Справа №717/1438/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

з участю позивачки: ОСОБА_1

та відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Подвірївської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області 12.10.2012 року (актовий запис № 06). Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Всі судові витрати по стягненню аліментів покласти на відповідача.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що сторони спільно не живуть протягом одного місяця. Вони не зійшлися характерами. Відповідач зловживає спиртним, заподіяв позивачці тілесні ушкодження.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав позов частково та пояснив, що вони не живуть спільно один місяць. За цей час він купував дитині продукти та іграшки. ОСОБА_2 також просить врахувати, що він має на утриманні бабусю ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судом досліджені наступні докази: свідоцтво про шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 видане 12 жовтня 2012 року на бланку серії І-МИ № 082283, копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 виданого 3 грудня 2013 року на бланку серії І-МИ № 191754, довідку № 995 видану Вартиковецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області 16 листопада 2017 року, акт обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 виданий 16 листопада 2017 року, довідку №929/3 видану 20 листопада 2017 року Кельменецьким районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, дошлюбне прізвище Числаш, зареєстрували шлюб 12 жовтня 2012 року у виконкомі Подвірївської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис № 06. Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, який в даний час перебуває на утриманні позивачки ОСОБА_1

Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами.

Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

В порушення ст. 60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям.

Враховуючи, що позивачка заперечує проти збереження сім'ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу слід задовольнити.

Відповідно до ст. 180 СК України відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина.

Отже, між позивачкою та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини сторін. Згідно вимог ст. 181 СК України ОСОБА_1 має право на отримання аліментів від відповідача ОСОБА_2 у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право ОСОБА_1 порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дитину.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2017 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 грудня складає 1492 гривні.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні з позивачкою зобов'язаний нести витрати на утримання дитини.

В порушення ст. 60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримує дитину та забезпечує її відповідно до частки своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України.

Також в порушення ст. 60 ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що він має незадовільний стан здоров'я та має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 у частині стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити частково.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, відсутність на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, дружини.

Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували розмір заробітної плати відповідача, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення суду в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд також враховує, що у даному випадку позивачка сплатила судовий збір за одну позовну вимогу про розірвання шлюбу, за іншу позовну вимогу стягнення аліментів позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, а тому судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі п. 4 ч. 2 ст.18, ст.ст. 24, 55, 56, 84, 105, 110, 112 ,180 183, ст. ст. 191, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 11, 15, 60, 79, 81, 88, 174, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, який був зареєстрований 12 жовтня 2012 року у виконкомі Подвірївської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис № 06 розірвати.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 21 листопада 2017 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в сумі 746 (сімсот сорок шість) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 84 (вісімдесят чотири) копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Чернівецької області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Кельменецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: