Справа № 606/80/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_6, 19.08.2012року народження. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час перебування в шлюбі в сторін народилися четверо дітей. Шлюб між сторонами розірвано. Діти залишились проживати з позивачем ОСОБА_1. в позовній заяві зазначає, що ОСОБА_2 є особою працездатного віку, не має інших дітей чи непрацездатних батьків, які б перебували на його утриманні, не надає коштів на утримання дітей, а тому просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошові сумі у розмірі по 300 гривень, щомісячно на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов визнав.

Справа розглянута відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 11.08.2000 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №011951, актовий запис №11; який було розірвано рішенням Теребовлянського районного суду від 01 липня 2016 року.

Позивач та відповідач є батьками чотирьохдітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (згідно свідоцтво про народження виданого повторно серії 1-ИД №141111 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції 14.06.2011 року), ОСОБА_4, 28.06.2005 року (згідно свідоцтво про народження виданого повторно серії 1-ИД №141113 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції 14.06.2011 року) народження, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (згідно свідоцтво про народження виданого повторно серії 1-ИД №141112 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції 14.06.2011 року) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (згідно свідоцтво про народження серії 1-ИД №161318 виданого Дарахівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області 29.08.2012 року).

Як вбачається з довідки від 11.01.2017 року №133, яка видана виконавчим комітетом Дарахівської сільської ради, діти проживають разом з позивачем, що не заперечувалось відповідачем.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН "Про права дітей" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язками батьків є піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу приписів частини 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В силу приписів ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що встановлено підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, суд вважає можливим визначити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання чотирьох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_6, 19.08.2012року народження у твердій грошові сумі у розмірі по 300 гривень, щомісячно на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подала її 24.01.2017 року. Таким чином, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 24.01.2017 року.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст. 8, 10, 60, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_6, 19.08.2012року народження у твердій грошові сумі у розмірі по 300 гривень, щомісячно на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття починаючи з 24.01.2017 року.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Марціцка