 (девятсот пятдесят) гривень 15 копійок витрат на правову допомогу, а всього 11 417 (одинадцять тисяч чотириста сімнадцять) гривень 82 копійки.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в дохід держави 350 (триста пятдесят) гривень 02 копійки судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Моцьор О.В.