РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/13712/17

Провадження № 2/638/4741/17

01.12.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді: Хайкіна В.М.

при секретарі: Шульзі К. І.

з участю судового розпорядника Зміївської О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у вересні 2017 року звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем - ОСОБА_3 22.01.2013 року удепартаменті цивільного стану та паспортів Міністерства внутрішніх справ Хашемітського королівства Йорданії було зареєстровано шлюб, №840/14, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3, видане в бюро Ваді Сір 11.02.2013 року. Від шлюбу є дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Суперечок про місце проживання дитини і розподіл спільного майна немає. Просить суд позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просись розірвати шлюб та розподілити порівну судові витрати.

Як встановлено матеріалами справи, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, удепартаменті цивільного стану та паспортів Міністерства внутрішніх справ Хашемітського королівства Йорданії 22.01.2013 року зареєстровано шлюб, №840/14, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3, видане в бюро Ваді Сір 11.02.2013 року (а. с. 3-4).

Від шлюбу є дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого департаментом цивільного стану та паспортів Міністерства внутрішніх справ Хашимітського королівства Йорданії 31.07.2016 року (а. с. 11).

Подружні стосунки між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сім'єю, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача та відповідача.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Як роз'яснено у пункті 11 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із сімейних відносин, враховуючи, що сімейні правовідносини з іноземним елементом пов'язані одразу з двома, а іноді й більше державами, і, відповідно, з двома або кількома правовими системами, які часто по-різному врегульовують питання шлюбу і сім'ї (встановлення шлюбного віку, умов вступу в шлюб, підстав та допустимості розірвання шлюбу, визначення належності і поділу майна подружжя, порядку стягнення аліментів на дитину та одного з подружжя тощо).

Право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу (стаття 55 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої він є (стаття 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом України (стаття 56 Закону України «Про міжнародне приватне право»), тобто у такому випадку застосовуються вимоги Сімейного кодексу України (СК).

Державна реєстрація шлюбу з іноземцем та особою без громадянства в Україні здійснюється відповідно до Сімейного кодексу, з дотриманням вимог щодо законності перебування іноземця та особи без громадянства на території України, підтвердження його сімейного стану та ін.

Припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу (стаття 63 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до статей 109-110 СК розірвання шлюбу за рішенням суду можливе як за спільною заявою подружжя, так і за заявою одного з подружжя.

Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач у пред'явленій відповідачу позовній заяві категорично заперечує проти збереження їхньої сім'ї та наполягає на розлученні, а відповідач також вважає, що подальші шлюбні відносини неможливі, суд не може покласти обов'язок збереження сім'ї на сторін при наявності категоричного заперечення цього ними.

З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд встановив справжнє прагнення сторін до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам сторін, окрім того збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя суд не знаходить.

Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 14, 60, 88, 110, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, дата одруження: 22.01.2013, дата реєстрації: 11.02.2013 року, місце реєстрації: СудВаді Сір, №840/14, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3, видане департаментом цивільного стану та паспортів Міністерства внутрішніх справ Хашемітського королівства Йорданії.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок ) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: