233 Справа № 233/3579/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мартишева Т. О. ,

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка матеріали за скаргою ОСОБА_1, суб*єкт оскарження: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 Територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Український бізнес банк», щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із даною скаргою, суб*єкт оскарження: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 Територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Український бізнес банк», в якій зазначила, що 13 червня 2017 року старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3 на виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2016 року у цивільній справі № 22-ц/775/1962/2016 за виконавчим листом № 233/379/16-ц, що виданий 02 грудня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, було винесено постанову від 13 червня 2017 року про відкриття виконавчого провадження № 54000384, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український бізнес Банк» заборгованості у розмірі 84233, 66 грн. 14 червня 2017 року у виконавчому провадженні державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та внесені відомості до Державного реєстру речових прав на рухоме майно, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обтяження всього рухомого та нерухомого майна боржника. Примірник постанови державного виконавця заявницею було отримано 14 липня 2017 року та 19 липня 2017 року вона ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження. Вважає постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення зборони його відчуження протиправною та такою, що підлягає до скасування. Так, у постанові державним виконавцем не наведені мотиви, з яких він дійшов відповідного висновку, не зазначено у резолютивній частині прийняте ним рішення та строк і порядок оскарження постанови, що є порушенням вимог Інструкції з організації про примусове виконання рішень». Крім того, оскаржувана постанова була винесена державним виконавцем наступного дня після відкриття виконавчого провадження без дотримання норм ст.ст. 26, 56 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено накладення арешту на рухоме та нерухоме майно не пізніше наступного дня лише після перевірки його наявності та виявлення майна (за виключенням, якщо у заяві стягувача зазначені конкретні рахунки у банківських та фінансових установах боржника), а якщо це стосується рухомого майна, ще й після перевірки його наявності та виявлення такого майна, виконавець повинен провести його опис. Вважає, що винесенням оскаржуваної постанови держаним виконавцем не досягнуто мети арешту майна боржника реалізації майна боржника для реального виконання судового рішення про стягнення коштів. Просив визнати неправомірним рішення державного виконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14 червня 2017 року за виконавчим провадженням № 54000384, зобов*язати державного виконавця скасувати вказану вище постанову та зняти арешт з рухомого та нерухомого майна боржника шляхом відкликання з реєстраційних органів повідомлення про арешт та заборону відчуження майна.

Заявник в судове засідання не прибула, в письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 56).

Державний виконавець в судове засідання не з*явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 55), причину неявки суду не повідомив, заперечень по суті скарги чи заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Український бізнес банк», до судового засідання не з*явився, звернувся з заявою про судовий розгляд справи за скаргою за відсутності представника, у задоволенні скарги, як необґрунтованої, просив відмовити (а.с. 57).

З*ясувавши позицію заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне .

Судом встановлено, що 02 грудня 2016 року Костянтинівським міськрайонний судом Донецької області на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2016 року у справі № 233/379/16-ц (провадження № 22-ц/775/1962/2016) (а.с. 9-12) стягувачу ПАТ «Український бізнес банк» видано виконавчий лист № 233/379/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український бізнес банк» суми заборгованості у загальному розмірі 84 233, 66 грн. (а.с. 13-14).

Постановою старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 від 13 червня 2017 року на підставі заяви стягувача ПАТ «Український бізнес банк» від 30 березня 2017 року (а.с. 23-25) відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 233/379/16-ц, виданим 02 грудня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом, ВП № 54000384 (а.с. 16), примірник якої направлено сторонам виконавчого провадження за вих. № 41349 від 13 червня 2016 року (а.с. 15).

14 червня 2017 року у виконавчому провадженні № 54000384 за виконавчим листом № 233/379/16-ц, виданим 02 грудня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом, старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 для забезпечення реального виконання вимог виконавчого документа, керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1, (а.с. 18), резолютивна частина постанови зазначення майна, на яке накладено арешт, не містить. Примірник даної постанови направлено сторонам виконавчого провадження за вих. __ від 14 червня 2016 року (а.с. 17).

Відомості про державну реєстрації прав та їх обтяжень державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 19, 22, 59-60), заява про реєстрацію обтяження рухомого майна боржника від 14 червня 2017 року (а.с. 20-21).

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

В силу ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно з ч.3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Як вбачається з ч. 5 ст.. 56 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, обєм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до п. 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2832/5), постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити:

номер виконавчого провадження;

вступну частину із зазначенням:

назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;

найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;

назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене;

мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;

резолютивну частину із зазначенням:

прийнятого виконавцем рішення;

строку і порядку оскарження постанови.

До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Зі змісту оскаржуваної постанови про арешт майна боржника від 14 червня 2017 року у ВП № 54000384 (а.с. 18) вбачається, що державним виконавцем у резолютивній частині постанови фактично не зазначено прийняте ним рішення, вказано дані божника ОСОБА_1 Тобто, державний виконавець не зазначив у постанові на якемайна (кошти) боржника накладено арешт, суму стягнення у розмірі якої його накладено, відомості про виявлення майна до оскаржуваної постанови не додані.

Наведене свідчить про невідповідність даної постанови про накладення арешту нормам діючого законодавства.

Державним виконавцем доказів у спростування доводів скарги та правомірності своїх дій суду не надано.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу частково, визнати неправомірними дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 Територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 по винесенню оскаржуваної постанови та зобов*язати державного виконавця скасувати постанову про арешт майна боржника від 14 червня 2017 року у виконавчому провадженні №54000384, а також зняти арешт з майна, що належить боржнику ОСОБА_1, який був накладений на підставі постанови від 14 червня 2017 року під час примусового виконання за виконавчим листом № 233/379/16-ц, виданим 02 грудня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, виконавче провадження № 54000384.

Вимоги скарги щодо зобов*язання державного виконавця відкликати з реєстраційних органів повідомлення про арешт та заборону відчуження майна, на яке було накладено арешт, на думку суду є похідною вимогою та до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 387 ЦПК України, суд, -

УХ В А Л И В:

ОСОБА_4 Вікторівни, суб*єкт оскарження: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 Територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Український бізнес банк», щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 Територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 14 червня 2017 року у виконавчому провадженні №54000384 та зобов*язати державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 Територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 скасувати постанову про арешт майна боржника від 14 червня 2017 року у виконавчому провадженні №54000384.

Зобов*язати державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 Територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 зняти арешт з майна, що належить боржнику ОСОБА_1, який був накладений на підставі постанови від 14 червня 2017 року під час примусового виконання за виконавчим листом № 233/379/16-ц, виданим 02 грудня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, виконавче провадження № 54000384.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом п*яти днів з дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п*яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :