Провадження №2/521/4471/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, збільшивши який просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 25 вересня 2010 року у Відділі РАЦС Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис за №62 розірвати, а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення донькою повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2010 року, від якого у них 19 лютого 2011 року народилась донька ОСОБА_3. На даний момент сторони спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, втрачено почуття любові та поваги, що суперечить її інтересам. Крім того відповідач долею доньки не цікавиться, участі в її утриманні не приймає, дитина мешкає разом з нею, потребує матеріального утримання з боку обох батьків, але тягар утримання дитини несе тільки позивачка. Посилаючись на викладене позивачка вимушена звернутися з наступним позовом до суду.

Представник позивачки в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив задовольнити та розглянути справу у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

В судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2010 року позивачка та відповідач уклали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис за №62.

В період шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД №255315, виданого Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 221.

Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з матірю, що сторонами по справі не оспорюється.

Судом також встановлено, що батько на утримання доньки матеріальної допомоги не надає.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам жінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України).

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу позивачкою було змінене дошлюбне прізвище «Гончаренко». Позивачка просить після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Донєва».

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу та встановлює порядок виконання рішення суду у відповідній частині.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обов'язок батьків.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів».

Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 25.07.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76 ч.4, 84, 91, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 169, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25 вересня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис за №62, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити «Донєва».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, а саме з 25 липня 2017 року до досягнення донькою повноліття, тобто до 19.02.2029 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь державної судової адміністрації судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Встановити порядок виконання рішення відповідно до якого воно після набрання ним законної сили є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 115 СК України).

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області в десятиденний термін.

Головуючий: