Справа № 415/7516/17
Провадження № 2/415/2501/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про встановлення факту спільного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Лисичанської міської ради про встановлення факту спільного проживання, в якій зазначила, що 09.05.2017 р. помер ОСОБА_2, який доводився їй чоловіком її рідної сестри ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина квартира АДРЕСА_1 (нова назва вулиці ОСОБА_4) у м. Новодружеську Луганської області. У жовтні 2017 р. вона звернулась до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області з заявою про прийняття спадини за законом, оскільки мешкала з ОСОБА_2 однією сімєю тривалий час, вела з ним спільне господарство, а після його смерті здійснила поховання. 24.10.2017 р. вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні докази про спільне проживання однією сімєю не менше як 5 років. Її рідна сестра ОСОБА_3 померла05.04.2009 р. Після її смерті вона стала мешкати з 2009 р. разом з її чоловіком ОСОБА_2 однією сімєю, вела з ним спільне господарство, доглядала його, оскільки він перебував на обліку у лікаря психіатра та потребував постійного догляду як особа, схильна до суїциду. Після смерті ОСОБА_2 вона здійснила його поховання. Факт спільного проживання підтверджується довідкою Лисичанської обласної психіатричної лікарні від 15.05.2017 р., довідкою голови вуличного комітету, довідкою похоронного бюро, постановою ГУНП Луганської області Лисичанського відділу поліції про закриття кримінального провадження та показами свідків, які будуть заявлені в судовому засіданні.

На підставі викладеного просила суд, встановити факт спільного проживання однією сімєю більше ніж пять років ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на день його смерті 09.05.2017р. за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_5 - в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення» від 18.12.2009 року, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд, не приймає до уваги визнання позову відповідачем, адже таке визнання суперечить закону.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтва про смерть, серії І-ЕД № 499636, виданого 11.05.2017 року Виконавчим комітетом Новодружеської міської ради м. Лисичанськ Луганської області ОСОБА_2 помер 09.05.2017 року, про що зроблено актовий запис № 48.

Згідно з свідоцтва про шлюб серії ЧЕ №152025, виданого 28.08.1957 р. пролетарським міськ.ЗАГС Ворошиловградської області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 28.08.1957 р., про що складено актовий запис №403. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_6.

Згідно з свідоцтва про народження серії ІV-УР №062354, виданого 12.05.1962 року Ново-Дружеським селищ. ЗАГС г. Лисичанська Луганської області народився ОСОБА_8, про що складено актовий запис №156. Батьком записаний ОСОБА_2, матірю ОСОБА_3.

Згідно з свідоцтва про смерть серії І-ЕД №192057, виданого 06.04.2009 р. Виконавчим комітетом Новодружеської міської ради Луганської області ОСОБА_3 померла 05.04.2009 року, про що складено актовий запис №55.

Згідно з свідоцтва про смерть серії І-ЕД №219407, виданого 10.11.2009 р. Виконавчим комітетом Новодружеської міської ради Луганської області ОСОБА_8 помер 07.11. 2009 року, про що складено актовий запис №145.

Згідно з свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД №426347, виданого Лисичанським ЗАГС Ворошиловградської області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 03.11.1978 року, про що складено актовий запис №1274. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_9.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.11.1978 року, а померлий ОСОБА_2, доводиться їй чоловіком її рідної сестри ОСОБА_3, яка також померла 05.04.2009 р.

Згідно з свідоцтвом про право власності на житло № 15614 від 19.07.2006 р., наданого Лисичанською міською радою Відділом по обліку, розподілу, обміну та приватизації житлової площі про те, що квартира за адресою АДРЕСА_2 дійсно належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_2 та членам його сімї ОСОБА_3, в рівних частках. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 19.07.2006 р. №715.

Згідно з надпису на зворотній стороні свідоцтва про право на житло №15614 від 19.07.2006 р. зазначено, що держнотаріусом ОСОБА_11 Лисичанської ДНК, 23.01.2010 р. за р. №3-43 видано свідоцтво про право на спадщину на підставі якого право власності на ? частину квартири належної ОСОБА_3І, передати у власність ОСОБА_2.

Згідно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11598069 від 19.08.2006 р., надаваного Лисичанським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності в 1/1 частці на підставі свідоцтва про право власності №15614 від 19.07.2006 р.

Згідно з довідки №14409 від 10.11.2017 року виданою Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за реєстрована за адресою м. Лисичанськ, вул. Агафонова, буд. 39.

Згідно з довідки №14638 від 15.11.2017, виданою Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області ОСОБА_1 в тому, що за адресою м. Новодружеськ, вул.. ім.. ОСОБА_4АДРЕСА_4 зареєстрований ОСОБА_2 власник.

Згідно з довідки від 24.10.2017 р., наданою головою вуличного комітету ОСОБА_12 ОСОБА_1, яка мешкає за адресою м. Лисичанськ, вул. Агафонова, буд. 39, в тому, що вона тривалий час проживала та вела спільне господарство з чоловіком сестри ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 по день його смерті 09.05.2017 р. і провела його поховання.

Згідно з довідки від 15.05.2017 р., наданою Лисичанською обласною психіатричною лікарнею ОСОБА_1 в тому, що хворий ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, тривало страждаючого психічним розладом, перебував на «Д» обліку у психіатра з 2009 року. Багаторазово лікувався стаціонарно, останнє стаціонарне лікування у відділенні №3 ЛОПП з 17.10.16 по 19.01.17.

Згідно з договором-замовленням №9/05 від 09.05.2017 р., укладеним між ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_13, про проведення організації і поховання померлого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 11 травня 2017 р. о 12 годині.

Згідно з товарного чеку №905 від 19.05.2017 р., наданого ПП ОСОБА_13 ОСОБА_1 на суму 5540,00 грн.

Згідно з повідомлення Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_1, за результатами проведеного розслідування по кримінальному провадженню №0000954 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 09.08.2017 р., складеного слідчим СВ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області лейтенантом поліції ОСОБА_14 кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000954 від 10.05.2017 р. , закрити у звязку з відсутністю подій кримінального правопорушення.

Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №210/102-14/66-2017 від 24.10.2017р., наданою нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 відмовлено ОСОБА_1 зобовязаний надати нотаріусу документи на доказ спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2, померлим 09.05.2017 р., не менше 5 років до дня його смерті.

Згідно з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48849713 від 22.08.2017р., наданого приватним нотаріусом ОСОБА_15 заведена спадкова справа у нотаріуса №66-2017 після смерті 09.05.2017 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верхового суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловіка), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сімї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Дослідивши всі обставини в сукупності та враховуючи положення діючого законодавства судом встановлено, що ОСОБА_1 за час постійно проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 на час його смерті, перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.11.1978 року із ОСОБА_9, тому суд вважає, що не можливо встановити факт її постійного спільного проживання із ОСОБА_2, у звязку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 256 ЦПК України, ст. ст. 1264, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про встановлення факту спільного проживання відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА