АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 677/2055/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1800/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Янчук Т.О.,

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.,

за участю:сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Красилівської міської ради на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Красилівської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відновлення межі суміжного землекористування,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Красилові по вул. Колгоспній, 18, розташованого на земельній ділянці, що перебуває у його постійному користуванні, площею 0,26 га. Бажаючи приватизувати земельну ділянку, в січні 2015 року позивач звернувся до ТОВ «АТЛАС-ЗЕМ» для виготовлення кадастрової зйомки земельної ділянки. Згідно інформації наданої йому 20 січня 2016 року загальна площа його земельної ділянки становить 0,2101 га. Встановивши, що його земельна ділянка зменшилась в розмірах, позивач звернувся зі скаргою в прокуратуру, і з відповіді йому стало відомо, що ОСОБА_1 приватизовано земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Колгоспна, 20А в м. Красилові та межує з його земельною ділянкою. Відповідач ОСОБА_1 не погоджував межі своєї земельної ділянки з позивачем, порушив порядок встановлення та відновлення меж земельних ділянок. Приватизація земельної ділянки відповідача здійснена на підставі акта від 13.11.2014 року, затвердженого рішенням Красилівської міської ради № 15 від 03.12.2014 року, чим порушено права ОСОБА_2 як суміжного користувача.

Посилаючись на зазначене, просив суд усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування рішення 14 сесії Красилівської міської ради ХХІ скликання від 27.01.1994 року, яким затверджено матеріали обміру присадибних земельних ділянок жителів м. Красилів в частині затвердження розміру земельної ділянки ОСОБА_1, рішення 57 сесії Красилівської міської ради шостого скликання №15 від 03.12.2014 року «Про затвердження акта щодо погодження меж ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3 Категорія: 47

Доповідач: Янчук Т.О.

земельної ділянки по вул. Колгоспна,20А, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія СТА №204909 виданого 19.12.2014 року ОСОБА_1. Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме земельну ділянку розташовану в м. Красилові по вул. Колгоспна, 20А.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, усунуто перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивача ОСОБА_2 шляхом скасування рішення 57 сесії Красилівської міської ради шостого скликання №15 від 03.12.2014 року «Про затвердження акта щодо погодження меж земельної ділянки по вул. Колгоспна,20А», а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія СТА №204909 видане 19.12.2014 року ОСОБА_1. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та Красилівська міська рада частково не погоджуються з рішенням суду, просять його скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права. В обґрунтування доводів апеляційних скарг зазначали, що суд першої інстанції, встановивши, що рішення Красилівської міської ради від 03.11.2014 року №15 «Про затвердження акта щодо погодження меж земельної ділянки по вул. Колгоспна,20А» порушує права позивача, як суміжного користувача, не вказав в чому саме полягає таке порушення та на скільки воно істотне. Також, в частині скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, всупереч вимогам ст.ст. 213-214 ЦПК України, суд взагалі не мотивував свого рішення, не вказав які вимоги закону та права позивача були порушені даним свідоцтвом.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали доводи апеляційних скарг просили їх задовольнити.

Представник Красилівської міської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала доводи апеляційних скарг просила їх задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6, заперечували проти доводів апеляційних скарг просили їх відхилити.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування рішення чотирнадцятої сесії Красилівської міської ради 21 скликання від 27.01.1994 року в частині затвердження розміру земельної ділянки ОСОБА_1 та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме земельну ділянку розташовану в м. Красилові по вул. Колгоспна, 20А, сторонами не оскаржується, тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що при приватизації земельної ділянки відповідачем не дотримано порядок встановлення та відновлення меж земельних ділянок, а тому рішення міської ради, що стало підставою приватизації земельної ділянки відповідача порушує право позивача, як суміжного користувача, підлягає скасуванню. Видане на підставі виготовленої технічної документації згідно вказаного рішення Красилівської міської ради свідоцтво про право власності на земельну ділянку також підлягає визнанню недійсним.

Проте, повністю з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.04.1999 року, ОСОБА_2 є власником жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у місті Красилів по вул. Колгоспній,18.

Рішенням виконкому Красилівської міської ради №245 від 24.06.1999 року ОСОБА_2 надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,26 га по вул. Колгоспній,18 в м. Красилів Хмельницької області, з яких 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та надвірних будівель, 0,16 га для ведення особистого підсобного господарства.

Рішенням Красилівської міської ради №16 від 21.10.2014 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по вул. Колгоспна,18, площею 0,26 га, із них: 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,16 га для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 25.07.1984 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями розташованими за адресою вул. Колгоспна,20А, в м. Красилові.

Рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради від 28.12.1999 року №345 ОСОБА_1 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель, загальна площа 0,10 га.

Красилівською міською радою рішенням 57 сесії міської ради шостого скликання №15 від 03.12.2014 року затверджено акт комісії від 13.11.2014 року, яким рекомендовано ОСОБА_1 оформляти документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку по вул.Колгоспна,20А в існуючих багаторічних межах, не порушуючи межі земельної ділянки по вул.Колгоспна,18, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2, та проводити державну реєстрацію земельної ділянки по вул.Колгоспна,20А в відділі Держземагенства у Красилівському районі Хмельницької області.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2014 року серії СТА 204909 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, розташованої по вул. Колгоспна,20А, м. Красилів, Хмельницька обл., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що рішення міської ради №15 від 03.12.2014 року «Про затвердження акта щодо погодження меж земельної ділянки по вул.Колгоспна,20А» є незаконним, оскільки відповідачем не погоджено межі земельної ділянки з позивачем і у такому випадку подальше затвердження технічної документації на земельну ділянку є неможливим.

При цьому судом першої інстанції не враховано таке.

За змістом ст.ст. 116, 118 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до п. "г" ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У своїх запереченнях проти позову та апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану і саме по собі непогодження меж суміжним землекористувачем не може мати такі наслідки як неможливість оформити землевпорядну документацію для отримання державного акта на право власності на земельну ділянку. Крім того, акт погодження меж земельної ділянки в натурі не є офіційним документом, що посвідчує правомірність чи неправомірність процесу погодження та оформлення технічної документації із землеустрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам.

Відповідно до ст. 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Кадастрова зйомка включає, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Отже, погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок на праві приватної власності.

Таким чином, підписання акту погодження меж чи акта приймання-передачі межових знаків на зберігання самостійного значення не має, тому не призводить до виникнення, зміни або припинення права на земельну ділянку.

Крім того, згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Як слідує із акта комісії Красилівської міської ради від 13.11.2014 року, який затверджений рішенням цієї ж ради від 03.12.2014 року №15, комісія встановила, що земельні ділянки позивача та відповідача розділені багаторічними межовими знаками, а саме металевими стовпчиками та огорожею з металевих листів. ОСОБА_1 рекомендовано оформляти документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку в існуючих багаторічних межах, не порушуючи межі земельної ділянки по вул.Колгоспній,18, тобто права позивача не порушено.

Інших доказів щодо спричинення перешкод у користуванні земельною ділянкою зі сторони відповідачів, матеріали справи не містять.

Крім того, вирішуючи спір у частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2014 року, суд першої інстанції не звернув уваги, що підставою для передачі безкоштовно у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських споруд, стало рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради №345 від 28.12.1999 року, однак вимоги щодо його неправомірності не заявлялися.

Свідоцтво про право власності на земельну ділянку видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі такого свідоцтва безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого воно видане, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема ст.116, 118 ЗК України.

Не врахувавши вказаних обставин і вимог закону, не давши належної оцінки дослідженим доказам, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування рішення 57 сесії Красилівської міської ради шостого скликання №15 від 03.12.2014 року «Про затвердження акта щодо погодження меж земельної ділянки по вул. Колгоспна,20А», а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія СТА №204909 видане 19.12.2014 року ОСОБА_1, у звязку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в оскаржуваній частині.

На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з позивача на користь ОСОБА_1, Красилівської міської ради підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі по 1818 грн.96 коп. кожному.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Красилівської міської ради задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2017 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Паламарчука ОСОБА_7, Красилівської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування рішення Красилівської міської ради №15 від 03.12.2004 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2014 року відмовити.

В решті залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1818 грн.96 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Красилівської міської ради судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1818 грн.96 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук