АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретар Костюк Л.С.,

за участю ОСОБА_1, представника апелянтів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Органу опіки та піклування Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про зобов'язання винести розпорядження про повернення малолітньої дитини на виховання і утримання матері, зобов'язання прийомної сім'ї передати малолітню дитину на виховання і утримання матері та не чинити перешкод в частині передачі малолітньої дитини до її матері, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Посилалася на те, що вона є матір'ю трьох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 батьком дитини у відповідності до ст.135 СК України записаний ОСОБА_9

Відповідно до вироку Кельменецького районного суду Чернівецької власті її було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.11, 12 ч.2 ст.115 КК України, та засуджено до 5-ти років позбавлення волі.

У зв'язку з цим, Сокирянською РДА Чернівецької області було видано розпорядження №527-р від 10.10.2011 року «Про утворення прийомної сім'ї ОСОБА_5 й ОСОБА_1 та влаштування дитини позбавленої батьківського піклування ОСОБА_6 на виховання та спільне проживання», згідно якого її донька ОСОБА_6 з кінця 2011 року по даний час перебуває на вихованні у сім'ї ОСОБА_1, які проживають в с. Вітрянка Сокирянського району Чернівецької області.

Справа № 722/1778/16-ц Провадження №22-ц/794/448/17 Категорія 48

Головуючий у 1-й інстанції Унгурян С.В. Доповідач Лисак І.Н.

На даний час вона відбула кримінальне покарання та працює технічним працівником у ФОП ОСОБА_10 в с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, має стабільний дохід, здатна утримувати свою сім'ю, алкогольні напої не вживає, скарг та претензій до неї не має, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, для виховання, розвитку, проживання та

утримання доньки вона забезпечила всі необхідні умови.

Вказувала, що маючи на меті повернути дитину до себе на виховання, звернулася із заявою до Сокирянської РДА як органу опіки та піклування щодо повернення ОСОБА_6 в її сім'ю. За результатами розгляду заяви комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення, яким надано термін до 6 місяців для психологічної адаптації малолітньої ОСОБА_6, до ОСОБА_3, та надано можливість рідній матері налагодити контакт із донькою; рекомендовано прийомним батькам надати допомогу матері у налагодженні контакту з дитиною; в разі встановлення контакту ОСОБА_3 з малолітньою донькою ОСОБА_6 мати дитини може звернутися повторно із заявою до органу опіки та піклування Сокирянської РДА для вирішення даного питання.

21.07.2016 року висновком Сокирянської РДА як органу опіки та піклування зазначено про недоцільність передачі малолітньої дитини ОСОБА_6 їй на виховання.

06.12.2016 року представником позивача ОСОБА_4 були уточнені позовні вимоги, у яких просив зобов'язати Сокирянську РДА як орган опіки та піклування винести розпорядження, яким повернути малолітню дитину ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_1, на виховання та утримання матері ОСОБА_3; зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_1 передати малолітню дитину ОСОБА_6 на виховання та утримання матері ОСОБА_3 та не чинити перешкод в частині передачі малолітньої дитини до її матері.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_1 передати малолітню дитину ОСОБА_6 на виховання і утримання матері ОСОБА_3

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_1 вважають зазначене рішення в частині задоволених вимог таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при невідповідності висновків суду обставинам справи, через що просять в цій частині його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить її відхилити як таку, що не містить обґрунтованих заперечень щодо позовних вимог та доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Згідно зі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, про те не обмежений її доводами, якщо під час розгляду буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

В силу ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого 28.07.2016 року Сокирянським районним відділом ДРАЦС, матір'ю дитини є ОСОБА_3, батьком ОСОБА_9 (Т.1 а.с.8).

Вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20.12.2011 року ОСОБА_3 засуджено за ст.15 ч.2, 115 ч.2 п.п.11, 12, ст.ст.69, 70 ч.1, 4 КК України до 5-ти років позбавлення волі (т.2 а.с.71).

На підставі подання служби у справах дітей №64 від 25.02.2011 року Сокирянською РДА винесено розпорядження №117-р від 01.03.2011 року, яким надано малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та направлено для влаштування у Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини на повне державне забезпечення (т.1 а.с.153-154).

Як вбачається із наявних в справі доказів (т.2 а.с.37, 35, 26) відповідачі звернулися до Сокирянської РДА із письмовою заявою, у якій заявили про бажання створити прийомну сім'ю та взяти на виховання дитину-сироту, яка в подальшому була розглянута та задоволена. Відповідно до винесеного розпорядження №527-р Органом опіки та піклування Сокирянської РДА від 10.10.2011 року вирішено влаштувати з 11.10.2011 року в прийомну сім'ю ОСОБА_1 на виховання та спільне проживання дитину, позбавлену батьківського піклування.

10.10.2011 року між Сокирянською РДА та відповідачами укладено договір №30 про влаштування дитини на виховання та спільне проживання до прийомної сім'ї, згідно якого останні приймають на виховання та спільне проживання ОСОБА_6, позбавлену батьківського піклування та зобов'язуються виконувати покладені на них обов'язки, передбачені Розділом І вказаного Договору, а 11.10.2011 року малолітню ОСОБА_6 адміністрацією КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини» передано в прийомну сім'ю ОСОБА_1, про що складено відповідний акт про вибуття дитини у сім'ю (т.2 а.с.28-29).

08.06.2016 року позивач звернулася до Сокирянської РДА із письмовою заявою, в якій просила надати висновок про можливість повернення у її сім'ю малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із її бажанням виконувати батьківські обов'язки по відношенню до дитини, а також виховувати та утримувати дитину. На підставі проведених обстежень, відповідно до «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, службою у справах дітей Сокирянської РДА було надано позивачу 6 місяців для психологічної адаптації малолітньої ОСОБА_6 до позивача та про надання можливості рідній матері налагодити контакт із донькою (т.1 а.с.90, 215-217).

21.07.2016 року Органом опіки та піклування Сокирянської РДА складено висновок, згідно якого визнано за неможливе передати дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, для подальшого виховання матері ОСОБА_3 (Т.1 а.с.218), та повторний висновок від 26.01.2017 року (т.2 а.с.111-112).

Приймаючи рішення в оспорюваний частині про задоволення вимог щодо повернення дитини, суд першої інстанції вірно послався на норми Сімейного кодексу України та міжнародні акти, які ратифіковані Україною й в силу ст.9 Конституції України стали частиною національного законодавства і поширюються на спірні відносини, та вірно встановивши обставини справи з дотриманням процесуальних норм надавши правильну оцінку наданим доказам прийшов до вірного висновку про задоволення в цій частині позовних вимог.

Не погоджуючись в силу ч.6 ст.19 СК України з висновками органу опіки та піклування суд вірно визнав переважне право матері на виховання та утримання власної дитини та з урахування балансу прав та інтересів дитини повернув її від прийомної сім'ї до матері, підстави перебування якої були тимчасовими та припинилися зі спливом відбуття матір'ю дитини покарання, яка не була позбавлена батьківських прав.

Заперечення з боку сім'ї ОСОБА_1 щодо вимог ОСОБА_3 з підстав бажання продовжувати виховання дитини в інтересах останньої не заслуговують на увагу, оскільки такі підстави носили тимчасовий характер до відбуття матір'ю призначеного судом покарання.

Таким чином, апеляційна скарга не містить обґрунтованих спростувань висновкам суду першої інстанції або невірного застосування ним норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2017 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2017 року залишити без мін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :