Провадження № 22-ц/780/2324/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 22 28.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого Лівінського С.В.

суддів: Березовенко Р.В.

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Топольського В.О.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», треті особи: Білоцерківська районна державна адміністрація, Матюшівська сільська рада Білоцерківського району Київської області про визнання недійсним договору оренди за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2017 року ,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Просив суд визнати договір оренди землі недійсним, скасувати державну реєстрацію права оренди та зобовязати відповідача повернути йому земельну ділянку.

Посилався на те, що являється власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,1294 га., яка розташована на території Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер :03:001:0008. 03 лютого 2015 року реєстраційною службою Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області здійснено реєстрацію договору оренду землі № б/н від 06 серпня 2014 року, укладеного між ним та ТОВ агрофірма «Матюші». Проте наведений договір оренди він не підписував, укладення договору не відповідає його внутрішній волі, тому просив суд визнати його недійсним.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Позивач з рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог через порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Посилався також на неповне зясування судом обставин справи.

Треті особи Білоцерківська районна державна адміністрація, Матюшівська сільська рада Білоцерківського району Київської області в судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду справи сповіщені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте рішення суду першої інстанції, на думку колегії суддів, зазначеним вимогам не відповідає.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виняток з цього правила стосується фізичних осіб, які через хворобу або фізичні вади не можуть підписатись власноручно. В такому випадку за дорученням такої особи та в її присутності текст правочину підписує інша особа. При цьому, підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, має бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України , договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України , договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі ст. ст. 13, 14 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Зі справи вбачається та її матеріалами підтверджується таке.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,1294 га., яка розташована на території Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер :03:001:0008.

З 01 січня 2009 року ОСОБА_3 являється інвалідом першої групи за загальним захворюванням, довічно, та постійно потребує стороннього догляду. 03 лютого 2015 року реєстраційною службою Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області здійснено реєстрацію договору оренди землі № б/н від 06 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 і ТОВ Агрофірма «Матюші».

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належним доказами заявлені позовні вимоги.

Разом з тим, з наведеними висновками районного суду погодитися не можна, оскільки судом першої інстанції не було дотримано вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи: роз'ясненню особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та сприяння здійсненню їхніх прав, що було усунуто апеляційним судом та за клопотанням представника позивача призначено судово-почеркознавчу експертизу.

Згідно з висновком експерта від 07 листопада 2017 року, підписи від імені ОСОБА_3 у розділах «Підписи сторін» у графах «Орендодавець» в спірному договорі виконані не ОСОБА_3, а іншою особою.

Разом з тим, згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 3, 5 і 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 216 ЦК України визначено особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Посилання відповідача в своїх запереченнях на отримання ОСОБА_3 орендної плати, що свідчить про наступне схвалення ним спірного правочину, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, згідно з положеннями ст. 241 ЦК України, схвалити можна дії представника, який діяв за дорученням і перевищив повноваження, а в даному випадку позивач доручення взагалі не видавав.

Крім того, не зважаючи на позицію відповідача, вимог щодо повернення сплаченої орендної плати ним не заявлено.

За наведеного, судове рішення через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи і порушення норм матеріального та процесуального права, на підставі п. п. 1), 4) ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову з визнанням недійсним спірного договору оренди земельної ділянки, скасуванням державної реєстрації права оренди та зобовязанням ТОВ Агрофірма "Матюші" повернути ОСОБА_3 спірну земельну ділянку.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303-304, п. п. 1), 4) ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2017 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 06 серпня 2014 року кадастровий номер :03:001:0008, загальною площею 2,1294 га. цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Скасувати державну реєстрацію права оренди та зобовязати ТОВ Агрофірма "Матюші" ( код за , зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) повернути ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0008, загальною площею 2,1294 га. цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.В. Лівінський

судді: Р.В. Березовенко,

ОСОБА_2