Справа № 131/977/16-ц Провадження № 22-ц/772/1000/2017Головуючий в суді першої інстанції Шелюховський М. В.
Категорія 23 Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Медяного В.М., Матківської М.В.,

за участю секретаря: Сніжко О.А.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника відповідача - Чугаєнко К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання договору оренди землі поновленим, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 лютого 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

В травні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання договору оренди землі поновленим, мотивуючи позовні вимоги тим, що 30 січня 2008 року між Іллінецькою районною державною адміністрацією у Вінницькій області та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі на земельні ділянки загальною площею 20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Жаданівської сільської ради, Іллінецького району, Вінницької області строком на 5 років, який зареєстровано 11.03.2008 року за № 01.

11 лютого 2013 року позивач звернулася із заявою до Відділу Держземагенства в Іллінецькому районі Вінницької області про поновлення договору оренди землі на той самий строк.

27 лютого 2013 року відділ Держземагенства Іллінецького району Вінницької області надав відповідь, в якій вказав, що задовольнити заяву про поновлення договору оренди не є можливим, оскільки в нього відсутні повноваження щодо надання земельних ділянок.

26 березня 2013 року позивач звернулась з заявою до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області щодо продовження терміну зазначеного договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

02 квітня 2013 року Головне управління Держземагенства у Вінницькій області надало відповідь, у якій запропоновано позивачу повторно надати додатковий пакет документів, а саме нормативно грошову оцінку земельних ділянок, кадастровий план земельних ділянок, витяг з Державного земельного кадастру, додаткову угоду.

Зазначені вимоги ОСОБА_2 повністю виконала, однак строк договору оренди землі їй не поновлено.

Позивач вважає, що відповідачем грубо порушене переважне право на поновлення договору оренди землі, відповідно до ст.33 Закону України « Про оренду землі», оскільки свої зобов'язання щодо повідомлення про намір продовжити орендні відносини за відповідним договором виконала, тому просила суд поновити строк на звернення до суду для захисту свого права, визнати договір землі від 30 січня 2008 року, зареєстрований у Державному реєстрі земель від 11 березня 2008 року за № 01 з Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області, поновленим з 11 березня 2013 року на тих самих умовах, що передбачені цим договором.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 лютого 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 лютого 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач пропустив місячний строк звернення про поновлення договору оренди землі позивачем не доведено порушення його переважного права на поновлення договору оренди землі від 30 січня 2008 року, однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, 30 січня 2008 року між ОСОБА_2 та Іллінецькою районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки площею 20 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Жаданівської сільської ради, Іллінецького району, Вінницької області (а.с.15-17).

Згідно п. 3.1. договору, його укладено строком на 5 років з дня його державної реєстрації у Вінницькій регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

Договір зареєстрований у Вінницькій регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про що в Державному реєстрі земель, вчинено запис від 11 березня 2008 року №01 (а.с.17).

Пунктом 3.2. договору оренди землі передбачено, що після закінчення строку договору оренди, орендар, за умови належного виконання ним своїх обов'язків за цим договором, має за інших рівних умов переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен, не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію.

11 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про поновлення договору оренди землі площею 20 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Жаданівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області до Відділу Держземагенства в Іллінецькому районі Вінницької області.

Звернення позивача саме 11 лютого 2013 року підтверджується листом Відділу Держземагенства в Іллінецькому районі Вінницької області від 10.03.2017 року Г-144/0-154/6-17, з якого вбачається, що ОСОБА_2 звернулась вчасно (а.с.78).

27 лютого 2013 року Відділом Держземагенства Іллінецького району, Вінницької області було надіслано відповідь ОСОБА_2 у якій зазначено, що згідно вимог ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків визначених ч. 8 ст. 122 ЗК України, а тому в зв'язку з відсутністю повноважень щодо надання земельних ділянок та порядку їх надання, відділ Держземагенства в Іллінецькому районі Вінницької області не має можливості поновити оспорюваний договір оренди землі (а.с.12).

В подальшому, а саме 26 березня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо продовження терміну зазначеного договору оренди землі.

Як вбачається з відповіді відповідача від 02 квітня 2013 року №03-55/1867, позивачу запропоновано надати: витяг з нормативно грошової оцінки земельної ділянки, копію оформленого належним чином кадастрового плану земельних ділянок, витяг з Державного земельного кадастру, додаткову угоду.

В матеріалах справи наявна Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для товарного сільськогосподарського призначення із земель запасу на території Жаданівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, яка виконана на замовлення ОСОБА_2 за договором №1782 від 16.04.2013 року (а.с.83-113).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Іллінецької міської ради від 04 січня 2017 року №1-2.11, за земельну ділянку яку використовує по даний час ОСОБА_2, орендну плату сплачує своєчасно і в повному обсязі, земельна ділянка обмежень (обтяжень) не має, в оренді, в постійному користуванні, під заставою не перебуває, права третіх осіб відсутні (а.с.42).

Стаття 10 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Таким чином, об'єктом оренди є земельна ділянка.

За змістом статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з нормою статті 791 ЗК України земельна ділянка набуває ознак об'єкта цивільних прав з моменту її формування з присвоєнням кадастрового номера та внесення в Державний земельний кадастр.

Разом із тим положення статті 791 ЗК України, статті 3 Закону України «Про оренду землі» щодо визначення об'єкта оренди поширюється на відносини щодо оренди земельної частки з врахуванням певних особливостей.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно з частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, які передбачені статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушеним у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 березня 2016 року №6-146цс16.

Враховуючи вище викладене встановлено, що позивач зверталась до відділу Держземагенства в Іллінецькому р-ні 11 лютого 2013 року, тобто за місяць до закінчення строку дії договору оренди землі, останній надав відповідь про відсутність повноважень на поновлення договору оренди, а в подальшому до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, 26 березня 2013 року, яке повідомило позивача, що для прийняття рішення про поновлення договору оренди земельних ділянок необхідно надати пакет документів.

Тобто, орендарю ОСОБА_2, орендодавець письмово не повідомив про відмову в поновленні такого договору оренди, а лише повідомив про необхідність надання певних документів, які позивачем було надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки позивач ОСОБА_2 належно виконує свої обов'язки за договором оренди, до закінчення строку дії договору неодноразово повідомляла орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, на даний час продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою, орендну плату сплачує своєчасно і в повному обсязі, відсутній протягом одного місяця після закінчення строку договору лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, а тому є всі підстави передбачені ч.6 ст. 30 Закону України «Про оренду землі» вважати, що позивач скористалась своїм переважним правом на поновлення строку договору оренди на тих самим умовах.

Що також узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України викладених у постановах від 13 квітня 2016 року у справі №6-2027цс15, від 25 лютого 2015 року у справі №6-10цс15.

Колегія суддів, приходить до висновку, що застосування судом першої інстанції постанов Вищого господарського суду України, Вищого адміністративного суду України до спірних правовідносин є помилковим, так як дані правовідносини виникли з поновлення договору оренди землі, регулюються ЗУ «Про оренду землі», ЦК України, зокрема наявні правові позиції судової палати у цивільних справах Верховного Суду України. Це спеціальні норми цивільного законодавства, які регулюють ці правовідносини, а тому запозичення норм господарського, адміністративного права за аналогією права або закону є невірним.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи норми ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем в розмірі 1311,20 грн. з яких: за подання позовної заяви в розмірі 551,20 грн. (а.с.1) та за подання апеляційної скарги в розмірі 760 грн. (а.с.66) слід стягнути з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду з даним позовом.

Позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання договору оренди землі поновленим задовольнити.

Визнати договір оренди землі від 30 січня 2008 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 11 березня 2008 року №01, поновленим з Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області з 11 березня 2013 року на тих самих умовах, що передбачені договором.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в розмір 1311 (одна тисяча триста одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Медяний В.М.

Матківська М.В.

Згідно з оригіналом: Сопрун В.В.