Справа № 357/4376/17 Головуючий у І інстанції Кошель Л. М.
Провадження № 22-ц/780/4785/17 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 26 29.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Іванової І.В.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку « Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:

у квітні 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору б/н від 27 вересня 2011 року ОСОБА_2 отримала від банку кредит в розмірі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Оскільки, в порушення вимог закону та договору відповідачка належним чином не виконала своїх зобовязань, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2016 року складає 41233,87 грн., з яких: 3710,03 грн. заборгованість за кредитом; 31691,23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3392,90 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом та пені; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1939,71 грн. штраф (процентна складова), позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по кредитному договору в сумі 41233,87 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить рішення суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позичальник підписанням анкети-заяви підтвердив факт ознайомлення із умовами та порядком надання банківських послуг, а також із тарифами банку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції в повній мірі даним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано належним чином обов'язок по доказуванню кожної обставини на яку він посилається, так в матеріалах справи відсутні достовірні та беззаперечні докази оцінивши які, суд мав би об'єктивну можливість дійти висновку, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір б/н від 27.09.2011 року. Підписана ОСОБА_2 анкета-заява від 27.09.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку не є кредитним договором б/н від 27.09.2011 року, оскільки не зрозуміло до яких саме Умов та Правил надання банківських послуг приєдналась ОСОБА_2

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись із такими висновками, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що о 27.09.2011 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Своїм підписом в анкеті-заяви ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно розрахунку, поданого ПАТ КБ « Приватбанк», відповідачка станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованість за кредитним договором б/н від 27.09.2011 року в розмірі 41233,87 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ КБ «Приватбанк» вказує на те, що позичальник не виконує свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ «Приват Банк» зазначав, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.

Однак, такі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на умовах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16).

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу, а отже вимоги банку про стягнення зазначених складових заборгованості є безпідставними і задоволені бути не можуть, у той же час відсутні підстави для відмови у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості по самому тілу кредиту.

Вищевикладене не було належним чином прийняте до уваги судом першої інстанції та в зв'язку із чим безпідставно відмовлено у повному обсязі ПАТ КБ «ПриватБанк».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 3710,03 грн., оскільки, погашаючи заборгованість за кредитом, відповідач фактично визнавала факт отримання нею кредитних коштів, що підтверджується наданим розрахунком.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та зроблені із неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 , 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»- задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2017 року - скасувати. Ухвалити по справі нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27 вересня 2011 року в розмірі 3710 (три тисяч сімсот десять) гривень 03 копійки.

В іншій частині позову Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Іванова І.В.