Провадження № 2/520/1679/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.16 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, після уточнення якого просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, що продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 гривень, щомісячно, до 30.06.210 року та у випадку подальшого навчання у вищому навчальному закладі до досягненням сином 23 річного року, а також стягнути додаткові витрати на навчання - витрачені кошти на сплату проходження сином практики в Одеському порту як додаткові витрати на навчання за листопад грудень - 2016 року, січень - лютий 2017 року в повному обсязі у сумі 1604 гривень, мотивуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 з 20 грудня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №037624 видане 13.06.2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після розірвання шлюбу мешкає разом з матірю. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2001 року з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнуто аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 08.10.2001 року і до досягнення сином повноліття. ОСОБА_3 05.07.2016 року досяг повноліття, однак на даний час є курсантом четвертого курсу денної форми навчання Морехідного коледжу технічного флоту Національного університету «Одеська морська академія», термін закінчення навчання -30 червня 2017 року. Оскільки син навчається, він не в змозі працювати та отримувати заробітну плату. А також позивачка є пенсіонеркою і отримує пенсію, яка не є достатньою для повного забезпечення сина та себе, що й стало підставою для звернення до суду з дійсним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав взагалі, просив у позові відмовити в повному обсязі. Зазначив суду, що він перебуває на даний час у шлюбі з ОСОБА_4, від якого в них народилась дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка потребує постійної лікарської уваги, оскільки остання перебуває на диспансерному обліку з діагнозом бронхіальна астма, у звязку з чим потребує додаткових витрат на лікування. Також зазначив, що він офіційно працевлаштований та має регулярний дохід, про що надав суду відповідні довідки.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 20 грудня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №037624 видане 13.06.2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після розірвання шлюбу мешкає разом з матірю. У свідоцтві про народження ОСОБА_3, серії І-ЖД №155702 виданому відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, 05.08.1998 року, батьком зазначений ОСОБА_2. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 12.10.2001 року з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнуто аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 08.10.2001 року і до досягнення сином повноліття. На даний час, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 21.03.17 року заборгованість по аліментах відсутня. ОСОБА_3 05.07.2016 року досяг повноліття, однак на даний час є курсантом четвертого курсу денної форми навчання Морехідного коледжу технічного флоту Національного університету «Одеська морська академія», термін закінчення навчання -30 червня 2017 року, про що свідчить довідка від 14.12.16 року, яка міститься в матеріалах справи на аркуші 10. Курсант ОСОБА_3 отримує стипендію, відповідно до довідки про доходи №479 від 14.12.16 року загальна сума доходу за період навчання з червня 2016 року по листопад 2016 року становить 4125,50 гривень. ОСОБА_1 є пенсіонеркою та отримує пенсію за вислугу років, призначену працівникам освіти та відповідно до довідки №11641 від 23.12.2016 року розмір пенсії становить 2608,98 гривень, всього з липня 2016 року по грудень 2016 року останньою отримано 15653,88 гривень. Також судом встановлено, що ОСОБА_2 на даний час перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №069937 видане Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Одесі ( а.с.50). Від даного шлюбу народилась дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №154519, виданим 02.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, яка відповідно до свого стану здоровя перебуває на диспансерному обліку в КУ «Дитяча міська поліклініка №6» з діагнозом бронхіальна астма. Відповідно до довідки від 01.03.17 року №13 ОСОБА_2 з 01.08.2007 року і по теперішній час працює у ТОВ «Євроборд» на посаді дизайнер-виконавець, та загальна сума його доходу за період часу з 01.0916 року по 28.02.17 року становить 19602,32 гривень, що підтверджено довідкою №12 виданою ТОВ «Євроборд» 01.03.17 року.

В свою чергу позивач зазначає, що їх син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в силу свого стану здоровя потребує додаткових витрат на лікування та оздоровчі процедури. Так останній відвідує басейн, вартість якого становить щомісячно 750 гривень та купівля ортопедичних устілок вартість яких 1499 гривень. Однак позивачем не було заявлено відповідних позовних вимог.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Окрім того, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той з батьків, з яким вони проживають.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу.

Суд не отримав належних доказів наявності у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти та додаткові витрати на утримання повнолітнього сина на період його навчання у спеціальному учбовому закладі в розмірі, який визначений у позовних вимогах.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» -встановлений у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні.

При визначенні розміру аліментів суд, враховує прожитковий мінімум на особи відповідного віку, а також рівність прав та обовязків батька та матері на утримання повнолітньої дитини.

Отже, навчання у вищому учбовому закладі є правовою підставою для стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги на період навчання, проте не більше двадцяти трьох років. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН) на користь повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти у твердій грошової сумі у розмірі 842 (вісімсот сорок дві) гривні щомісячно, на період навчання і до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

При цьому, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат по сплаті вартості навчання, а саме проходження практики, оскільки це не є додатковими витратами, особливими чи винятковими обставинами, в розумінні ст. 185 СК України.

Відповідно ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3, 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН) на користь повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти у твердій грошової сумі у розмірі 842 ( вісімсот сорок дві) гривні щомісячно, на період навчання і до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суму платежу за один місяць у розмірі 842 грн.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на проходження практики.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН) на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.