АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1512/17 Справа № 210/1940/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення теплової енергії,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі-КМТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду із указаним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що на виконання стату КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу ОСОБА_2 за адресою: вул. Хабаровська, 2/33 у м. Кривий Ріг.

Нарахування за поставлену теплову енергію здійснюється щомісяця відповідно до тарифів, встановлених рішеннями Виконавчого комітету Криворізької міської ради та постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України.

КПТМ «Криворіжтепломережа», виконуючи свої обовязки, поставляв теплову енергію, але відповідач в повному обсязі оплату, за отримані послуги не робив, у зв'язку з чим, утворилася заборгованість в сумі 4 058,03 грн.

31 травня 2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» було видано судовий наказ, який скасовано ухвалою того ж суду від 19 серпня 2013 року, тому позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження та після уточнення позовних вимог просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2010 року по 29 лютого 2012 року в сумі 1 745,56 грн та сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі КПТМ «Криворіжтепломережа» просить скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення їх позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вказаним вимогам рішення суду повністю не відповідає з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було в установленому порядку доведено, що ним надавалися послуги з постачання теплової енергії до квартири на вул. Хабаровській, 2/33 в м. Кривому Розі, а також документальне оформлення відключення від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання квартири відповідача у 2012 році відбулося не з його вини, а у звязку із діями позивача, згідно із встановленим порядком, не відреагувало на заяви власника квартири про направлення представника для складання акта відключення.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що КПТМ «Криворітепломережа» здійснювало постачання теплової енергії відповідачу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок № НОМЕР_1, відкритий на ім'я ОСОБА_2, який є власником цієї квартири на підставі договору купівлі-продажу від 14 квітня 2010 року, зареєстрованого у КП ДОР «Криворізьке БТІ» 20 квітня 2010 року. Попереднім власником квартири на вул. Хабаровській, 2/33 була ОСОБА_3

28 жовтня 2005 року ОСОБА_3, яка на той час була власником квартири №33 на вул. Хабарівська,2 в м. Кривому Розі, було надано дозвіл від органів місцевого самоврядування на влаштування автономного опалення у вказаній квартирі.

Фактичне відключення від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання квартири № 33 на вул. Хабаровська, 2 в м. Кривому Розі, відбулось у жовтні 2010 року, про що свідчать акти приймання в експлуатацію газифікованого обєкта від 17 вересня 2010 року та від 22 жовтня 2010 року.

Після цього, ОСОБА_3 та замовник влаштування обладнання для автономного опалення житла, зверталась двічі (05 жовтня 2010 року та 11 жовтня 2010 року) до КПТМ «Криворіжтепломережа» із заявою про направлення представника для складання акта відключення квартири, однак акт було складено лише 01 березня 2012 року з ОСОБА_3

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, за положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідності до пункту 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «По теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином КП «Криворіжтепломережа» виконувало свої зобовязання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобовязаний оплатити надані послуги.

Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15.

Таким чином, відключення приміщення, яке займає відповідач, від централізованої системи опалення на автономне можливо лише при наявності технічних умов та узгодженої проектної документації, оскільки проведення таких робіт може призвести до зміни показників вологості, температири як в прибудові, так і в суміжних з ним житлових приміщеннях та вплинути на технологічну цілісність конструкцій житлового будинку.

Разом з цим відповідач таких технічних умов не надав у звязку з чим між сторонами продовжують діяти зобовязальні правовідносини з приводу постачання теплової енергії та сплати за нею.

Також судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію складеного позивачем, за період з 01 жовтня 2010 року по 01 березня 2013 року сума заборованості розрахована в розмірі 4058 грн. 03 коп., проте в цьому розрахунку не врахована сума сплати відповідачем у березні 2012 року за послуги теплопостачання в розмірі 1985 грн. 35 коп., а тому загальна сума заборгованості складає 1745 грн. 56 коп., яку й просив стягнути позивач.

У звязку з чим залишок заборгованості за постачання теплової енергії у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позов-задоволенню.

Проте суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач були понесені судові витрати при розгляді цієї справи в сумі 1468 грн. 70 коп., яка відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа»- задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 вересня 2015 року скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа».

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2) на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» () суму боргу за постачання теплової енергії в розмірі 1 745,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2) на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» () судовий збір в розмірі 1 468,70 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_4