Справа №303/36/17
2/303/596/17 ряд.стат.звіту №53
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Монич В.О.

при секретарі Глеба Е.І.

з участю : позивача ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

представники відповідачів ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПОГ Мукачівське Учбово-виробниче підприємство №1 УТОС про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ПОГ Мукачівське Учбово-виробниче підприємство №1 УТОС про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги мотивує тим, що 23 грудня 2016 року будучи директором бази відпочинку Едельвейс ПОГ Мукачівське УВП №1 УИТОС вийшовши на роботу з лікарняного, він прибув до адміністративної будівлі ПОГ Мукачівське УВП №1 УТОС щоб здати лікарняний лист та приступити до виконання своїх обовязків, його було повідомлено про те, що він звільнений з посади 05 грудня 2016 року. Того ж дня він отримав під розписк копію наказу №65/к та оригінал трудової книги. Згідно даного наказу він був звільнений на підставі ст.40 КЗпП України, а підставою звільнення був висновок службової перевірки від 01 грудня 2016 року. Даний наказ вважає незаконним та безпідставним так-як, з висновком службової перевірки його не ознайомлювали, пояснень у нього не відбирали, відповідно до ст.40 ч.3 КЗпП України звільнення з роботи працівника в період його тимчасової непрацездатності не допускається. Щодо ч.3 ст.40 КЗпП України підставою для звільнення є систематичне невиконання обовязків покладених на нього трудовим договром та притягнення до дисциплінарного чи громадського стягнення. Протягом 30 років роботи в системі підприємств УТОС його ніколи не притягували до дисциплінарного стягнення. Його звільнення відбувалося без згоди первинної профспілкової організації та без врахування того, що він є головою профспілки. З наказом про звільнення від 05 грудня 2016 року він ознайомлений лише 23 грудня 2016 року, що є порушенням ст.47 КЗпП України в якій зазначено, що у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. На день звернення з позовом до суду з ним розрахунок проведений не був, причини звільнення наведені в трудовій книжці не відповідають дійсним обставинам. Тому, просить скасувати наказ ПОГ Мукачівське Учбово-виробниче підприємство №1 УТОС №65/к від 05 грудня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора бази відпочинку Едельвейс ПОГ Мукачівське УВП №1 УТОС, поновити ОСОБА_1 на посаді директора бази відпочинку Едельвейс ПОГ Мукачівське Учбово-виробниче підприємство №1 УТОС та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Пояснили, що база відпочинку Едельвейс є відокремленим структурним підрозділом ПОГ Мукачівське УВП №1 УТОС. Директору ПОГ Мукачівське УВП №1 УТОС позивач документи для перевірки не предоставив, так-як це не входить в його обовязки. Догана яка була йому оголошена судом скасована, дане рішення законної сили не набрало. Наказ про звільнення було оголошено до відкриття лікарняного, до лікаря він звернувся після 12 год. 00 хв.. Окрім того, позивач пояснив, що порушення посадової інструкції виявилося в тому, що він не забезпечив ефективну роботу бази відпочинку Едельвейс, а саме не вівся облік відпочиваючих та грошових коштів. Сезон відпочинку закінчився 01 вересня 2016 року, після чого, на базі відпочинку відпочиваючих не було.

Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити. Пояснили, що база відпочинку Едельвейс є відокремленим структурним підрозділом ПОГ Мукачівське УВП №1 УТОС і не є юридичною особою. ОСОБА_1 будучи директором бази відпочинку Едельвейс відмовився надавати директору ПОГ Мукачівське УВП №1 УТОС будь-які пояснення щодо недоліків у роботі на базі відпочинку. ОСОБА_1 не забезпечив ефективну роботу бази відпочинку Едельвейс, що передбачено посадовою інструкцією, а саме, не вів облік відпочиваючих та грошових коштів, було зафіксовано в робочий час в стані алкогольного спяніння працівника бази ОСОБА_5 факт якого виявили відпочиваючі. Окрім того, ОСОБА_1 не виконував доручення керівника, а саме, не надав облік перерахування грошових коштів керівнику підприємства та перевищив посадові обовязки, які полягають в тому, що він звернувся в правоохоронні органи щодо перебування на території бази сторонніх осіб. Згідно наказу ОСОБА_1 було звільнено з роботи помилково за ст.40 ч.3 КЗпП України, хоча в трудовій книзі вірно вказано п.3 ст.40 ЗупП України.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.10 ч.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті , розглянувши справу в межах заявлених вимог і прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №65-к від 05.12.2016 року позивача ОСОБА_1 директора бази відпочинку Едельвейс ПОГ Мукачівське УВП №1 УТОС було звільнено з роботи за систематичні порушення трудової дисципліни, невиконання посадової інструкції та перевищення посадових обовязків на підставі ст.40 ч.3 КЗпП України (а.с.5).

Згідно копії трудової книжки виданої 30 вересня 1970 року позивача ОСОБА_1, який працював в ПОГ Мукачівське УВП №1 УТОС з 1986 року було звільнено з посади директора бази відпочинку Едельвейс ПОГ Мукачівське УВП №1 УТОС. Директору ПОГ Мукачівське УВП №1 УТОС 05 грудня 2016 року на підставі ст.40 п.3 КЗпП України (а.с.6-10), хоча згідно наказу №65-к від 05.12.2016 року його було звільнено за ст.40 ч.3 КЗпП України.

Відповідно до акту складеного 05.12.2016 року позивач ОСОБА_1 відмовився від підпису про ознайомлення з наказом від 05.12.2016 року про його звільнення з посади дирктора бази відпочинку Едельвейс ПОГ Мукачівське УВП №1 УТОС (а.с.55).

Відповідно до листка непрацездатності серія АДД №163375 ОСОБА_1 в період з 05.12.2016 року включно по 23.12.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.11).

Суд, не приймає до уваги твердження позивача що його було звільнено під час лікарняного, так-як, в судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до лікаря після 12 год. 00 хв. 05.12.2016 року, тобто, після оголошення йому наказу про його звільнення, що не заперечує сам позивач і дане стверджується відповідною довідкою (а.с.62).

Щодо твердження позивача про те, що його було звільнено з роботи з порушенням ст.43 ч.ч.1,2 КЗпП України згідно якої звільнення працівника може бути проведено лише за попередньою згодою первинної профспілкової організації членом якої є працівник, суд приходить до висновку, що дане спростовується листом від 11.02.2017 року за №2 з якого вбачається, що станом на 04.12.2016 року ОСОБА_1 не є членом первинної профспілкової організації ПОГ Мукачівське УВП №1 УТОС (а.с.60).

Разом з тим, представниками відповідача в судовому засіданні не наведено жодного доказу того, що позивач порушував трудову дисципліну.

Суд, не приймає до уваги твердження представників відповідача, що позивачем було порушено посадову інструкцію директора бази відпочинку Едельвейс, а саме, що ОСОБА_1 не вів облік відпочиваючих та грошових коштів, так-як з посадовою інструкцією ОСОБА_1 був ознайомлений 01.09.2016 року (а.с.56), тобто в день закінчення відпочинку на базі відпочинку Едельвейс, що пояснив суду сам позивач і не заперечували представники відповідача, а тому, облік відпочиваючих та грошових коштів відповідно до посадової інструкції не вівся.

В судовому засіданні також, спростовується твердження представників відповідача про порушення позивачем п.12 розділу 2 посадової інструкції, а саме не вжиття заходів знаходження в робочий час на робочому місці працівника бази ОСОБА_6 в стані алкогольного спяніння, так-як про цей факт директора ПОГ Мукачівське Учбово-виробниче підприємство №1 УТОС повідомив сам позивач і в табелі виходу на роботу було поставлено працівнику ОСОБА_5 прогул, що стверджується поясненням (а.с.111).

Суд, також, не приймає до уваги твердження представників відповідача, що позивач перевищив посадові обовязки, які полягали в тому, що він звернувся до працівників правоохоронних органів щодо перебування на території бази сторонніх осіб, не повідомивши до цього керівника підприємства, так-як, це входить в його прямий обовязок повідомляти працівників правоохоронних органів про будь-які порушення. Згідно до ст.43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст.5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

На підставі ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нежчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач звільнений з роботи за ч.3 ст.40 КЗпП України а не за п.3 ст.40 КЗпП України і підстав, передбачених КЗпП України для звільнення позивача не наведено, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 звільнено без законних підстав та він підлягає поновленню на роботі, а рішення суду відповідно до п. 4 ч.1 ст.367 ЦПК України ч.5 ст.235 КЗпП України підлягає негайному виконанню в частині поновлення на роботі.

Окрім цього, на користь ОСОБА_1. слід стягнути з ПОГ Мукачівське Учбово-виробниче підприємство №1 УТОС середній заробіток який складає 94 грн. 07 коп., що стверджується довідкою про середню заробітну плату (а.с.100) за час вимушеного прогулу починаючи з 05.12.2016 року по 29.03.2017 року в розмірі 7 525 грн. 60 коп..

На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.40, 43 ч.1 КЗпП України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати наказ ПОГ Мукачівське Учбово-виробниче підприємство №1 УТОС №65/к від 05 грудня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора бази відпочинку Едельвейс ПОГ Мукачівське УВП №1 УТОС. Поновити ОСОБА_1 на посаді директора бази відпочинку Едельвейс ПОГ Мукачівське Учбово-виробниче підприємство №1 УТОС.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі. Стягнути з ПОГ Мукачівське Учбово-виробниче підприємство №1 УТОС м.Мукачево, вул.Свалявська, 2А, код №02658904 на користь ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 05 грудня 2016 року по 29 березня 2017 року в розмірі 7 525 (сім тисяч пятсот двадцять пять) грн. 60 коп..

Стягнути з ПОГ Мукачівське Учбово-виробниче підприємство №1 УТОС м.Мукачево, вул.Свалявська, 2А, код №02658904 в користь Держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.О.Монич