Провадження №: 2/752/1193/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Мужецького В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

28.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 26.07.2014 року вона передала ОСОБА_2 12 000, 00 грн. на покупку будматеріалів для ремонту її квартири, що підтверджено розпискою. Однак, відповідач будівельні матеріали не придбав і кошти не повернув. 04.04.2015 року на прохання відповідача ОСОБА_2 позичила останньому ще 2 000, 00 дол. США, що також підтверджено розпискою. 27.06.2015 року ОСОБА_2 повернув 50, 00 дол. США. Направлену 09.07.2015 року на його адресу вимогу про повернення боргу, що залишився проігнорував. Просила стягнути з ОСОБА_2 у примусовому порядку неповернену позику у розмірі 57 958 грн., з підстав невиконання зобов»язання - 3 % річних у розмірі 956, 77 грн., 14 065, 46 грн. втрат від інфляції, 12 606, 63 грн. пені, 2 500, 00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати при зверненні в суд з позовом у розмірі 890, 00 грн.

У судовому засіданні 24.11.2016 року прийнято заяву про збільшення позовних вимог. Позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 92 564, 39 грн., що складається з 62 115, 00 грн. основного боргу; 2 783, 76 грн. процентів; 12 600, 74 грн. втрат від інфляції; 14 293, 94 грн. пені та 770, 95 грн. судового збору.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Пояснила, що розмір боргу розрахувала за допомогою даних про курс валют, отриманих з мережі Інтернет.

Відповідач ОСОБА_2, будучи присутнім у судовому засіданні, визнав позовні вимоги в частині отримання від ОСОБА_1 2 000, 00 дол. США, з яких 50, 00 дол. США ним було повернуто позивачу. Щодо отриманих від позивача 12 000, 00 грн. - то пояснив, що ці кошти ОСОБА_1 передала йому на закупівлю будівельних матеріалів для виконання ним же ремонтних робіт в її квартирі. На ці ж кошти, він придбав товар та виконав роботу, а тому не має обов'язку їх повертати.

Заслухавши у судовому засіданні позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений до ОСОБА_2 позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сторони у судовому засіданні визнали, що 06.07.2014 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 12 000, 00 грн. на покупку будматеріалів та сантехніки на виконання ОСОБА_2 ремонтно-будівельних робіт у квартирі ОСОБА_1, з приводу чого 06.07.2014 року відповідач написав розписку (а.с. 2).

Судом також встановлено, що 04.04.2015 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2 000, 00 дол. США, що підтверджується розпискою (а.с. 3).

Відповідно до змісту зазначеної вище розписки, ОСОБА_2 04.04.2015 року позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2 000, 00 дол. США, які зобов»язався повернути позикодавцеві до 01.06.2015 року.

Статтями 627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказала суду, що 12 000, 00 грн. передала позивачу для придбання будівельних матеріалів, які необхідні для виконання ремонтно-будівельних робіт у її квартирі.

У судовому засіданні позивач також вказала суду на те, що 2 000, 00 дол. США передала відповідачу у зв'язку з виконанням останнім ремонтно-будівельних робіт, передача яких була оформлена розпискою. Зобов'язання щодо виконання ремонтно-будівельних робіт відповідач не виконав належним чином, оскільки замовлені нею ремонтні роботи ОСОБА_2 виконав не якісно, а тому має повернути отримані від неї грошові кошти, а також відшкодувати втрати від інфляції, сплатити проценти за користування її грошовими коштами, відшкодувати моральну шкоду, завдану невиконанням взятих на себе зобов'язань.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав, що він за домовленістю з ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання виконати ремонтно-будівельні роботи в її квартирі. Отримані грошові кошти в сумі 12 000, 00 грн. використав за призначенням, а тому не має обов'язку їх повертати, а отримані кошти в сумі 2 000, 00 дол. США має обов'язок повернути, оскільки їх відносини з ОСОБА_3 з приводу виконанням ним ремонтно-будівельних робіт були припинені. Із 2 000, 00 дол. США він у добровільному порядку повернув 50, 00 дол. США, решту зобов'язується повертати частинами.

За даними графіку погашення кредиторської заборгованості ОСОБА_2 27.06.2015 року повернув ОСОБА_1 50, 00 дол. США (а.с. 5).

Наразі, зазначені позивачем вимоги про повернення грошових коштів, отриманих ОСОБА_2 підлягають задоволенню тільки за договором позики від 04.04.2015 року відповідно до якого ОСОБА_1 позичила ОСОБА_4 2 000, 00 дол. США.

Відтак, позивачу ОСОБА_1 має бути повернуто ОСОБА_2 53 508, 00 грн., що розраховані наступним чином (1950, 00 дол. США х 27, 44 - офіційний курс долара до гривні, встановлений НБУ станом на 20.01.2017 року).

Заявлені вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 12 000, 00 грн., а також нарахованих штрафних санкцій, задоволенню не підлягають, оскільки судом встановлено, що між сторонами у справі мали місце правовідносини щодо надання послуг, однак позивачем не надано суду доказів, що ОСОБА_2 неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо виконання замовлених ремонтно-будівельних робіт.

З огляду на висновки суду про часткове задоволення заявлених позивачем позовних вимог, відповідно за правилами ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню останній відповідачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551, 29 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 627, 628, 629, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 213 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 53 508, 00 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551, 20 грн., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі - 54 059 (п»ятдесят чотири тисячі п»ятдесят дев»ять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем Апеляційному суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.