Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/713/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Жушман О. М.
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

04.05.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів - Гайсюка О.В., Голованя А.М.

за участі секретаря - Яковлєвої Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про визначення місця проживання малолітніх дітей, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2017 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування в особі Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області,та просив позбавити батьківських прав ОСОБА_3, щодо малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначав, що від шлюбу з ОСОБА_3, який був зареєстрований у Луганській сільській раді Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 07, мають двох малолітніх дітей: доньку - ОСОБА_4, та сина - ОСОБА_5

Сімейне життя між ними поступово погіршувалося шлюбні відносини фактично припинились.

Відповідач не виконує обов'язки щодо виховання, розвитку та утримання своїх малолітніх дітей, не проявляє материнської турботи, не піклується про їх здоров'я, відповідно до розпорядження голови Петрівської районної державної адміністрації від 27 липня 2016 року за № 253-р прийнято рішення про визначення місця проживання дітей з ОСОБА_2

Висновком Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26 серпня 2016 року підтверджена доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

У грудні 2016 року ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги та просив визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_2, без позбавлення батьківських прав матері дітей ОСОБА_3 (а.с. 160-161).

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 та просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на їх утримання, а також скасувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 26 серпня 2016 року № 01-44/160/3.

Зазначала, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, свариться нецензурною лайкою, схильний до агресії. Постійні погрози позивача щодо неї та дітей змушують її змінювати місце проживання.

В теперішній час перебуває на лікарняному по догляду за дитиною і діти проживають з нею. Дочка навчається в 3 класі Луганської ЗОШ І - ІІІ ступенів, але відповідач не цікавиться дітьми та не надає ніякої фінансово - матеріальної допомоги, а тому діти знаходяться на повному її утриманні.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2017 рокупозов ОСОБА_2 задоволено.

Визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_3

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по суті її зустрічних позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Представник органу опіки та піклування в особі Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають двох дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Розпорядженням голови Петрівської районної державної адміністрації від 27 липня 2016 року за № 253-р прийнято рішення про визначення місця проживання дітей з позивачем.

Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов, від 14 вересня 2016 року, всупереч вищевказаному розпорядженню відповідач забрала дітей і деякий час проживала в домоволодінні ОСОБА_8, за адресою: АДРЕСА_1, продуктами харчування сім'я забезпечена за рахунок ОСОБА_8

На підставі звернення ОСОБА_2 до Петрівської районної державної адміністрації йому було повернуто на виховання малолітнього сина ОСОБА_5, а дочку ОСОБА_4 відповідач зобов'язалася повернути до 30 вересня 2016 року.

Відповідно до акта обстеження умов проживання від 10 листопада 2016 року дочка ОСОБА_4 проживає з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2.

Дитина навчається у третьому класі Луганської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів. Згідно характеристики дівчинка відвідує навчальний заклад, домашні завдання виконує не систематично. Батько іноді цікавиться навчанням учениці, допомагає їй фінансово та одягом. Матір не приймає в житті класу доньки ніякої участі, пізно ввечері бачили її на дискотеці в барі з донькою. Заступником директора з виховної роботи, практичним психологом та головою опікунської ради було обстежено і складено акт обстеження матеріально - побутових умов сім'ї ОСОБА_3 та зроблено висновок: стосунки між батьком і матір'ю напружені, менший трирічний син проживає з батьком і має комфортні умови для проживання. Малолітня ОСОБА_4 часто голодує, тому що не мають коштів для прожиття. Немає зручних умов для доброго навчання.

Під час проживання ОСОБА_4 з батьком, вона навчалася в Червонокостянтинівській загальноосвітній школі І - ІІІ ступенів. Згідно характеристики виданої на ОСОБА_4, вона має достатній рівень засвоєння навчального матеріалу. Забезпечена всім необхідним шкільним приладдям. Приймає активну участь у загальній та класній роботі, активна учасниця міжнародних, всеукраїнських конкурсів на платній основі. Навчанням та вихованням доньки, а також вирішенням її шкільних проблем займається батько ОСОБА_2 Допомагає у підготовці домашніх завдань, участі доньки у різних шкільних та класних виховних заходах, активний учасник шкільного батьківського всеобучу. ОСОБА_3, вихованням доньки майже не займається, шкільними справами доньки не цікавиться.

Відповідно до характеристики Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, де тривалий час проживала відповідач ОСОБА_3 зарекомендувала себе з негативної сторони, не виконує свої материнські обов'язки. Істерична поведінка матері загрожує життю дітей. Скарги від чоловіка на її поведінку неодноразово надходили до сільської ради.

Вказані обставини підтвердили своїми показами допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Відповідно до характеристик Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області та СВК «Росія» позивач ОСОБА_2 працює, позитивно характеризуюся по місцю роботи та проживання, забезпечений житлом, він має можливості, бажання та почуття обов'язку забезпечити своїм дітям належне піклування про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання.

Відповідно до висновку Петрівської районної державної адміністрації як органу опіки і піклування від 02.12.2016 року не доцільно позбавляти батьківських прав, як позивача так і відповідача, а доцільно відібрати малолітніх дітей у матері - ОСОБА_3 та передати їх батькові - ОСОБА_2

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в інтересах дітей уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_3 необхідно відмовити, оскільки вони є недоведеними.

Проте повністю з висновками суду першої інстанції погодитись неможна.

Матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають двох дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9-10).

Розпорядженням голови Петрівської районної державної адміністрації від 27 липня 2016 року за № 253-р визначено місце проживання дітей разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.11).

Згідно висновку від 02.12.2016 року Петрівська РДА Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доцільним відібрати цих дітей у ОСОБА_3 та передати їх батьку ОСОБА_2 (а.с.102-103).

Згідно довідки КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» від 01.03.2017 року №185/1.2-2 ОСОБА_2 перебував на обліку з 2013 року, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Знятий з обліку в 11 місяці 2016 року районним наркологом у зв'язку з ремісією (а.с.183).

За місцем проживання та роботи ОСОБА_2 характеризується позитивно (а.с.19,20).

Статтею 150 СК України встановлений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недостатність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання дітей колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі №6-2445цс 16, яка відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

У справі, що переглядається суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_3 не виконує свої обов'язки щодо виховання, розвитку та утримання дітей, не проявляє материнської турботи, не піклується про здоров'я дітей.

При цьому суд першої інстанції не встановив виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України та принципу Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дітей разом з матір'ю.

Висновок від 02.12.2016 року, Петрівська РДА Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доцільність передати їх батьку ОСОБА_2 (а.с.102-103) не є винятковою обставиною про визначення місця проживання дітей з батьком.

В самому висновку зазначено, що відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, умови проживання задовільні, в наявності необхідні меблі, продукти харчування, є місце для сну та відпочинку, одяг відповідно до віку та сезону, окремого місця для навчання немає.

Відповідно до характеристики виданої Луганською сільською радою Петрівського району від 21.11.2016 року за час проживання на території сільської ради ОСОБА_3 не порушувала громадського порядку, скарги від жителів села на неї не надходили, компрометуючими відомостями сільська рада не володіє.

До кримінальної чи адміністративної відповідальності ОСОБА_3 не притягалась, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно довідки Петрівського РЦЗ від 20.04.2017 року №175 ОСОБА_3 перебуває на обліку як безробітна з 23.03.2017 року, місце проживання АДРЕСА_2 (а.с.221).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визначення місця проживання дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання їх матері ОСОБА_3, АДРЕСА_2.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Оскільки місцем проживання дітей визначено місце проживання їх матері ОСОБА_3, з ОСОБА_2 на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.09.2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_8, тобто до повноліття дочки ОСОБА_4.

Якщо після цієї дати ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру на іншу дитину, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину яка досягла повноліття.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про скасування висновку від 26.08.2016 року №01-44/160/3 про доцільність позбавлення її батьківських прав задоволенню не підлягають, оскільки висновок не є правочином, який може бути оскаржено окремо в судовому порядку та якому суд дає оцінку в сукупності з іншими доказами при вирішення питання про наявність підстав для позбавлення особи батьківських прав.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права відповідно до п.п.2,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку і ухвалення нового рішення.

Оскільки апеляційний судом ухвалюється нове рішення, відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 1157 грн. 52 коп. сплаченого нею судового збору за подання зустрічного позову та апеляційної скарги.

При поданні зустрічного позову ОСОБА_3 була звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, а оскільки цю вимогу апеляційним судом задоволено з ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави 1157 грн. 52 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком ОСОБА_2 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визначити місцем проживання дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання їх матері ОСОБА_3, АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.09.2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_8, тобто до повноліття дочки ОСОБА_4.

Якщо після цієї дати ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру на іншу дитину, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину яка досягла повноліття.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1157 грн. 52 коп. судового збору та в дохід держави 1157 грн. 52 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.І.Мурашко

Судді

О.В.Гайсюк

А.М.Головань