Справа № 758/519/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

30 листопада 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Васильченка О. В. ,

при секретарі - Лупінос Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, суд, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Зазначили, що в даній квартирі окрім її співвласників, зареєстрований відповідач ОСОБА_4, який є колишнім чоловіком позивачки ОСОБА_2

Вказали, що відповідач не проживає у квартирі з березня 2015 року, спроб вселитися у квартиру з цього часу відповідач не робив, інтересу до проживання у квартирі не висловлював, оплату комунальних послуг не здійснює.

Посилаючись на те, що відповідач не є членом сім'ї ОСОБА_1, перестав бути членом сім'ї ОСОБА_2, а також ніколи не був членом сім'ї ОСОБА_3, не веде з позивачами спільне господарство та понад рік не проживає у квартирі, позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просили суд визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1.

У судове засідання позивачі не з'явилися, подали до суду заяви, якими позовні вимоги підтримали, просили справу розглянути без їхньої участі, а позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення у пресі. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність вищезазначених осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а. с. 21, 22).

За даними Адресно-довідкового бюро ДМС України у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_4

Як вбачається з відмітки у паспорті ОСОБА_2, вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 02.09.2000, та на підставі рішення Подільського районного суд м. Києва від 14.04.2011 шлюб між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 було розірвано (а.с.11).

На даний час колишній чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_4 зареєстрований у квартирі, однак його реєстрація носить формальний характер та створює перешкоди позивачам вільно розпоряджатися належним їм житлом.

Спір між сторонами виник у зв'язку з оспорюванням права відповідача користуватися житлом, належним позивачці та її дочці.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право користуватися чужим майном регламентується ст. 405 ЦК України, відповідно до якої право на користування житлом відповідно до закону мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до Актів від 08.07.2015, 21.09.2015 та 11.11.2016, складених КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» зі слів сусідів, ОСОБА_4 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 та його особистих речей у квартирі не виявлено (а.с.3,4,5).

Судом встановлено, що позивачі є власниками спірної квартири. При цьому одна зі співвласників квартири - ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з відповідачем, у зв'язку із чим останній був вселений до належної позивачам квартири за їхньою згодою.

Відповідач з березня 2015 року спільно з власниками квартири не проживає, спільним побутом не пов'язаний; після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 вибув із зазначеного житла.

Припинивши проживання у квартирі у 2015 році, відповідач зі спливом 1 року втратив право користування квартирою як це передбачено ч. 2 ст.406 ЦК України, а власники житла мають право вимагати припинення сервітуту (припинення права на користування чужим житлом). Такий висновок узгоджується з правовим висновком ВСУ, викладеним у постанові №6-2931цс16 від 15.05.2017

Докази про те, що вселяючись у квартиру АДРЕСА_1, належну позивачам, відповідач ОСОБА_4 мав якісь інші домовленості щодо збереження права користування квартирою, відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, а відтак, і про необхідність визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь позивачів потрібно стягнути 640,00 грн. судового збору, тобто по 213,33 грн. на користь кожної з позивачів.

Керуючись ст.ст. 316, 319, 405, 406 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 213,33 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. В. Васильченко