Справа № 202/4736/17
Провадження № 2/202/2269/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини. В обґрунтування позову зазначив, що з 20 листопада 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2017 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, яка постійно проживає разом із матірю (відповідачем по справі). Після розлучення відповідач всілякими способами перешкоджає спілкуванню позивача із донькою та на неодноразові прохання надати позивачу можливість бачитись з донькою відповідачка відмовляє. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування позивача із дитиною спричинить шкоду донці не існує, а створення перешкод у спілкуванні батька із донькою порушує не тільки права позивача, а в першу чергу дитини. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст.141,159 СК України, ст.ст.11,15 ЗУ «Про охорону дитинства» просить суд: зобовязати відповідача усунути перешкоди позивачу у спілкуванні із донькою; визнати такі способи участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини, а саме систематичні побачення з донькою: побачення у будні дні пять разів на тиждень з понеділка по пятницю з 17.00 год. до 19.00 год. без присутності матері дитини; перебування доньки кожної пятниці з 17.00 год. до 17.00 год. суботи у позивача за його адресою проживання; спільний відпочинок два тижні літа дитина проводить разом із батьком; різдвяні зимові канікули дитина проводить разом із батьком; необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою.

В судовому засіданні позивач зі своїм представником позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала проти зустрічей позивача з дитиною 2 рази на тиждень з 13.00 год. до 17.00 год.; у вихідні дні з 13.00 год. до 20.00 год. Всі зустрічі здійснювати у присутності матері до досягнення дитиною трирічного віку; відпочинок літом та зимою до пятирічного віку дитини у супроводі матері.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, через канцелярію суд надав висновок про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 та заяву про розгляд справи без його участі, в який просив суд винести рішення на користь дитини.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що з 20 листопада 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду від 23 червня 2017 року був розірваний.

Від вищезазначеного шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №591338, виданого 26 травня 2016 року Бабушкінським районним у м.Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Дитина після розірвання шлюбу залишилась проживати з матірю (відповідачем по справі).

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виникли суперечки щодо спілкування дитини з батьком.

У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь в її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою матері або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Статтею 158 Сімейного кодексу України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно до ч.5 та ч.6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та піклування Індустріальної районної у м.Дніпрі ради «Про визначення способу участі батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1», затверджений Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради №377 від 24 жовтня 2017 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне та таким, що відповідає інтересам дитини встановити порядок побачень ОСОБА_1 з його малолітньою дитиною ОСОБА_5 наступним чином: чотири рази на місяць, у вихідний день з 10.00 год. до 20.00 год. в місцях, помешканнях та закладах, приналежних до обєктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоровя дитини, погодних умовах у присутності матері дитини ОСОБА_3; зобовязати матір дитини ОСОБА_3 повідомляти ОСОБА_1 про погіршення стану здоровя дитини, зміну її місця проживання; враховуючи вік дитини, можливість відпочинку з метою оздоровлення дитини у будь-який місяць року вирішувати шляхом спільної домовленості з матірю дитини ОСОБА_3

Згідно з ч. 1 ст.159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Позивач в судовому засіданні зазначав, що бажає приймати участь в вихованні своєї дитини та піклуватися про його здоров'я, духовний та моральний розвиток і має для того все необхідне, проте не може реалізувати своє право через протидію з боку відповідача, яка не дозволяє йому бачитися з дитиною та всіляко перешкоджає його вільному спілкування зі своєю донькою.

Таким чином, між сторонами існує спір відносно участі позивача у вихованні дитини, у зв'язку з чим слід в судовому порядку визначити порядок участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати нормальному розвитку ОСОБА_1, суду не надано.

Приписами статті 159 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Водночас, суд, керуючись перш за все інтересами дитини, якій ще не виповнилось навіть двох років, приходить до переконання, що побачення батька з дитиною повинні проходити за участі матері, аби унеможливити та виключити негативний вплив на психічний стан дитини (який може мати місце внаслідок відсутності мати поруч), що буде в повній мірі відповідати перш за все інтересам дитини.

Враховуючи наведене суд приходить до переконання, що вимоги позивача про його участь у вихованні та спілкуванні з дитиною є обґрунтованими, проте бажаний ним спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дитини.

Тому, виходячи перш за все з інтересів дитини, враховуючи обставини справи та малолітній вік дитини, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, враховуючи обсяг та зміст позовних вимог, суд вважає необхідним визначити спосіб участі позивача у вихованні дитини наступним чином: побачення кожного вівторку та четверга з 16 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин в присутності матері, з дотриманням розкладу дня дитини; побачення кожної суботи та неділі з 12 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин в присутності матері, з дотриманням розкладу дня дитини;

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог в частиніперебування доньки кожної пятниці з 17.00 год. до 17.00 год. суботи у позивача за його адресою проживання; спільний відпочинок два тижні літа дитина проводить разом із батьком; різдвяні зимові канікули дитина проводить разом із батьком; необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою, суд виходить з того, що відсутність мати (відповідача по справі) дитини ОСОБА_4, якій на час розгляду справи не виповнилось навіть двох років, порушить звичайні для дитини умови життя та тижневого розпорядку.

Також суд зазначає, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, шляхом досягнення згоди між батьками, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов'язків обумовить це.

Крім того суд вважає за необхідним роз'яснити відповідачу положення ч.4 та ч.5 ст.159 Сімейного кодексу України.

У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, з урахуванням того, яку роль відіграє розлучення з батьками дитини, тієї обставини, що права батьків є рівними, виходячи з пріоритету прав дитини, суд частково погоджуючись з висновком органу опіки та піклування та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст. 19, 153, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитинизадовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,не чинити перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити спосіб та порядок участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом їх побачень кожного вівторку та четверга з 16 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин та кожної суботи та неділі з 12 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, в присутності матері - ОСОБА_3,з дотриманням розкладу дня дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлений до 04 грудня 2017 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.