27 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
ЄвтушенкоО.І., Євграфової Є.П., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, заінтересована особа - Інститут загальної енергетики Національної академії наук України,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, заінтересована особа - Інститут загальної енергетики Національної академії наук України.
На обґрунтування заяви зазначав, що відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року на його користь з Інституту загальної енергетики НАН України було стягнуто грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат у сумі 29 764 грн 70 коп.
Рішенням апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року у вказаній справі було ухвалене нове рішення, яким крім 29 764 грн 70 коп. додатково стягнуто на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 14 881 грн 35 коп.

На виконання вказаних судових рішень Голосіївським районним судом м. Києва 15 лютого 2016 року видано два виконавчі листи, які 17 лютого 2016 року передані на виконання до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, а 18 лютого 2016 року державним виконавцем Тичинською Л.А. були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень.

11 березня 2016 року від Інституту загальної енергетики НАН України через поштове відділення ОСОБА_4 отримав переказ на суму

11 979 грн 49 коп., а 19 березня 2016 року - переказ на суму 23 960 грн

58 коп.

В подальшому державним виконавцем Тичинською Л.А. було винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень: ВП № 50212060 від

31 березня 2016 року у зв'язку зі сплатою боржником боргу в повному обсязі; ВП № 250211862 від 25 березня 2016 - у зв'язку з добровільним виконанням рішення боржником.

ОСОБА_4 вказував, що Інститут загальної енергетики НАН України не в повному обсязі виконав рішення суду про стягнення на його користь грошових коштів та повинен сплатити скаржнику ще 8 706 грн

07 коп.

За таких обставин ОСОБА_4 просив визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві

Тичинської Л.А., що полягали у неповному стягненні грошей з боржника; скасувати постанови ВП № 50212060 від 31 березня 2016 року,

ВП № 50211862 від 25 березня 2016 року про закінчення виконавчого провадження; зобов'язати ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві стягнути з Інституту загальної енергетики НАН України на його користь кошти, зазначені у рішеннях судів і виконавчих листах, у повному обсязі.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 березня

2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2017 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2017 року та зобовʼязати ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві стягнути з Інституту загальної енергетики НАН України кошти, зазначені у рішеннях судів і виконавчих листах у повному обсязі, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного правління юстиції у м. Києві Тичинською Л.А. оскаржувані дії та рішення (постанови про закінчення виконавчого провадження: № 50211862 від 25 березня 2016 року та

№ 50212060 від 31 березня 2016 року) вчинені та прийняті відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, при цьому права заявника не було порушено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до Інституту загальної енергетики НАН України про стягнення грошової допомоги у зв'язку з виходом на наукову пенсію, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди та стягнення втраченої вигоди. Стягнуто на користь ОСОБА_4 грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат у сумі 29 764 грн 70 коп., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та в частині стягнення судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким ухвалено позов про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити, стягнути з Інституту загальної енергетики НАН України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14 881 грн 35 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання вказаних судових рішень Голосіївським районним судом 15 лютого 2016 року видано два виконавчі листи про стягнення грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат - 29 764 грн 70 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - 14 881 грн 35 коп.

18 лютого 2016 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Тичинською Л.А. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень - ВП № 50211862 щодо стягнення з Інституту загальної енергетики НАН України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14 881 грн

25 коп. та ВП № 50212060 - про стягнення грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів з урахуванням надбавок і доплат в сумі 29 764 грн 70 коп.

11 березня 2016 року ОСОБА_4 отримав від Інституту загальної енергетики НАН України поштовий переказ на суму 11 979 грн 49 коп., та

19 березня 2016 року - переказ на суму 23 960 грн 58 коп., що були виплачені боржником на виконання судових рішень, із відрахуванням обов'язкових податків і зборів.

25 березня 2016 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного правління юстиції у м. Києві Тичинською Л.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 50211862 щодо стягнення з Інституту загальної енергетики НАН України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14 881 грн 25 коп., відповідно до п. 8 4.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв'язку з виконанням боржником рішення суду добровільно.

31 березня 2016 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного правління юстиції у м. Києві Тичинською Л.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 50212060 про стягнення грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів з урахуванням надбавок і доплат в сумі 29 764 грн 70 коп., відповідно до

п. 8 4.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв'язку зі сплатою боргу в повному обсязі.

За змістом ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 8 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виконання судового рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи боржник є податковим агентом, який виконує судове рішення, з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із сум, що належать до виплати стягувачу.

Згідно з нормами Податкового кодексу України, оподаткуванню підлягають усі виплати, які за трудові законодавством підпадають під визначення заробітної плати, незалежно від того, яким чином вони

виплачені - безпосередньо роботодавцем, чи на підставі рішення суду про стягнення середнього заробітку.

Враховуючи ту обставину, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та грошова допомога у розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, виплата якої передбачена ч. 19 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» при виході на наукову пенсію, включаються до загального місячного оподаткованого доходу платника податку та оподатковуються, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшли до обґрунтованого висновку про виконання Інститутом загальної енергетики НАН України рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року в повному обсязі.

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що державним виконавцем у виконавчому провадженні

№ 50211862 та виконавчому провадженні № 50212060 були вчинені всі необхідні дії з примусового виконання рішення в межах повноважень державного виконавця, при цьому жодні права скаржника державним виконавцем порушено не було.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2017 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02 березня

2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2017 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на дії Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, заінтересована особа - Інститут загальної енергетики Національної академії наук України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Г.І. Мостова