Справа № 265/4533/16-ц
Провадження № 2/265/88/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 березня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

при секретарі Тулянкіній М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав,

треті особи: Служба у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, Лівобережний районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради, Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, Комунальний заклад «Міський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного і шкільного віку «Центр опіки», -

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2016 року позивач Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради в особі голови райадміністрації І.Г. Бабека звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилались на те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю малолітніх дітей, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відомості про батька малолітньої ОСОБА_2 внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відомості про батька малолітнього ОСОБА_3, внесені відповідно до ст. 126 Сімейного Кодексу України, яким є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. 18 червня 2015 року до Орджонікідзевського РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області надійшло повідомлення про малолітніх дітей, які залишились без догляду дорослих у квартирі АДРЕСА_1. В той же день працівниками сектору кримінальної міліції у справах дітей Орджонікідзевського РВ був складений акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Малолітні діти, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 були влаштовані до інфекційного відділення № 3 комунального закладу «Міська лікарня № 4 ім. Мацука».

Службою у справах дітей 30 червня 2015 року з матір'ю малолітніх дітей, ОСОБА_4, була проведена профілактична робота щодо з'ясування причин бездоглядності дітей.

03 липня 2015 року спеціалісти служби у справах дітей відвідали родину ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за місцем мешкання. При відвідуванні родини в квартирі, яка є орендованою, було прибрано, був манеж, дитячі речі, іграшки та коляска.

20 липня 2015 року малолітні діти були тимчасово влаштовані до комунального закладу «Міський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного і шкільного віку «Центр опіки», де перебувають по теперішній час.

12 серпня 2015 року на засіданні Комісії з питання захисту прав дитини було розглянуте питання щодо відвідування матір'ю, ОСОБА_4, малолітніх дітей в комунальному закладі «Міський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного і шкільного віку «Центр опіки». Згідно наданої інформації з даного закладу, за час перебування дітей у закладі ніхто з батьків або інших родичів до них не приходив, станом здоров'я не цікавився, участі у вихованні не приймав.

При неодноразових відвідуваннях у подальшому родини ОСОБА_4 та ОСОБА_5, двері ні хто не відчиняв.

Згідно інформації з районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді стало відомо, що громадянка ОСОБА_4, разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5, не працюють, на обліку в центрі зайнятості не перебувають.

Сім'я ОСОБА_4 знаходиться на обліку служби у справах дітей в період з 13 серпня 2015 року по теперішній час. Службою організовано та проведено з сім'єю виховально-профілактичні заходи по усуненню причин та умов сімейного неблагополуччя.

Незважаючи на усі проведені з сім'єю виховально-профілактичні заходи, центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, службою у справах дітей, сектором кримінальної міліції ОСОБА_4, на них не реагує, свого життя не змінює, життям та здоров'ям дітей не цікавиться, байдужа до їх долі. Усі ці фактори негативно впливають на розвиток, виховання та здоров'я малолітніх дітей в родині матері та батька.

На підставі викладеного, просили суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнути з ОСОБА_4, на користь державного закладу за місцем перебування дітей або опікуна, на утримання малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходів до досягнення старшою дитиною повноліття, та 1/4 частини - до досягнення повноліття молодшою дитиною, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з ОСОБА_5, на користь державного закладу за місцем перебування дитини або опікуна, на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів до досягнення повноліття, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Передати малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради для подальшого їх влаштування до державного закладу або під опіку громадян.

У судовому засіданні, представник позивача ОСОБА_7, що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Зокрема, пояснила, що на даний час малолітні діти, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у «Центрі опіки» з 20 липня 2015 року, проте за весь час перебування відповідачі ні разу не виявили бажання навідати дітей, не цікавились їх станом здоров'я, що підтверджує факт ухилення їх від виконання батьківських обов'язків. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до судового засідання не з'явились за невідомих суду причин, про день та час слухання справи неодноразово повідомлялися своєчасно та належним чином, тому суд за наявності згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради Красильникова Н.В., та Органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради Смалєва Л.П., які діють на підставі довіреностей, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, що буде відповідати насамперед інтересам дітей.

Представник третьої особи - Комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» Кононенко Д.М., яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала та пояснила, що за весь час перебування дітей у «Центрі опіки» мати жодного разу не відвідала їх, діти взагалі не пам'ятають батьків, тому вважає доцільним позов задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи - Лівобережного районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради, у судове засідання не з'явився, від якого за підписом директора Олійник В.Є. надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності представника центру, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданим Жовтневим Відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 07 липня 2012 року, в графі «батько» зазначений ОСОБА_5.

Крім того, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, виданого Жовтневим Відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 14 листопада 2013 року, ОСОБА_4 також має доньку, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про батька в свідоцтві про народження якої записані на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Частина 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 червня 2015 року до Орджонікідзевського РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області надійшло повідомлення про малолітніх дітей, які залишились без догляду дорослих у квартирі АДРЕСА_1. В той же день працівниками сектору кримінальної міліції у справах дітей Орджонікідзевського РВ був складений акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Малолітні діти, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 були влаштовані до інфекційного відділення № 3 комунального закладу «Міська лікарня № 4 ім. Мацука».

30 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Служби у справах дітей з заявою про розгляд питання щодо повернення їй малолітніх дітей, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, матір'ю яких вона є.

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 03 липня 2015 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей, при відвідуванні родини ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1, умови проживання є задовільними, у квартирі є манеж, дитячі речі, іграшки та коляска. Зі слів батьків, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вони залишили своїх дітей на два дні на знайомих, а самі поїхали працевлаштовуватись до міста Києва. На даний час бажають повернути дітей у сім'ю.

Натомість, необхідні для розгляду цього питання документи ОСОБА_4 надані не були, у зв'язку з чим 20 липня 2015 року малолітні діти були тимчасово влаштовані до комунального закладу «Міський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного і шкільного віку «Центр опіки», де перебувають по теперішній час.

12 серпня 2015 року на засіданні Комісії з питання захисту прав дитини було розглянуте питання щодо відвідування матір'ю, ОСОБА_4, малолітніх дітей в комунальному закладі «Міський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного і шкільного віку «Центр опіки».

Згідно наданої інформації з комунального закладу «Міський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку» від 14 вересня 2015 року та 17 березня 2016 року, з 21 липня 2015 року у даному закладі на повному державному забезпеченні знаходяться малолітні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. За весь час перебування дітей у закладі ніхто з батьків або інших родичів до них не приходив, станом здоров'я не цікавився, участі у вихованні не приймав.

З інформації про стан здоров'я вихованців дитячого будинку «Центр опіки» від 06 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, надійшли до дитячого будинку «Центр опіки» 21 липня 2015 року, знаходяться на диспансерному обліку у педіатра, психіатра з діагнозами: змішані специфічні розлади психологічного розвитку (затримка психо-мовного розвитку).

Зокрема, згідно довідки Центру Первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя від 09 липня 2015 року, неповнолітні діти, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживали в районі обслуговування амбулаторії з березня 2014 року по січень 2015 року. За цей час мати була на прийому у дільничного педіатра ОСОБА_12 нерегулярно, хоча повинна була приходити щомісяця. За 10 місяців нагляду змінила дві адреси.

У подальшому відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінили місце проживання, про яке не повідомили службу у справах дітей. Так, при неодноразовому відвідуванні їхнього місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, а також місця реєстрації ОСОБА_4 - АДРЕСА_2, та місця реєстрації ОСОБА_5 - АДРЕСА_3, було встановлено, що відповідачі за зазначеними адресами не проживають, місце їх знаходження невідоме, що підтверджується відповідними актами обстеження умов проживання від 17 березня 2017 року, складеними спеціалістами Служби у справах дітей Лівобережної та Центральної рай адміністрацій Маріупольської міської ради.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57- 60 ЦПК України.

У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство.Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, діють всупереч інтересам та потребам своїх неповнолітніх дітей, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що на думку суду є неприпустимим.

Зокрема, згідно наданих позивачем доказів, рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 02 червня 2015 року ОСОБА_4 була позбавлена батьківських прав стосовно її неповнолітньої доньки, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ними батьківських обов'язків, тим самим не оспорюють наявних підстав для позбавлення їх батьківських прав.

Виходячи з інтересів малолітніх дітей, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що діти не проживають з батьками і вони не опікуються їхньою долею, не відвідують з ними медичних закладів, та взагалі не спілкуються з дітьми, які знаходяться на даний час у дитячому будинку, не цікавляться їхнім життям, малолітні діти не отримують від них тепла та батьківської турботи, суд вважає за можливе позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно його малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Приймаючи до уваги обставини, за якими відомості про родичів дітей, які мають бажання і можливість взяти їх на виховання відсутні, суд приходить до висновку про передачу малолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради для подальшого влаштування.

На підставі ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

В сенсі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

Суд, з огляду на викладене, дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_4 на користь фізичної особи (опікуна/піклувальника) або державної установи, під піклуванням чи опікою яких будуть перебувати малолітні діти, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. З відповідача ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь фізичної особи (опікуна/піклувальника) або державної установи, під піклуванням чи опікою яких буде перебувати його малолітній син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких підстав, з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одної) гривні 20 копійок, з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 169, 209, 213-215, 224-225 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, треті особи: Служба у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, Лівобережний районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради, Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, Комунальний заклад «Міський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного і шкільного віку «Центр опіки», - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, на користь фізичної особи (опікуна/піклувальника) або державної установи під піклуванням чи опікою яких будуть перебувати малолітні діти, аліменти на утримання малолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04 серпня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, на користь фізичної особи (опікуна/піклувальника) або державної установи під піклуванням чи опікою яких буде перебувати дитина, аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Передати малолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради для подальшого їх влаштування.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І.Г. Мельник