Справа № 182/1617/17
Провадження № 6/0182/60/2017
У Х В А Л А

Іменем України

03.04.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши подання державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2017 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду надійшло подання державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника фізичної особи, а саме: квартири АДРЕСА_1, з метою опису майна боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у Нікопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 46898621 з виконання виконавчого листа №2/0182/3426 від 10.02.2015 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 68142,70 грн.

Відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження, 13.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.Боржник є громадянином України, добровільно рішення суду не виконує, заборгованість на користь стягувана не сплачує. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

З метою перевірки майнового стану боржника, відповідно до вимог ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, державним виконавцем направлені запити до реєструючих установ.На підставі вимог ЗУ «Про виконавче провадження», перевіркою майнового стану боржника, виявлено, що за боржником зареєстрована квартира за адресою: м. Нікополь вул. Каштанова 60/25, але на неї розповсюджується обтяження у вигляді договору іпотеки у сумі 46500.00 доларів США. Згідно ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року - не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 ЗУ "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 ЗУ "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

19 лютого 2016 року державним виконавцем було перевірено книгу запису актів цивільного стану, перевіркою було встановлено: боржник перебуває у шлюбі з ОСОБА_4.

19 лютого 2016 року з метою встановлення матеріального стану боржника було здійснено вихід за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме: м. Нікополь, пр-т. ТрубниківАДРЕСА_2, двері ніхто не відчинив, виклик було залишено у поштовій скриньці.

Згідно відповіді з довідково-адресного бюро, боржник зареєстрований за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_2.

20 травня 2016 року з метою встановлення матеріального стану боржника, повторно здійснено вихід за адресою виявленою з реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_3, двері ніхто не відчинив, виклик було залишено у поштовій скриньці.

29 червня 2016 року з метою встановлення матеріального стану боржника здійснено вихід за адресою АДРЕСА_4, двері відчинив ОСОБА_2, при здійснені виконавчих дій щодо опису майна, боржник чинив опір державному виконавцю. Від отримання виклику відмовився. Виклик було залишено в поштовій скриньці боржника. Вище зазначені обставини були зафіксовані в акті від 29.06.2016, ОСОБА_2 від підпису відмовилась, акт складений в присутності понятих.

18 вересня 2016 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою боржника: м. Нікополь вул. Каштанова 60/25. Двері ніхто не відчинив, боржника вдома не виявлено. Виклик залишено у поштовій скриньці.

Виходом державного виконавця від 21.12.2016 року за адресою м. Нікополь вул. Каштанова 60/25 встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, зі слів сусідів з квартири вивезені речі, квартира пуста там ніхто не проживає.

Згідно відповідей з ДФС України та ПФУ, боржник не працює, пенсію не отримує, рахунків у банківських установах та банках не має. Транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 19.12.2016 року, можливе місце проживання боржника м. Дніпро вул. Кірова 125-а/62.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що державним виконавцем виконані всі заходи примусового виконання рішень. На даний час єдиним заходом для виконання вищезазначеного рішення, є вхід до квартири, що належить боржнику для опису майна боржника з метою його подальшої реалізації. А тому, просить суд ухвалити вмотивоване рішення, про примусове проникнення до житла боржника: ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, у подані просив розглянути справу без його участі.

Суд, розглянувши подання, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно п.п.4,5,10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем до подання додана інформаційна довідка (а.с.8) з зазначенням сторінок 3 та 5, яку суд не приймає до уваги, оскільки в даній довідці відсутні відомості, на підтвердження факту того, що квартира АДРЕСА_6 на момент звернення до суду дійсно належить боржнику або боржник її винаймає. У додатках до подання не наведено жодних обставин та не надано доказів, які б дійсно свідчили про цілеспрямованість ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням грошового зобовязання.

Оскільки надання дозволу про примусове проникнення у житло може порушити права та інтереси особи - власника цього майна, якщо останній є відмінним від боржника, то до встановлення власника вищевказаного майна та наявності відомостей про його перешкоджання здійсненню виконавчих дій (надання доступу до житла), вирішення питання щодо примусового проникнення до житла є передчасним.

Таким чином, матеріали подання не містять актуальних даних щодо власника вищевказаної квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно ч.1 ст. 311 ЦК України, житло фізичної особи є недоторканним.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ейрі проти Ірландії», держава виконує свої зобов"язання дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, якщо утримається від дій, що порушують ці права, а також гарантуватиме їх забезпечення.

Так, примусове проникнення до житла є одним з крайніх заходів, пов'язаних з примусовим виконанням рішень судів, недоторканість житла є Конституційною гарантією, а доводи державного виконавця, якими він обґрунтовує необхідність примусового проникнення до житла боржника не підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання з метою не допущення порушення права власника житлового будинку АДРЕСА_7, відомості щодо якого на момент звернення до суду в матеріалах подання відсутні.

Крім того, матеріали подання не містять належних доказів, які б вказували, що невжиття інших передбачених законом заходів з примусового виконання рішення суду унеможливлює виконання зазначеного виконавчого листа, оскільки примусове проникнення до житла або іншого приміщення не являється першочерговим засобом, а навпаки є одним з крайніх заходів примусового виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв"язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Таким чином, підставою задоволення подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника може бути підтвердження як факту перешкоджання останнім проведенню виконавчих дій, так і документальне підтвердження, що відповідне помешкання належить боржнику або перебуває у його користуванні, а також про те, що у приміщенні може знаходитися майно боржника.

Виходячи з цього та аналізуючи надані документи, подання не підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що станом на час виконання рішення суду 16 вересня 2016 року та 21 грудня 2016 року боржник ОСОБА_2 був відсутній за адресою виконання рішення суду; також не надано відомостей про те, яким чином боржник перешкодив виконанню рішення суду.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 30 Конституції України, ст. 311 ЦК України, ст. 376 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» суд,-

Керуючись ст.ст.209,210,376 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5