Справа № 664/3648/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Орлова О.С.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - 1 Сімеоніді І.А.,

представника відповідача - 2 Сосновського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Олешки Олешківського району Херсонської області цивiльну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Херсонській області, Прокуратури Херсонської області, Державної казначейської служби України, Суворовського районного суду м. Херсона про стягнення за рахунок державного бюджету в рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди коштів у розмірі 5 693 001, 96 грн., внаслідок незаконного проведених обшуків, арештів майна та притягнення до кримінальної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

До Цюрупинського районного суду Херсонської області звернулась з позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Херсонській області, Прокуратури Херсонської області, Державної казначейської служби України, Суворовського районного суду м. Херсона про стягнення за рахунок державного бюджету в рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди коштів у розмірі 5 693 001,96 грн., внаслідок незаконного проведених обшуків, арештів майна та притягнення до кримінальної відповідальності.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 отримала моральну та матеріальну шкоду внаслідок притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 212 ч. 1 Кримінального кодексу України, проведення обшуків в приміщеннях (за адресою: - Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1; - Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1 В; - Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1 Г; - Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1 Д) та автомобілі ТОВ «БВФ «Нежданна», проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 (за адресою: АДРЕСА_2), вилучення та арешту майна позивача, а саме грошових коштів у розмірі 499 917, 00 грн., та автомобіля та автомобіля ГАЗ 3321, 2002 р.в. Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27.10.2014 року у справі № 664/983/13-к її визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 212 ч. 1 КК України та виправдано за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 23.12.2014 року вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області залишено без змін. Розмір заявленої до стягнення моральної шкоди позивачем оцінено в 5 000 000,00 грн. Розмір заявленої до стягнення матеріальної шкоди за позовом (з заявою про збільшення розміру позовних вимог) 693 001,96 грн., з яких: - втрачені відсотки по депозитах банку за період з 18.10.2012 року по 18.03.2015 року становить 185 541,43 грн.,; - індекс інфляції становить 255 460,53 грн.,; - витрати на правову допомогу 252 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_5, позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві, та додатково зазначених, що протягом трьох років було проведено безліч допитів ОСОБА_1 та вона приймала участь у багатьох судових засіданнях та у зв'язку з цим вона дуже хвилювалась. В судовому засіданні представник Прокуратури Херсонської області позовні вимоги визнала частково в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 27 267,48 грн. В частині стягнення інших сум матеріально та моральної шкоди позовні вимоги не визнала з підстав зазначених в запереченнях. В судовому засіданні представник головного управління МВС України в Херсонській області позовні вимоги не визнала з підстав зазначених в запереченнях.

В судовому засіданні 22.04.2016 року представник позивача - ОСОБА_5 відмовився від необхідності дослідження наданого в якості доказу розрахунку про стягнення витрат на послуги з надання правової допомоги.

Головним управлінням УМВС України в Херсонській області 12.01.2016 року подано клопотання про заміну відповідача Управління МВС України в Херсонській області на належного відповідача Головне управління державної фіскальної служби України в Херсонській області, оскільки працівниками СУ УМВС України в Херсонській області повідомлень про підозру ОСОБА_1 не повідомлялось, арешти на майно не накладались, кримінальне провадження за обвинуваченням останньої до суду СУ УМВС України в Херсонській області не направлялось. СУ УМВС України в Херсонській області розслідувалось кримінальне провадження від 23.11.2012 року за фактом підробки і використання документів від імені ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України. Розслідування кримінального провадження від 22.01.2013 року здійснювалось СВ ПМ ДПС України в Херсонській області. В задоволенні зазначеного клопотання судом було відмовлено, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. У зв'язку з чим задоволення цього клопотання можливе лише за ініціативою самого позивача.

За запереченнями Прокуратури Херсонської області позовні вимоги визнано в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 27 267,48 грн., оскільки 11.02.2013 року ОСОБА_1, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України. Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27.10.2014 року у справі № 664/983/13-к її визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 212 ч. 1 КК України та виправдано за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 23.12.2014 року вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області залишено без змін. У зв'язку з цим відносно ОСОБА_1 досудове розслідування та судових розгляд тривав з 11.02.2013 року по 23.12.2014 року, тобто 22 місяці та 12 днів. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться з розміру менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. За п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Враховуючи норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», яким встановлено з 01.01.2015 року мінімальний розмір заробітної плати 1218 грн., то відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 27 267,48 грн. Перебування ОСОБА_1 на лікуванні пов'язано з перенесенням нею черепно-мозкової травми. На час перебування ОСОБА_1 у лікарні вона під слідством та судом не перебувала, тому причинний зв'язок між завданою шкодою і діями УМВС або прокуратури відсутній. 18.10.2012 року на підставі постанов Суворовського районного суду м. Херсона співробітниками УМВС України в Херсонській області проведено ряд обшуків, у тому числі за адресою: АДРЕСА_2 у ході якої вилучено грошові кошти в сумі 499 917 грн. Обшуки проводились у присутності власників приміщень та за участі понятих, у протоколах зауваження від учасників слідчих дій щодо незаконної поведінки співробітників міліції не надходило. Скарги про визнання обшуків не законними не подавались. 20.10.2012 року постановою слідчого вилученні грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальній справі та передано на зберігання на депозитний рахунок ВФЗБО УМВС України у Херсонській області. 14.12.2013 року слідчим суддею Цюрупинського районного суду за наслідками розгляду скарги адвоката ОСОБА_1 - ОСОБА_11, прийнято рішення про залишення на зберігання на депозитному рахунку грошових коштів у розмірі 499 917 грн., вилучених 18.10.2012 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2. Під час ухвалення виправдовувального вироку суд не визнавав незаконними проведенні під час досудового розслідування обшуки, а також накладення арешту на майно, відповідні скарги під час судового розгляду стороною захисту не подавались. Документи, які б підтверджували сплату адвокатом гонорару у розмірі 147 000 грн. відсутні. Крім того, відсутні докази, що вказані грошові кошти належали саме ОСОБА_1 Також, відсутні і документи, які б підтверджували намір ОСОБА_1 внести кошти на депозитний рахунок. У зв'язку з цим підстави для відшкодування матеріальної шкоди відсутні. Крім того, за додатковими запереченнями Прокуратура Херсонської області збільшений розмір позовних вимог щодо стягнення витрат на послуги з надання правової допомоги адвокатами Тарабакою М.Д. та ОСОБА_13 в кримінальному провадженні на суму 250 000 грн. не визнано, оскільки Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у кримінальних, цивільних та адміністративних справах» встановлює лише граничний розмір витрат на правову допомогу від час розгляду судами цивільних та адміністративних справ. Позивачем не надано договору про надання правової допомоги з ОСОБА_13, а також документів, які б підтверджували сплату адвокату гонорару.

За запереченнями Суворовського районного суду Херсонської області позовні вимоги до нього не визнано. Суворовським районним судом м. Херсона виносились постанови про надання дозволу на проведення обшуків. Подання про проведення обшуків судом розглядалось в рамках кримінальної справи № 030487-12, яка була порушення за фактом підроблення невстановленою особою та використання підробленої заяви для фізичних осіб від 27.07.2009 року від імені ОСОБА_14 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1, 4 ст. 358 КК України. Арешт на майно, що належить ОСОБА_1, а саме на автомобіль ГАЗ 33021 (2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3) був накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Херсона від 15.02.2013 року на підставі клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000006 від 10.01.2013 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України. Зазначене судове рішення ОСОБА_1 не оскаржувалось. Жодних обставин, які б свідчили про спричинення позивачу моральної шкоди наявністю ухвали суду про арешт її майна не зазначено. За вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27.10.2014 року вбачається, що були дослідженні докази, які вилученні на підставі постанов Суворовського районного суду м. Херсона, але жоден з доказів не отримав оцінку такого, що отриманні не у передбачений законом спосіб. У зазначеному вироку та в ухвалі апеляційного суду Херсонської області від 23.12.2014 року не встановлено жодного факту на підтвердження неправомірності дій Суворовського районного суду м. Херсона при ухвалені ним процесуальних документів. У зв'язку з чим позовні вимоги до Суворовського районного суду м. Херсона є не обгрунтованими та у їх задоволенні просить відмовити.

За запереченнями Головного управління МВС України в Херсонській області позовні вимоги не визнано. Відповідно до Закону України «Про міліцію» працівники органів міліції несуть матеріальну відповідальність за шкоду завдану незаконними діями або бездіяльністю в межах встановлених законом. Відшкодування моральної шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету України незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Будь-які дії УМВС України в Херсонській області вчиненні відносно ОСОБА_1, не оскаржувались, рішення щодо їх неправомірності не виносилися. Крім того, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних витрат, оскільки обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадку відшкодування збитків та шкоди, так як відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав. Також, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Також, вимоги по втраченим відсоткам по депозиту в банку за період з 18.10.2012 по 18.03.2015 року в сумі 185 541,43 грн. не підтверджена певними засобами доказування та за своєю суттю є уявним отриманням процентів, а довідка банку Хрещатик не підтверджує факту можливого отримання процентів у розмірі 185 541,43 грн. ОСОБА_1 Крім того, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не врегульовано питання надання юридичної допомоги у кримінальних справах та ОСОБА_1 не підтверджено відповідними фінансовими документами сплату сум за надання їй юридичної допомоги.

За запереченнями Державної казначейської служби України позовні вимоги не визнано, оскільки відповідно до ст. 25 Закону України «Про міліцію» встановлено, що матеріальна і моральна шкода відшкодовується за рахунок бюджету, передбаченого для цього органу, а останній в свою чергу зобов'язаний вжити всіх заходів щодо забезпечення відповідних асигнувань на цю мету. Відповідно до ст. 120 КПК України визначено, що витрати, пов'язанні з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Ненадання стороною доказів оплати правової допомоги є підставою для відмови у відшкодування витрат на оплату правової допомоги. Позивачем не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги у сумі 147 000 грн., крім договору про надання правової допомоги адвокатом від 31.01.2013 року.

За вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області у справі № 664/983/13-к від 27.10.2014 року у кримінальному провадженні № 0000006 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України за участі захисника Тарабаки М.Д. - ОСОБА_1 визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України та виправдано за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення. Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишено попередній, у вигляді особистого зобов'язання. Заходи забезпечення щодо арешту на автомобіль ГАЗ 33021, 2002 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 належний ОСОБА_1 скасовано після набрання вироком законної сили. Грошові кошти в сумі 499 917 грн., що вилученні в ході проведення 18.10.2012 року за місце реєстрації та проживання ОСОБА_1 за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_2, що передані на депозитний рахунок ФВЗБО УМВС України в Херсонській області повернено ОСОБА_1, після набрання вироком законної сили. Зазначений вирок суду не містить обставин/фактів встановлених судом щодо незаконного проведення обшуку за адресою місця проживання ОСОБА_1 за адресою - Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_2, незаконного накладення арешту на автомобіль належний ОСОБА_1 - ГАЗ 33021, 2002 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, незаконного вилучення грошових коштів в сумі 499 917 грн., в ході проведення 18.10.2012 року за місце реєстрації та проживання ОСОБА_1 чи незаконного залучення їх в якості речових доказів. Крім того, вирок суду не містить жодних обставин/фактів неправомірних дій працівників УМВС України в Херсонській області при проведення обшуків, накладення арештів та залучення доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 23.12.2014 року, за участі адвоката Тарабаки М.Д., апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27.10.2014 року щодо ОСОБА_1 - без змін. Зазначена ухвала суду не містить обставин/фактів встановлених судом щодо незаконного проведення обшуку за адресою місця проживання ОСОБА_1 за адресою - Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_2, незаконного накладення арешту на автомобіль належний ОСОБА_1 - ГАЗ 33021, 2002 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, незаконного вилучення грошових коштів в сумі 499 917 грн., в ході проведення 18.10.2012 року за місце реєстрації та проживання ОСОБА_1 чи незаконного залучення їх в якості речових доказів. Крім того, ухвала суду не містить жодних обставин/фактів неправомірних дій працівників УМВС України в Херсонській області при проведення обшуків, накладення арештів та залучення доказів.

За постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 11.10.2012 року подання слідчого відділу СУ УМВС України в Херсонській області за згодою заступника прокурора Херсонської області про проведення обшуку в нежитлових приміщеннях ТОВ «БВФ «Нежданна» за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1 Д задоволено.

За постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 11.10.2012 року подання слідчого відділу СУ УМВС України в Херсонській області за згодою заступника прокурора Херсонської області про проведення обшуку в нежитлових приміщеннях ТОВ «БВФ «Нежданна» за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1 Г задоволено.

За постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 11.10.2012 року подання слідчого відділу СУ УМВС України в Херсонській області за згодою заступника прокурора Херсонської області про проведення обшуку в нежитлових приміщеннях ТОВ «БВФ «Нежданна» за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1 В задоволено.

За постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 11.10.2012 року подання слідчого відділу СУ УМВС України в Херсонській області за згодою заступника прокурора Херсонської області про проведення обшуку транспортного засобу Хюндай Акцент, 2012 р.в., д.н. НОМЕР_2, який ТОВ «БВФ «Нежданна» за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1 задоволено.

За постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 11.10.2012 року подання слідчого відділу СУ УМВС України в Херсонській області за згодою заступника прокурора Херсонської області про проведення обшуку в нежитлових приміщеннях ТОВ «БВФ «Нежданна» за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1 задоволено.

За постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 11.10.2012 року подання слідчого відділу СУ УМВС України в Херсонській області за згодою заступника прокурора Херсонської області про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_15, за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_3 задоволено.

За постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 16.10.2012 року подання слідчого відділу СУ УМВС України в Херсонській області за згодою заступника прокурора Херсонської області про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_2 задоволено.

За ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Херсона від 15.02.2013 року накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_1, а саме на автомобіль ГАЗ 33021, 2002 р.в., д.н.з. НОМЕР_1. ОСОБА_1 11.02.2013 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України та до суду з клопотанням звернувся слідчий з ОВС СВ ДПС України в Херсонській області.

За протоколом обшуку від 18.10.2012 року складеного слідчим відділу СУ УМВС України в Херсонській області проведено обшук у приміщенні ринку «Нежданний» за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1 Д. Зауважень та доповнень не надійшло.

За протоколом обшуку від 18.10.2012 року складеного слідчим СУ УМВС України в Херсонській області проведено обшук у приміщенні бухгалтерії ТОВ БВФ «Нежданна» за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1. Заяв та зауважень не надійшло.

За протоколом обшуку від 18.10.2012 року складеного слідчим відділу СУ УМВС України в Херсонській області проведено обшук у транспортному засобі Хюндай Акцент, 2012 року, д.н. НОМЕР_4 який належить ТОВ БКФ «Нежданна». В ньому містяться зауваження ОСОБА_20. Зауважень та доповнень не має.

За протоколом обшуку від 18.10.2012 року складеного слідчим СУ УМВС України в Херсонській області проведено обшук у ОСОБА_17 за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1. Зауважень та доповнень не надходило.

За протоколом обшуку від 18.10.2012 року складеного слідчим СУ УМВС України в Херсонській області проведено обшук у ОСОБА_1 за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1. За заявами - документи не стосуються обставин вказаних в постанові від 11.10.2012 року та обшук проводився у невстановленому приміщенні без підтверджуючої технічної документації.

За протоколом обшуку від 18.10.2012 року складеного слідчим відділу СУ УМВС України в Херсонській області проведено обшук за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1. Заяв та зауважень не надходило.

За протоколом обшуку від 18.10.2012 року складеного слідчим відділу СУ УМВС України в Херсонській області проведено обшук у приміщенні ТОВ БВФ «Нежданна» за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1 В. Зауважень та доповнень не надходило.

За протоколом обшуку від 18.10.2012 року складеного слідчим відділу СУ УМВС України в Херсонській області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_2 та в його присутності. Виявленні гроші в сумі 499 917 грн. вилучено. Зауважень та доповнень не надходило.

За епікризом поліклініки Державної адміністрації Залізничного транспорту - ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікування в терапевтичному відділенні на неврологічних ліжках з 19.10.2012 року по 31.10.2012 року з діагнозом загострення хронічного пісттравматичного церебрального арахноїдиту з гіпертензійно-лікворною дизциркуляцією. Атактичний синдром. Астено-неврастенічний синдром. Скарги на інтенсивний розпираючий головний біль в потиличній та височній ділянці, головокружіння, шум в голові, шат кість при ходьбі, постійну нудоту, багаторазову блювоту, тремтіння в кінцівках, загальна слабкість, поганий сон, дратівливість, плаксивість, підвищення А/Т 170/100. Вважає себе хворою з січня 2012 року після перенесення ЧМТ, стан погіршився раптово 18.10.2012 року після стресу. Внаслідок проведеного лікування стан хворої покращився. Виписується в задовільному стані на подальший диспансерний нагляд у невропатолога за місцем проживання.

За листом Херсонського регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» вих. № 53-05/452/1 від 22.06.2015 року по депозитним вкладам «Оберіг» у ПАТ «КБ «Хрещатик» були наступні розміри відсоткової ставки: з 01.01.2012 р. - 18 % річних, з 27.02.2012 р. - 16,75 % річних, з 17.08.2013 р. - 19,5 % річних, з 11.04.2013 р. - 18,5 % річних, з 29.05.2013 р. - 17,75 % річних, з 29.07.2013 р. - 18,5 річних, з 30.09.2013 р. - 19,5 % річних, з 30.04.2015 р. - 22,5 % річних.

За договором про надання правової допомоги адвокатом укладеного 31.01.2013 року між адвокатом Тарабакою М.Д. та ОСОБА_1, адвокат зобов'язується надати за плату юридичні послуги адвоката щодо здійснення представництва (правової допомоги) прав та інтересів в органах державної влади, на підприємствах, установах,організаціях всіх форм власності та підпорядкування, судах України, правоохоронних органах тощо. ОСОБА_1, зобов'язується сплатити адвокату вартість юридичний послуг за участь під час судового провадження та розгляду справи. За квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 29.10.2014 року прийнято адвокатом Тарабакою М.Д. від ОСОБА_1 252 000,00 грн. за договором на правову допомогу від 31.01.2013 року.

За рапортом від 22.09.2015 року - 08.08.2012 за фактом підроблення та використання невстановленою особою заяви від імені ОСОБА_8 на реєстрацію останнього підприємцем, за ознаками злочину, передбаченого ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України порушено кримінальну справу № 030487-12. 11.10.2012 та 16.10.2012 за погодженими прокуратурою області поданнями слідчого надано дозволи на проведення обшуків у адміністративних приміщеннях ринку, за місцем мешкання службових осіб та засновників ТОВ «БВФ «Нежданна», а також у службовому та особистому автомобілях. Вилучене 18.10.2012 в ході обшуків вказаних приміщень майно оглянуто та долучено в якості речових доказів до кримінальної справи, грошові кошти 19.10.2012 поміщено на депозитний рахунок УМВС. 23.11.2012 року матеріали кримінальної справи у зв'язку з набранням чинності кримінального процесуального кодексу України внесено до ЄРДР за № 00000096. 21.01.2013 до ЄРДР за № 0000052 внесено відомості про вчинення службовими особами ТОВ «БВФ «Нежданна» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. 22.01.2013 року зазначені матеріали об'єднано в одне провадження з кримінальним провадженням № 00000096. 22.01.2013 року матеріали за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України виділено в окреме провадження за № 0000054 та підслідність визначена прокуратурою Херсонської області за СВ ПМ ДПС у Херсонській області. За листами Управління МВС України в Херсонській області від 22.01.2013 року направлено на адресу прокуратури Херсонської області та начальника СВ ПМ ДПС у Херсонській області 7 томів матеріалів кримінального провадження та речові докази. За постановою прокуратури Херсонської області від 08.02.2013 року визначено підслідність кримінального провадження № 00000096 від 23.11.2012 за СВ ПМ ДПС України в Херсонській області. За витягом з кримінального провадження № 0000054 від 25.01.2013 відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією внесено ст. 212 ч. 3 КК України внесено слідчим слідчого відділу ДПС у Херсонській області 22.01.2013. За витягом з кримінального провадження № 0000052 від 21.01.2013 відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією ст. 212 ч. 3 КК України внесено слідчим Управління МВС в Херсонській області. За витягами з кримінального провадження № 00000096 внесено до ЄРДР 23.11.2012 та 10.01.2013 з правовою кваліфікацією ст. 358 ч. 1 КК України щодо ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9

За ухвалою слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 14.02.2013 року скаргу адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_1, ТОВ «БВФ «Нежданна», ОСОБА_15 на бездіяльність слідчих задоволено частково та залишено на депозитному рахунку грошові кошти, вилучені згідно протоколів обшуку та визнанні речовими доказами по кримінальному провадженню згідно постанови слідчого від 20.10.2012 року. Зобов'язано орган досудового слідства видати відповідно до протоколів обшуків від 18.10.2012 року всі речі, майно та документацію, які належать ТОВ «БВФ «Нежданна» та ХОГО «Асоціація сільськогосподарських виробників Таврії», залишити при цьому в матеріалах кримінального провадження належно завірені копії документів, оскільки це позбавило їх можливості здійснювати свою діяльність.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що під час обшуку в будинку все перевернули. На другий день ОСОБА_1 попала до лікарні, її кидало, була в істериці. Прокидалась серед ночі. Працівники міліції перлякали онука. Під час судових засідань була знервована, психує. З нею неможливо розмовляти. Вона постійно на емоціях. Постійно приймає антидеприсанти. Буває мовчить, а потім зривається. Не хотіла бачитись з друзями. Він перестав зараз з нею сперичатися. Вона стала більш роздратована. В домі півдищилась емоційність.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_18, суду показала, що ОСОБА_1 стала зовсім іншою людиною після цих подій. У неї був нервовий зрив. З нею неможливо спілкуватися, замкнулась в собі. Посипалися на неї всі хвороби. Стала замкнена з друзями, нервова, сердита. Приймає заспокійливі ліки, якісь психотропні. Ці події перевернули все її життя, у неї поламались усі плани.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_19, суду показав, що ОСОБА_1 стала нервова, почала сильно хворіти. Постійно почала боліти голова, піднімався тиск. Її стан змінився, якщо щось то вона нервує, кричить, психує. З друзями стала спілкуватися на багато гірше, не хоче їздити у гості та не хоче, щоб до неї гості приїжджали. Стала іншою людиною. Переживала. Буває кричит і не розуміє, що вона кричить. Нормальний ритм життя погіршився, замкнулась. Частина друзів не підтримала, відвернулась. Приймає заспокійливі ліки. Син у неї питав - «мама, а тебе посадять в тьорму».

За висновком судової психологічної комісійної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 347 від 19.09.2016 року ситуація, що досліджується за справою, є психотравмуючою для ОСОБА_1 ОСОБА_1 завданні моральні страждання (моральна шкода). Можливий розмір грошової компенсації за завданні ОСОБА_1 страждання (моральну шкоду), становить від 200 000 (двохсот тисяч) до 500 000 (п'ятисот тисяч) грн. За листом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 20.01.2017 № 5638 вирішення питань експертизи в редакції експертів (відповідно до висновків комісійної судово-психологічної експертизи № 347 від 26.08.2016) було обумовлено теоретико-методологічними особливостями проведення психологічної експертизи. А саме тим, що відповідно до теорії психологічної експертизи моральних страждань, травмувальні події, які впливають на особистість людини одночасно (або безпосередньо один за одним), призводять до виникнення єдиного цілісного комплексу психологічних страждань, які в свою чергу, стають психологічним підґрунтям виникнення єдиної моральної шкоди. Методологія психологічної експертизи не дозволяє вирішувати питання спричинення моральних страждань ОСОБА_1 у редакції суду, так як перенесені ОСОБА_1 страждання являють собою єдиний комплекс психологічних реакцій її психіки та організму на травмувальні події. На цей час у Реєстрі методик проведення судових експертиз та серед загальнонаукових психологічних методик відсутні ті, які дозволили б експертам-психологам визначити відмінності у стражданнях людини в залежності від проведення процесуальних дій за різними адресами або літерами будинків за однією адресою (різних будинків та об'єктів обшуку), але однакових за змістом. Таким чином, під час проведення комісійної судово-психологічної експертизи № 347 від 26.08.2016 року експертами були надані висновки про узагальнений травмувальний вплив усіх обставин, які досліджуються за справою та перераховані у 1-9 питаннях суду, на особистість ОСОБА_1; вказаний узагальнений можливий розмір грошової компенсації за завданні ОСОБА_1 страждання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1, 2, 6, 7 ст. 1176 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (надалі за текстом - Закону № 266/84-ВР), відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Відповідно до п.п. 1, 1-1 ст. 2 Закону № 266/84-ВР, право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: - постановлення виправдувального вироку суду; - встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 3 Закону № 266/84-ВР, у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): - заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; - майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; - штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; - суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; - моральна шкода. Відповідно до ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 4 Закону № 266/84-ВР, відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені пунктом 1 статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення. Майно, зазначене в пункті 2 статті 3 цього Закону, повертається в натурі, а в разі неможливості повернення в натурі його вартість відшкодовується за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким воно передано безоплатно. Вартість жилих будинків, квартир, інших споруд відшкодовується лише у разі, якщо зазначене майно не збереглося в натурі і громадянин відмовився від надання йому рівноцінного жилого приміщення з безоплатною передачею у його власність або у разі згоди на це громадянина. Вартість втраченого житла відшкодовується виходячи з ринкових цін, що діють на момент звернення громадянина про відшкодування шкоди. Вартість майна визначається за цінами, що діють на момент прийняття рішення про відшкодування шкоди. У разі пошкодження майна завдана шкода відшкодовується повністю. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 Закону № 266/84-ВР, розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Відповідного до & 1 глави 26 Кримінального процесуального кодексу України, передбачено можливість оскарження рішення, дії чи бездіяльності під час досудового розслідування до слідчого судді місцевого суду чи до суду під час підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 310 Кримінального процесуального кодексу України, оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 310 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Відповідно до ч. 1 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Кримінального процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відповідно до ч. 1 ст. 125 Кримінального процесуального кодексу України, суд за клопотанням осіб має право визначити грошовий розмір процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані. Відповідно до ч. 1 ст. 126Кримінального процесуального кодексу України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Відповідно до ч. 1 ст. 130Кримінального процесуального кодексу України, шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», з 01.01.2017 року розмір мінімальної заробітної плати складає 3 200 грн. на місяць.

Відповідно до преамбули Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах», цей Закон встановлює граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ.

Відповідно до п.п. 1, 4, 6, 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників затвердженого Постановою КМ України від 03.08.2011 р. № 845 (у редакції Постанови КМ України від 30.01.2013 р. № 45), цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Органи Казначейства - забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання виконавчого документа суду в повному обсязі такий документ повертається до суду з відміткою про його виконання. У разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності). Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): 1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; 2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 2 ст. 59 Цивільного процесуального кодексу України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 62 Цивільного процесуального кодексу України, сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представників відповідачів та дослідивши докази у справі в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 286 720 (двісті вісімдесят шість тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок та в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди - понесених витрат на правову допомогу у розмірі 252 000 (двісті п'ятдесят дві тисячі) гривень 00 копійок. В стягненні решти заявленої в позові суми моральної та матеріальної шкоди слід відмовити.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 286 720 (двісті вісімдесят шість тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, суд ґрунтується на тому, що ОСОБА_1 було виправдано вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27.10.2014 року, який набрав законної сили 23.12.2014 року за відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України. Завдання моральної шкоди ОСОБА_1 підтверджується показаннями допитаними в судовому засіданнями свідків та висновком комплексної судової-психологічної експертизи. Зазначений розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди відповідає глибині душевних страждань ОСОБА_1, вимогам розумності та справедливості, оскільки досудове слідство та судовий розгляд тривав 22 місяці та 12 днів, з 11.02.2013 року (пред'явлення підозри) по 23.12.2014 року (день винесення ухвали апеляційного суду Херсонської області, яким вирок залишено без змін). До ОСОБА_1 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання. Сума 286 720 грн. відповідає 4 (чотирьом) розмірам мінімальної заробітної плати за кожен місяць та кількість днів (пропорційно до місяця) перебування під слідством та судом. При цьому суд застосовує розмір мінімальної заробітної плати, який діє на час винесення рішення у справі та визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», а саме 3 200 грн. В той же час, суд вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди враховує, що позивачем не доведено, того, що під час проведення обшуків працівники головного управління УМВС України діяли з грубим порушенням етики поведінки державного службовця відносно ОСОБА_1 з застосуванням з їх сторони психологічного тиску та залякування. Крім того, суд вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди враховує, що позивачем не доведено, що проведенні обшуки та арешт/вилучення її майна (грошей та автомобіля) були здійснено протиправно, оскільки не надано допустимих доказів протиправності цих дій, які були б встановленні в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду). Проведення обшуків та арештів майна передбачено законодавством України під час кримінальних проваджень та відсутність в діянні обвинуваченого/обвинуваченої складу злочину та його виправдання вироком суду, не позбавляє проведених обшуків та арештів/вилучення майна якості правомірності. Також, позивачем не доведено, що проведенні обшуки вплинули на імідж та репутацію ОСОБА_1 (ділову репутацію), як керівника підприємства ТОВ «БВФ «Нежданна». Заявлену до стягнення (відшкодування) моральну шкоду у розмірі 5 000 000, 00 грн., суд вважає такою, що не відповідає обставинам справи та глибині душевних страждань ОСОБА_1

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди 252 000 (двісті п'ятдесят дві тисячі) гривень 00 копійок, суд вважає, що позивачем доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу у вказаній сумі, яку вона сплатила захиснику (адвокату) Тарабака М.Д., який здійснював її захист в суді першої та апеляційної інстанції. Зазначене підтверджується укладеним договором та прибутковим касовим ордером, за яким ОСОБА_1 сплатила зазначену суму грошових коштів за укладеним договором Тарабака М.Д. Крім того, в вироку Цюрупинського районного суду Херсонської області та ухвалі Апеляційного суду Херсонської області зазначено, що захисник Тарабака М.Д. брав участь у розгляді кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1, у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України. Крім того, відповідачами не доведено, що зазначені кошти не отриманні адвокатом Тарабака М.Д., від ОСОБА_1 або отриманні у меншому розмірі або за надання інших послуг не пов'язаних з захистом ОСОБА_1 від пред'явленого обвинувачення. Також, суд не сприймає посилання Державної казначейської служби України на те, що стягнення моральної та матеріальної шкоди має відбуватись за рахунок бюджету передбаченого для відповідного органу, а саме органу міліції, оскільки законодавством визначено, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України. Крім того, суд не сприймає посилання Державної казначейської служби України на те, що суд при винесенні вироку повинен був здійснити розподіл судових витрат, оскільки діючий на час винесення вироку Кримінальний процесуальний кодекс України і на момент винесення цього рішення, не визначає порядку відшкодування витрат обвинуваченого на допомогу захисника, якого він залучив самостійно, у разі його виправдання. В той же час, Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не обмежує можливості відшкодування цих витрат поза межами кримінальної справи та саме за рахунок державного бюджету.

Крім того, суд відмовляє позивачу в задоволенні стягнення (відшкодування) матеріальної (майнової) шкоди у розмірі 185 541,43 грн., як втрачених відсотків по депозитах в банку, оскільки позивачем не доведено, що вона мала намір укласти або уклала з ПАТ «КБ «Хрещатик» чи іншою фінансовою установою договір (договори) депозиту цих коштів на 29 місяців та внаслідок вилучення її грошових коштів у сумі 499 917,00 грн., вона цього не зробила та не отримала реальний відповідний дохід. Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував ці обставини. Лист ПАТ «КБ «Хрещатик» від 22.06.2015 року лише підтверджує про існування певних відсоткових ставок у цій фінансовій установі протягом певного періоду за депозитним вкладом «Оберіг». Також, позивачем не доведено, що вилучення коштів ОСОБА_1, у зазначеному розмірі було здійснено протиправно.

Також, суд відмовляє позивачу в задоволенні стягнення (відшкодування) матеріальної (майнової) шкоди у розмірі 255 460,53 грн., як індексу інфляції нарахованого на суму 499 917 грн., оскільки законодавство України не передбачає можливості відшкодування індексу інфляції нарахованого на суму боргу при відшкодування заподіяної майнової шкоди завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Стягнення цієї суми можлива лише при простроченні виконання грошового зобов'язання боржником у договірних відносинах. Крім того, позивачем не доведено, що вилучення коштів ОСОБА_1, у розмірі 499 917,00 грн. було здійснено протиправно.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної та майнової шкоди заявлені до Головного управління МВС України в Херсонській області, Державної казначейської служби України та Суворовського районного суду м. Херсона не підлягають відносно цих осіб задоволенню, оскільки не доведено, що працівники зазначених органів приймали незаконні рішення, дії чи бездіяльність щодо/чи при проведенні обшуків, арештів та вилученні майна позивача - ОСОБА_1. Крім того, позивачем не доведено, що Державна казначейська служба України безпідставно відмовила ОСОБА_1 у списанні коштів з Державного бюджету України на відшкодування заподіяної їй майнової та моральної шкоди при наявності документів (підстав) для здійснення такого відшкодування (списання).

Понесенні ОСОБА_1 у цій справі судові витрати на проведення судової (комісійної судово-психологічної) експертизи у розмірі 7096,32 грн., відповідно до ч. 2 ст. 86, ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягнення (віднесенню) з Прокуратури Херсонської області пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 671,31 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 8, 10, 11, 57, 60, 61, 63, 64, 66, 79, 86, 88, 208, 209 ч. 3, 212-216 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Херсонській області, Прокуратури Херсонської області, Державної казначейської служби України, Суворовського районного суду м. Херсона задовольнити частково.

Стягнути за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 286 720 (двісті вісімдесят шість тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок та в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 252 000 (двісті п'ятдесят дві тисячі) гривень 00 копійок, а всього 538 720 (п'ятсот тридцять вісім тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок.

В стягненні решти заявленої в позові суми моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з Прокуратури Херсонської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі на проведення судової експертизи у розмірі 671 (шістсот сімдесят одна) гривня 31 копійка.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя (підпис) С. П. Савчак

Копія відповідає оригіналу

Суддя Савчак С. П.