Провадження № 2/760/2048/17
УХВАЛА

/про відмову в задоволенні заяви про забезпечення доказів/

07 листопада 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Каліщук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення доказів у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

07.11.2017 позивачем подано заяву в зазначеній вище справі, в якій останній просить забезпечити докази шляхом їх витребування від ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «Воля-Кабель», а саме, даних про клієнта за ІР-адресою НОМЕР_1, що користувався послугами інтернету з 01.06.2017 по 31.08.2017, даних про клієнта за ІР-адресою НОМЕР_2, що користувався послугами інтернету з 01.06.2017 по 31.08.2017, зазначивши, що вказана інформація безпосередньо стосується розгляду даної цивільної справи та має суттєве значення для її вирішення, а також посилаючись на те, що у нього існують труднощі у витребуванні необхідних доказів.

В судове засідання сторони не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. При таких даних, суд знаходить можливим провести розгляд заяви у відсутності сторін.

Як визначено положеннями ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

У розумінні ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно п. 13 постанови Пленум Верховного Суду України від 12.06.2009 №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», докази, які збираються або подаються сторонами, повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову).

Докази, які не стосуються справи й предмета доказування (стаття 58 ЦПК), або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи (стаття 59 ЦПК), судом не повинні прийматися.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи предмет та підставу позову, характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що докази, які просить забезпечити позивач не можуть містити будь-яких даних на підтвердження фактичних обставини, що наведені у позовній заяві, а тому правового значення для вирішення спору по суті не мають.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_3 про забезпечення доказів задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 137 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 про забезпечення доказів у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: