Справа № 545/3455/17
Провадження № 2-о/545/171/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого Кіндяк І.С.,

за участі секретаря Лабовкіної Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Нафтогазвидобувне управління «Полтаванафтогаз», про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

Заявники, звернулись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Нафтогазвидобувне управління «Полтаванафтогаз», обґрунтовуючи вимоги, тим що у Свідоцтві про право власності на житло від 22.09.1994 році, помилково записано власника по батькові як МОЇСІЇВНА, а не МУСІЇВНА, що є першкодою для власника у реєстрації місця проживання її доньки.

В судове засідання представник заявника не зявився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі зазначивши, що заяву підтримує та просить її задовольнити.

Від заінтересованої особи до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника не заперечуючи проти задоволення заявлених вимог.

Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, народилась 30 серпня 1949 р. у с. Борисівка Ленінського району Кримської області. Дошлюбне прізвище Гомола.

У свідоцтві про народження заявника, серії ЧЕ№035120 від 30.08.1949 р. її дані та відомості про батьків записані російською мовою, як Гомола «Лидия МОИСЕЕВНА», в графі батьки: записано батька - Гомола «МОИСЕЙ Владимирович»(а.с.5).

Після реєстрації шлюбу дівоче прізвище «Гомола» заявник змінила на «Криворучко», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу у якогому зазначено - ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 22.09.1994 році виданого на підставі розпорядження № 170 від 22.09.1994 р. відділу приватизації житла НГВУ «Полтаванафтогаз», встановлено, що ОСОБА_1 стала власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Отримавши свідоцтво про право власності на житло власник не звернула увагу на те, що її по-батькові записано як МОЇСІЇВНА, а не МУСІЇВНА, у технічному паспорті на квартиру взагалі зазначено, що власником є ОСОБА_2.

Також встановлено, що 14.09.1996 р. Полтавським РВ УМВС України в Полтавській області заявнику ОСОБА_1 було видано паспорт громадянина України відповідно до якого її дані зазначено вірно: ОСОБА_1. При присвоєнні ІНН 10.12.2001 р. дані також записані вірно.

Отже, судом встановлено, що на час оформлення Свідоцтва про право власності на житло від 22.09.1994 році виданого на підставі розпорядження № 170 від 22.09.1994 р. відділу приватизації житла НГВУ «Полтаванафтогаз», власник ОСОБА_1 не звернула уваги на правильність написання свого по-батькові та лише в 2017 році виявила наявність помилки у Свідоцтва про право власності на житло від 22.09.1994 році у написанні її по - батькові, що є перешкодою власникові у реєстрації місце проживання своєї дочки ОСОБА_3 через допущу неточні.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи встановлені факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народжень або в паспорті.

Суд вважає, що різниця у написані по батькові заявника як: «МОЇСІВНА», здійснено помилково та є наслідком перекладу по батькові заявника з російської, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою.

Факт належності заявнику ОСОБА_1 Свідоцтва про право власності на житло від 22.09.1994 році, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, підтверджується наступними доказами:

- довідкою виданою КП «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівка»(а.с.13);

- паспортом громадянина України (а.с.15);

- довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с. 16);

- довідкою Полтавського БТІ «Інвентаризатор» (а.с.12).

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у паспорті , у тому числі факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки, суд повинен: запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документи належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражено внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі.

За таких підстав, суд вважає встановленим факт того, що заявнику ОСОБА_1 належить Свідоцтво про право власності на житло від 22.09.1994 році, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 та технічний паспорт на вказану квартири.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212-215, 218, 234, 256 ч.1 п.1, 259 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року суд , -

в и р і ш и в :

Заявлені вимоги ОСОБА_1, - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії КН № 212683 виданий Полтавським РВ УМВС України в Полтавській області від 14.09.1996р.), правовстановлюючого документа, а саме: Свідоцтва про право власності на квартиру №10 будинку 18 (нині 11А) по вулиці Нафтовиків с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, зареєстровануКП «Інвентаризатор» м. Полтави у реєстрову книгу за № 3-568, 22.09.1994р. за ОСОБА_5 та на технічний паспорт на вищезазначену квартиру.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Полтавського районного суду І.С. Кіндяк