УХВАЛА

судового засідання

06 грудня 2017 рокуСправа №451/64/17
Провадження № 2/451/140/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

з участю: секретаря судового засідання Кормилюк Т.С.

представників - позивача ОСОБА_1

- відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Львівобленерго», Радехівський РЕМ ПАТ «Львівобленерго», ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засідання позивач ОСОБА_3 подав заяву, вимоги якої підтримав його повноважний представник ОСОБА_1 та не заперечили відповідач та представник Радехівського РЕМ ПАТ «Львівобленерго», про відвід судді Мулявка О.В..

В обґрунтування відводу позивач посилається на обставини, що він позивач, являється головою Радехівської районної організації політичної партії ВО «Батьківщина» та депутатом Радехівської районної ради Львівської області, а рідний брат судді Мулавка О.В. - Мулявка Віктор Васильович, є членом партії ВО «Батьківщина». При цьому, брат судді очолює осередок Радехівської міської організації політичної партії ВО «Батьківщина». Оскільки справа №451/64/17 на сьогоднішній день набирає також і політичного характеру, а подальший розгляд такої може викликати сумнів в її об'єктивності та неупередженості судді, як із сторони позивача, так і відповідача, просить питання про відвід судді задоволити.

Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що доводи про відвід судді до задоволення підлягають, виходячи з наступних міркувань.

Так, статтею 20 ЦПК України визначено виключний перелік, який розширеному тлумаченню не підлягає, підстав при яких суддя не може брати участі в розгляді справи і відводиться.

Відповідно до пункту 4 частини 1 коментованої статті, суддя відводиться за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які розяснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні ст.2 ЦПК України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обовязковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями субєктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд стверджує, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Щодо обєктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Також у рішенні від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом було встановлено порушення права особи на розгляд справи безстороннім судом: уряд не оспорював твердження заявниці стосовно того, що голова Артемівського міського суду, який одноособово розглядав справу заявниці у першій інстанції та чиї рішення були залишені без змін судами вищих інстанцій, просив та безоплатно отримував майно від компанії-відповідача. За цих обставин твердження заявниці щодо небезсторонності голови суду можна вважати обєктивно виправданими, незважаючи на той факт, що Артемівський міський суд задовольнив одну зі скарг заявниці. Більше того, суди вищих інстанцій, розглядаючи скарги заявниці, не взяли до уваги її скарги на упередженість судді.

Крім цього, Європейський суд з прав людини, у справі «Гаусшильдта проти ОСОБА_7» зазначив, що згідно з обєктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко зясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі кримінального провадження, в обвинуваченого. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід.

Таким чином, суд піддавши аналізу підстави для відводу у справі №451/64/17, зокрема, родинні стосунки між суддею та ОСОБА_8, який перебуває у тісних звязках із позивачем в розумінні спільних політичних інтересів, вважає, що наявні обєктивні компоненти, які змушують сторону сумніватися в неупередженості суду незалежно від його поведінки, оскільки вони не залежать від волі самого суду, однак обєктивно існують, від так клопотання слід задовольнити.

Відповідно до вимог ч.3 ст.25 ЦПК України, якщо після задоволення відводів (самовідводів), неможливо утворити новий склад суду, суд постановляє ухвалу про визначення підсудності справи в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.116 ЦПК України, якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, справа передається до суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Керуючись ст.ст.10,20,25,116,208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про відвід судді Радехівського районного суду Львівської області Мулявка О.В., задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Львівобленерго», Радехівський РЕМ ПАТ «Львівобленерго», ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання дій протиправними передати на розгляд до Камянка-Бузького районного суду Львівської області.

У частині передачі справи на розгляд іншого суду ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Радехівський районний суд Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

У решта частині ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийОСОБА_9