Справа № 487/6529/15-ц
Провадження № 4-с/487/101/17
У Х В А Л А

Іменем України

14.12.2017 року Заводського районного суду м. Миколаєва в складі: головуючого судді Сухаревич З.М., при секретарі Попович А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, скасування постанови та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Рівненській області неправомірною та зобовязання відкрити виконавче провадження і направити копії на адресу стягувача.

22.07.2016 року ОСОБА_1 подав заяву про доповнення до скарги на бездіяльність державного виконавця, в якій поряд з раніше заявленими вимогами він заявив вимоги про скасування постанови про повернення виконавчих документів стягувачу та зобовязати державного виконавця здійснити дії щодо примусового виконання виконавчих документів.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2016 р. скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 01 вересня 2017 року згадану ухвалу від 28.07.2016 року в частині вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчих листів про стягнення із ТОВ «Обарівінвест», ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості; скасування постанови державного виконавця Дудки І.О. від 18 серпня 2016 року та покладення обов'язку на державного виконавця вчинити виконавчі дії з метою примусового виконання виконавчих листів скасовано, а скаргу в цій частині повернуто до Заводського районного суду м. Миколаєва на новий розгляд в іншому складі.

05.10.2017 р. ухвалою суду відкрито провадження у вищевказаній частині скарги.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 зазначив, що 16.06.2016 року ним було подано заяви до відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про примусове виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва щодо стягнення з боржників ОСОБА_3 та ТОВ «Обарівінвест» в солідарному порядку на його користь 7241172,90 грн. та судові витрати. Однак, в порушення вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було винесені постанови про відкриття виконавчого провадження та не направлені в установлений строк стягувану та боржникам. З Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень йому стало відомо, що державним виконавцем безпідставно 18.07.2016 р. винесені постанови про повернення виконавчих документів, на підставі ст. 48 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», що стягнення з боржників заборгованості посилаючись на ухвалу апеляційного суду Миколаївського області від 04.07.2016 року про відкриття апеляційного провадження щодо оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва про виправлення арифметичної помилки. При цьому, 15.07.2016 року апеляційним судом Миколаївської області залишено без змін ухвала суду про виправлення помилки. Посилаючись на наведені обставини, просив скаргу задовольнити.

В судове засідання представник скаржника не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, вимоги скарги підтримав, просив про їх задоволення.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надіслала заяву, в якій просить відкласти розгляд скарги ОСОБА_1 у звязку із перебуванням її на лікарняному.

Представник Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Рівненській області до судового засідання не зявився, надіслав суду заяву про відкладення судового розгляду у звязку із його зайнятість в іншому суді.

Представник ТОВ «Обарівінвест» до судового засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Судом встановлено, що причини неявки субєкта оскарження та заінтересованих осіб є неповажними, оскільки скарга ОСОБА_1 неодноразово призначалась до розгляду і кожного разу відкладалась за їх заявами, що свідчить про зловживання ними своїми правами. Враховуючи вимоги ст. 157 ЦПК України про те, що справа повинна бути розглянута судом протягом розумного строку, суд вважає можливим розглядати справу без участі вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено судом, 06.10.2015 р. заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю Обарівінвест, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 8738997,68 грн., стягнути з ОСОБА_4 і Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест» в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 8738997,68 грн., стягнути з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 100000 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору з відповідачів по 913,50 грн. з кожного, рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 12.05.2016 року та набрало законної сили.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.06.2016 року в рішенні Заводського районного суду м. Миколаєва (заочне) від 06.10.2015 року виправлена арифметична помилка в частині стягнення заборгованості з боржників на 7241172,90 грн. замість 8738997,68 грн., ухала залишена без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 15.07.2016 року.

За заявою стягувача, 16.06.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконувачі листи: стягнуто з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 7241172,90 грн. та стягнуто з ОСОБА_4 і Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест» в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 7241172,90 грн.

Вказані виконавчі листи передані стягувачем до примусового виконання до Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та отримані вказаним відділом 17.06.2016 року, що підтверджується копією заяви стягувача з відміткою відділу про отримання.

18.07.2016 року державним виконавцем Дудка І.О. було винесено дві постанови про повернення виконавчих документів відносно боржників ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ТОВ Обарівінвест, на підставі ст. 48 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», посилаючись на ухвалу апеляційного суду Миколаївського області від 04.07.2016 року про відкриття апеляційного провадження щодо оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва про виправлення арифметичної помилки, при цьому, державним виконавцем було припинено чинність арешту майна боржника.

Так, згідно ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду.

Проте, предметом апеляційного провадження, яке було відкрите 04.07.2016 року апеляційним судом Миколаївської області, було ні рішення суду, на підставі якого видані виконавчі листи, а ухвала від 10.06.2016 року про виправлення арифметичної помилки. При цьому, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 15.07.2016 року ухвалу суду першої інстанції від 10.06.2016 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Таким чином,ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Так, стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі,- а саме: справедливий,публічний і швидкий розгляд. В той же час,для цілей статті 6виконаннярішення,ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, пункт 40).

Таким чином, суд приходить до переконання, що державним виконавцем було безпідставно, в порушення вимог чинного законодавства, повернуто виконані листі постановами від 18.07.2016 року, його дії є неправомірними, а тому вказані постанови є незаконними та підлягають скасуванню. При цьому, суд також вважає необхідним зобовязати державного виконавця, відповідно до вимог чинного законодавства, вчинити виконавчі дії з метою примусового виконання виконавчих листів про стягнення з боржників заборгованості.

Таким чином, встановлені суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість скарги.

За такого, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, скасування постанови та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчих листів про стягнення з боржників ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ТОВ «Обарівінвест» на користь ОСОБА_1 заборгованості.

Скасувати постанови державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 18.07.2016 року (ВП №51482764 і ВП №51482961) щодо повернення виконавчих листів про стягнення з боржників ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ТОВ «Обарівінвест» на користь ОСОБА_1 заборгованості.

Зобовязати державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, відповідно до вимог чинного законодавства, вчинити виконавчі дії з метою примусового виконання виконавчих листів про стягнення з боржників заборгованості ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ТОВ «Обарівінвест» на користь ОСОБА_1 заборгованості.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів з дня її оголошення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва, в строк і порядок, встановлений ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: З.М. Сухаревич