Справа № 148/2312/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2017 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: головуючого судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач і відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах. За час спільного життя у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дитина ОСОБА_3, яка перебуває на утриманні позивача, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Угоди щодо добровільної сплати аліментів сторони не досягли.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 1500 грн.

Згодом 11.04.2017 ОСОБА_1 зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1200 грн.

Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що змінені позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач і його представник у судове засідання не з'явилися, однак представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання змінених письмових вимог і розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.07.2016, виданого Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3, батьком якої записаний відповідач (а.с. 4).

Згідно довідки від 08.11.2016, виданої Головою квартального комітету, ОСОБА_3 проживає з ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Одним з головних обов'язків батьків є обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей, який виникає у них з часу народження дитини і триває до настання її повноліття.

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей здійснюється батьками у більшості випадків добровільно. Якщо ж батьки ухиляються від цього обов'язку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів.

В частині 3 ст. 181 СК України, зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. У відповідності до положень статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

На підставі статей 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому з нього слід стягнути аліменти у примусовому порядку в розмірі 1200 грн.

Виниклі правовідносини врегульовані ст. 141, 180, 181, 182, 184 СК України.

Згідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню, в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір - 551,20 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. 141, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57- 60, 64, 88, 209 - 203, п. 1 ст. 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої, за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду 09.11.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір - 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: