Справа № 214/793/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(Заочне)

03 травня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гринь Н.Г.,

при секретарі Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2017 року представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з якого вбачається, що 08.12.2010 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачем отримано кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за користуванням кредитом, на умовах, визначених договором. Відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором, відсотки не сплачував, у зв'язку з чим, станом на 31.12.2016 року виникла заборгованість в сумі 50113,67грн., яка складається: з заборгованості за кредитом 2696,91 грн.; заборгованості по процентам 40418,49 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 4135,71 грн.; крім того, позивач на підставі п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, просить стягнути з відповідача 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 2362,56 грн. штрафу (процентна складова). Окрім того, просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак просив про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи, у контексті ст. 74 ЦПК України, повідомлений належним чином.

Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній даних та доказів за відсутності відповідачів при заочному розгляді справи.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані позивачем докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином.

Судом встановлено, що 08.12.2010 року відповідач заповнив анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг уПриватБанку (а.с. 8).

З письмових матеріалів справи вбачається, що банк надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідача зі сплатою відсотків за користуванням кредитом на рік на залишок заборгованості на умовах визначених Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Згідно п. 2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг Боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в Банку, зокрема з Картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг Банк має право на зміну тарифів, які викладені на сайті банку, а також інших умов обслуговування рахунків.

Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежу по якому-небудь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії (а.с. 29).

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» своїзобов'язання за кредитнимдоговором № б/н від08.12.2010 року перед ОСОБА_2 виконав в повномуобсязі, надавшивідповідачу кредит, що в ході судового розгляду не спростовано. Зогляду на викладене, суд дійшоввисновку, щоправовідносини, якісклалисяміж сторонами, є грошовимзобов'язанням, у якому, середінших прав та обов'язківсторін, на боржниківпокладеноцивільно-правовийобов'язок з поверненняотриманихкредитнихкоштів, якомувідповідає право кредитора вимагатиїхповернення (ч.1 ст.509 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати процентів та неустойки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Право кредитора, в даному випадку, вимагати від боржника повернення боргу за кредитним договором.

Станом на 31 грудня 2016 року відповідач не виконував зобов'язань за договором № б/н від 08.12.2010 року, відсотки не сплачував, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 50113,67 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом 2696,91 грн.; заборгованості по процентам 40418,49 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 4135,71 грн.; 500 грн.- штраф (фіксована частина) та 2362,56 грн. - штраф (процентна складова)., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем (а.с. 4-6).

Таким чином вимоги позивача в частині стягнення відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини та процентної складової), суд вважає дані вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказане узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Тому суд, вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимоги позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про стягнення з ОСОБА_2 штрафів у розмірі - 500 грн. (фіксована частина) та 2362,56 грн. (процентна складова), оскільки вказане призведе до подвійної відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи зазначене, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 становить 47 251,11 грн.

Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 1600,00 грн. у вигляді сплаченого судового збору також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054, 1057 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212-215, 224-232 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»до ОСОБА_2 Вячеславовичапро стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.12.2010 року станом на 31.12.2016 року в загальному розмірі - 47 251(сорок сім тисяч двісті п'ятдесят одна) грн. 11коп., що складається з: заборгованості за кредитом - 2696,91 грн.; заборгованості по процентам 40418,49 грн.; заборгованості за пенею та комісією 4135,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 1600 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Н.Г. Гринь