Справа № 581/825/17
Провадження № 2/581/289/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2017 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

08 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті матері 03 вересня 2016 року ОСОБА_1, вона є спадкоємцем першої черги за законом, яка бажає прийняти спадщину.

Причиною пропуску строку для прийняття спадщини вказує те, що за наявності заповітів на плімінника та сестру вона була впевнена, що спадщину після смерті матері прийняли вони. Однак дізнавшись, що заповіти були визнані судом недійсними, виявила бажання прийняти спадщину після матері за законом, проте не змогла вчасно цього зробити через хворобу свого чоловіка.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, відповідачі до суду не зявилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від обох відповідачів надійшли заперечення проти позову, а ОСОБА_4 просила розглядати справу за її відсутності.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 є матірю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

11 жовтня 2004 року сільським головою Беївської сільської ради Липоводолинського району ОСОБА_6 посвідчено заповіт ОСОБА_5, згідно з яким усе майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не знаходилося і з чого воно не складалося, вона заповіла своєму правнуку ОСОБА_7.

09 жовтня 2008 року сільським головою Беївської сільської ради Липоводолинського району ОСОБА_6 посвідчено заповіт ОСОБА_5, згідно з яким вона заповіла ОСОБА_2 належні їй земельні ділянки.

03 вересня 2016 року померла ОСОБА_5 (а.с.5).

30 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

14 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

23 лютого 2017 року ОСОБА_7 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Рішеннями Липоводолинського районного суду Сумської області від 06 квітня 2017, 07 серпня 2017 року вказані заповіти визнано нікчемними.

Із довідки Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 28 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_5 була зареєстрована та самотньо проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. За її адресою також був зареєстрований ОСОБА_7

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Убачається, що позивач на час смерті матері, як непрацездатна за віком її дочка, мала право на обовязкову частку у спадщині незалежно від наявності та змісту заповітів, однак не скористалася своїм правом на прийняття спадщини. Про судові рішення, якими вказані заповіти спадкодавиці було визнано нікчемними, позивач вказала, що дізнавалася відразу після прийняття цих рішень. Доказів хвороби свого чоловіка, які б вказували на неможливість звернення з заявою про прийняття спадщини позивач також не надала.

За таких обставин, достовірно знаючи про смерть матері та про наявність у неї майна, позивач не надала доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 212- 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. В. Сізов