АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/790/15-ц Номер провадження 22-ц/786/744/17Головуючий у 1-й інстанції Гришко О. Я. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчук Л.І.,

суддів Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю: представника СТОВ «Селецька» - ОСОБА_2, представника правонаступника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Селецька»

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 20 січня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_4 ( правонаступники ОСОБА_5 та ОСОБА_6) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Селецька» (далі СТОВ «Селецька») про визнання правочину недійсним,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до СТОВ «Селецька» про визнання недійсними договорів оренди, укладених 16 лютого 2001 року, двох земельних ділянок , що належать їй згідно державних актів РЗ №641989 від 30.05.2002р. та ПЛ №132005 від 05.05.2006 року . Підставами для визнання вказаних договорів недійсними зазначала відсутність її вільного виявлення на укладення цих договорів, не погодження з нею всіх істотних умов та підроблення підпису на договорі.

04.12.2015 року ОСОБА_4 померла та до участі у справі залучено її правонаступників ОСОБА_5 і ОСОБА_7 згідно ухвали Оржицького районного суду Полтавської області від 22.08.2016 року. /а.с.188 т.1/

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 20 січня 2017 року позов ОСОБА_4, підтриманий її правонаступниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, задоволено.

Визнано договір оренди земельної ділянки, укладений 16 лютого 2011 року між СТОВ «Селецька» та ОСОБА_4, зареєстрований у відділі Держкомзему в Оржицькому районі 05 жовтня 2012 року за номером 04345 з порушенням вільного волевиявлення учасника правочину, недійсним.

Визнано договір оренди земельної ділянки, укладений 16 лютого 2011 року між СТОВ «Селецька» та ОСОБА_4, зареєстрований у відділі Держкомзему в Оржицькому районі 05 жовтня 2012 року за номером 04357 з порушенням вільного волевиявлення учасника правочину, недійсним.

Стягнуто із СТОВ «Селецька» на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 243,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі СТОВ «Селецька» , посилаючись на неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просило рішення скасувати та в задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що висновок почеркознавчої експертизи є лише одним із доказів і не має пріоритету перед іншими доказами та повинен оцінюватися у сукупності з іншими доказами. Зокрема, слід враховувати. що оспорювані договори укладені в письмовій формі, пройшли державну реєстрацію, виконувалися позивачкою, яка отримувала орендну плату в грошовій та натуральній формі.

Вважає, що позов поданий за межами строку позовної давності, що мало бути однією з підстав для відмови в позові.

Заперечує висновок місцевого суду про неналежність як доказів укладення договору та визнання позивачкою договірних відносин списків пайовиків на видачу зерна пшениці та ячменю /а.с.106,108/, довіреність на отримання орендної плати грошима /а.с.51/, заяву ОСОБА_4 про видачу їй грошей в рахунок орендної плати /а.с.52/, видатковий касовий ордер про видачу в рахунок земельних паїв грошей /а.с.53/ , розписка про отримання грошей уповноваженою особою /а.с.54/, заявоаТараненко М.І. про видачу довідки про доходи по орендній платі для предявлення у відділ субсидій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 належали дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Селецької сільської ради: площею 3,25 га згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЗЗ №641989 від 30.05.2002 року (кадастровий номер :00:002:0147) та площею 3,25 га - згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ №132005 від 05.05.2006 року (кадастровий номер :00:002:0147). /а.с.5,6/

Між сторонами до 2011 року існували договірні правовідносини оренди вказаних земельних ділянок.

Відповідно до договорів оренди землі від 16 лютого 2011 року ОСОБА_4 передала належні їй вказані земельні ділянки в оренду на десять років. Договори зареєстровані у відділі Держкомзему в Оржицькому районі 05 жовтня 2012 року за №№04345, 04357./а.с.7-9 т.1/

Згідно висновку експерта №190 від 11.11.2016 року підписи в зазначених договорах оренди в розділі «Місцезнаходження та реквізити сторін» виконані не ОСОБА_4, а іншою особою з наслідуванням підпису останньої./а.с.221 т.1/

04 грудня 2015 року ОСОБА_4 померла./а.с.114/ Її правонаступниками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом успадкували земельні ділянки, що перебувають в оренді відповідача. /а.с.176, 178/

Задовольняючи позов та визнаючи недійсними оспорювані договори оренди землі, районний суд виходив з того, що позивачка не підписувала спірні договори, а отже не було вільного волевиявлення орендодавця, договори укладені з порушенням вимог, встановлених частинами 1-3,5 і 6 статті 203 цього Кодексу. Крім того, суд визнав недоведеними заперечення відповідача щодо визнання позивачкою умов спірних договорів та виконання їх умов.

Згідно із ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з положеннями частини другої та третьої статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі (далі Закон) договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі (у редакції Закону, чинного на момент укладення спірного договору) набирає чинності з моменту його державної реєстрації (статті 14, 18, 20 Закону).

Оскільки встановлено, що договір оренди землі, укладений від імені позивача, підписаний не нею, а іншою особою, тобто, спірний договір був укладений без волевиявлення ОСОБА_4, він має бути визнаний недійсним відповідно до ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що оспорювані договори укладені в письмовій формі, пройшли державну реєстрацію, виконувалися позивачкою, яка отримувала орендну плату в грошовій та натуральній формі, а тому визнані позивачем , не заслуговують на увагу, оскільки такі твердження виходять за межі заявлених позовних вимог, так як позивачем не ставилось питання про розірвання або припинення договору оренди землі з підстав неналежного виконання орендарем своїх обовязків, а підставою позову стало оспорення дійсності договору оренди землі за відсутності волі орендодавця на його укладення. Окрім того, відповідачем не ставилось питання шляхом подачі зустрічного позову, про поновлення попереднього договору оренди землі.

Посилання в апеляційній скарзі на, на те, що висновок почеркознавчої експертизи є лише одним із доказів і не має пріоритету перед іншими доказами та повинен оцінюватися у сукупності з іншими доказами не спростовують правильних висновків місцевого суду про наявність підстав для визнання оспорювавних договорів недійсними

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оскільки в даному провадженні вирішується питання про наявність волевиявлення особи на укладення договору шляхом його підписання, то єдиним належним докам на підтвердження дійсності підпису особи на спірному договору є висновок почеркознавчої експертизи, який оцінений судом у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Твердження в апеляційній скарзі, що позивачем пропущено строк позовної давності, також є безпідставними, оскільки в даному випадку порушення є триваючим та строк договорів не сплинув, а отже перебіг строку давності не почався.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими ними доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, а тому відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304, 307,308, 314,315,317 ЦПРК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Селецька» - відхилити.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 20 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ .

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1