У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Українські новини», ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою його представником - ОСОБА_5, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року,

с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті«Українські новини» http://ukranews.com/, який належить товариству з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Українські новини» (далі - ТОВ «ІА «Українські новини»), розміщено статтю: «ІНФОРМАЦІЯ_2», яку він вважає образливою, наклепницькою, недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а саме (мовою оригіналу):

1 абзац: «По данным Ассоциации украинских банков, самым убыточным украинским банком в октябре стал «Ощадбанк» - его потери за месяц составили 1,3 млрд грн. Это прямое свидетельство недоверия людей нынешней власти, а соответственно - и государственному банку, в котором процветает коррупция. Такое мнение высказал народный депутат от Оппозиционного блока ОСОБА_4, сообщает пресс-служба Оппозиционного блока».

2 абзац: «Это закономерно, что люди не верят «Ощадбанку», которым руководит соратник премьер-министра ОСОБА_3. Ведь этот человек фактически получил взятку в виде полета на футбольный матч, но так и не понес за это никакой ответственности, поскольку дело банально спускается на тормозах», - сказал народный депутат».

3 абзац: «Он напомнил, что пять месяцевназад Генпрокуратура начала расследование по факту полета главы и пяти членов правления «Ощадбанка» на финал футбольной Лиги Европы, за который около полумиллиона гривен заплатила частная компания».

4 абзац: «Как можно привлекать деньги людей в государственный банк, если его руководитель - взяточник, которого прикрывают однопартийцы премьер-министр ОСОБА_9 и министр МВД ОСОБА_10? Какое может быть доверие к такой дискредитировавшей себя государственной институции?!», - подчеркнул политик».

5 абзац: «По его словам, именно циничная коррупция внутри власти - главная причина, которая лишает Украину перспективы. Несмотряна все обещания, власть не только не поборола коррупцию, она ее возглавила, сказал народный депутат».

6 абзац: «Расставленные ОСОБА_9 люди являются такими же непрофессионалами, как и сам премьер-министр, чье правительство за год работы установило множество экономических антирекордов. Вслед за Кабмином, который «уронил» курс гривны в три раза, допустил инфляцию в 75 % и поднял тарифы на ЖКХ в 5,5 раз, руководитель «Ощадбанка» также не отстает: убыток банка за январь-октябрь достиг 6,7 млрд грн» - отметил ОСОБА_4».

7 абзац: «Он подчеркнул, что это непрофессиональное правительство должно уйти в отставку ради будущего Украины».

Позивач вважав, що поширена відповідачем інформація не є оціночними судженнями, а містить конкретні фактичні дані щодо нього, які його порочать та стверджують про порушення ним вимог законодавства.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просив суд: визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди його честі, гідності та діловій репутації, всю інформацію, повідомлену ОСОБА_4, що міститься у статті під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка була розміщена на веб-сайті «Українські новини» http://ukranews.com/; зобов'язати ТОВ «І.А. «Українські новини» за власний рахунок спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті інтернет - видання «Українські новини» http://ukranews.com/ повного тексту судового рішення у цій справі.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», яку позивач просить визнати недостовірною та спростувати, не містить інформації про ОСОБА_3, вираженої в брутальній, принизливій або непристойній формі. Позивач є публічною особою та на момент спірної публікації обіймав посаду Голови правління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», тому спірна публікація є оціночними судженнями щодо публічної особи - ОСОБА_3, без втручання у його приватне життя. Відтак, згідно зі ст. 30 Закону України «Про інформацію» такі судження не підлягають спростуванню і за їх висловлювання ніхто не може бути притягнутий до відповідальності.

При цьому межа допустимої критики з використанням оціночних суджень під час публікацій в мережі Інтернет була дотримана ОСОБА_4, тому відсутні підстави вважати таку інформацію недостовірною й такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Проте повністюпогодитись із таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону судові рішенняне відповідають.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті «Українські новини» http://ukranews.com/ була поширена інформація під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» наступного змісту (мовою оригіналу):

1 абзац: «По данным Ассоциации украинских банков, самым убыточным украинским банком в октябре стал «Ощадбанк» - его потери за месяц составили 1,3 млрд грн. Это прямое свидетельство недоверия людей нынешней власти, а соответственно - и государственному банку, в котором процветает коррупция. Такое мнение высказал народный депутат от Оппозиционного блока ОСОБА_4, сообщает пресс-служба Оппозиционного блока».

2 абзац: «Это закономерно, что люди не верят «Ощадбанку», которым руководит соратник премьер-министра ОСОБА_3. Ведь этот человек фактически получил взятку в виде полета на футбольный матч, но так и не понес за это никакой ответственности, поскольку дело банально спускается на тормозах», - сказал народный депутат».

3 абзац: «Он напомнил, что пять месяцевназад Генпрокуратура начала расследование по факту полета главы и пяти членов правления «Ощадбанка» на финал футбольной Лиги Европы, за который около полумиллиона гривен заплатила частная компания».

4 абзац: «Как можно привлекать деньги людей в государственный банк, если его руководитель - взяточник, которого прикрывают однопартийцы премьер-министр ОСОБА_9 и министр МВД ОСОБА_10? Какое может быть доверие к такой дискредитировавшей себя государственной институции?!», - подчеркнул политик».

5 абзац: «По его словам, именно циничная коррупция внутри власти - главная причина, которая лишает Украину перспективы. Несмотряна все обещания, власть не только не поборола коррупцию, она ее возглавила, сказал народный депутат».

6 абзац: «Расставленные ОСОБА_9 люди являются такими же непрофессионалами, как и сам премьер-министр, чье правительство за год работы установило множество экономических антирекордов. Вслед за Кабмином, который «уронил» курс гривны в три раза, допустил инфляцию в 75 % и поднял тарифы на ЖКХ в 5,5 раз, руководитель «Ощадбанка» также не отстает: убыток банка за январь-октябрь достиг 6,7 млрд грн» - отметил ОСОБА_4».

7 абзац: «Он подчеркнул, что это непрофессиональное правительство должно уйти в отставку ради будущего Украины».

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст. 34).

Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У зв'язку з цим ст. 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України спростуванню підлягає недостовірна інформація.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення цією особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо).

Частиною 4 ст. 277 ЦК України передбачено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

У ч. 1 ст. 299 ЦК України визначено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Судом установлено, що поширена відносно ОСОБА_3 інформація висвітлює його в якості «хабарника» та особи, яка сприяє існуванню «корупції» в очолюваній ним фінансовій установі - акціонерному товаристві «Ощадбанк». При цьому автор статті зазначає конкретні фактичні обставини: за що отриманий хабар, коли і при яких умовах. Також зазначається про те, хто і яким чином за участю ОСОБА_3 протидіє розслідуванню кримінального провадження, що є кримінально-караним діянням.

Проте слова «хабарник» та «корупція» в текстовому навантаженні поширеної публікації розуміється як сприяння та одержання неправомірної вигоди, що визнається злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність відповідно до норм ст. ст. 368, 368-3 КК України.

При цьому злочином є суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб'єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК України).

Також у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз'яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Безперечно, що межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи, ким є позивач, є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Разом з тим, наведені у ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» підстави звільнення від відповідальності за публікацію недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації та правами журналіста, є вичерпними, а тому розширеному тлумаченню чи вільному редагуванню не підлягають.

При цьому в зазначених випадках засоби масової інформації звільняються лише від обов'язку щодо відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, так як не має компенсаційного та майнового характеру, то на засоби масової інформації може бути покладено обов'язок опублікувати спростування.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов'язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. При цьому фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело. Також відтворення інформації має бути дослівним.

Проте суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув, не встановив фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, не надав належної правової оцінки доводам і доказам сторін, зокрема не оцінив: поширена інформація про позивача є оціночним судженням чи твердженням про факти; чи було дослівне відтворення іншого тексту, на яке посилаються відповідачі. Отже, суд дійшов передчасного висновку про відмову в позові, який ґрунтується на припущеннях, що заборонено у силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. 303, 315 ЦПК України на викладене також уваги не звернув, недоліки суду першої інстанції не усунув і залишив вказане рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану його представником - ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.П.Штелик