Номер провадження: 2-р/785/17/17
Головуючий у першій інстанції Огренич І.В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів: Сєвєрової Є.С., Гірняк Л.А.,

при секретарі судового засідання Поліхранової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про роз'яснення судового рішення, прийнятого за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної автоінспекції ГУ МВС України в Одеській області, ОСОБА_3 про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про зобов'язання повернути автомобіль, -

ВСТАНОВИЛА:

27 липня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Управління державної автоінспекції ГУ МВС України в Одеській області, ОСОБА_3 про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння, який 10 серпня 2015 року уточнила.

29 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про зобов'язання повернути автомобіль.

02 червня 2016 року представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подала заяву про забезпечення позову, якою просила суд накласти арешт на автомобіль Honda Accord vin НОМЕР_1, 2008 року випуску, д/з НОМЕР_2.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2016 року заяву ОСОБА_5 було задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.02.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2016 року було задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2016 року змінено. Введено заборону на відчуження автомобіля марки Honda Accord vin НОМЕР_1, 2008 року випуску, д/з НОМЕР_3 до набрання законної сили рішення по справі (а.71).

21.02.2017 року ОСОБА_2 було подано заяву про роз'яснення судового рішення. В обґрунтування заявник посилається на те, що зі змісту вказаної ухвали апеляційного суду не вбачається чи погодився суд із прямою нормою Закону - ч.8 ст.152 ЦПК України щодо неможливості накладення арешту на спірний автомобіль в рамках розгляду вказаної цивільної справи через те, що на нього накладено арешт відповідно до КПК України. Ухвала апеляційного суду Одеської області від 08.02.2017 року є незрозумілою, у зв'язку з чим потребує роз'яснення у частині чи скасований ухвалою апеляційного суду захід забезпечення у вигляді арешту, накладеного на спірний автомобіль ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 03.06.2016 року. Також заявник зазначає, що не зрозуміло, кому саме апеляційний суд заборонив відчуження спірного автомобілю - ОСОБА_2, ОСОБА_4 чи ОСОБА_3 (а.78,79).

Учасники в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. У відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, судова колегія дійшла висновку, що заява про роз'яснення рішення суду не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: 1) відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону; 2) змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування; 3) скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 року за № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення, і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню, розподілу судових витрат тощо. Якщо помилки у такому рішенні стосуються фактичної сторони справи чи правового обґрунтування рішення, то їх усунення необхідно вважати також зміною рішення, тому апеляційний суд не повинен усувати такі помилки ухвалою із зазначенням про залишення рішення без змін з його уточненням чи доповненням.

Отже змінюючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд Одеської області виходив з того, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що існує вірогідність невиконання рішення суду, а тому застосування судом першої інстанції заходів забезпечення позову було необхідним та обґрунтованим. Разом з тим, апеляційний суд вважав за необхідне змінити застосований судом першої інстанції засіб забезпечення позову з арешту на заборону, оскільки, цим створюється неможливість відчуження транспортного засобу, тобто забезпечується виконання рішення суду, натомість відповідач має можливість володіти та користуватися спірним майном, юридична доля якого буде вирішена в рамках цивільної справи.

При цьому виходячи з загальної логіки цивільного процесу та особливостей заходів забезпечення позову та порядку їх застосування, зміна заходу забезпечення означає, що один (у випадку, який розглядається арешт), змінюється на інший (заборону), тобто спірне майно залишається обтяженим до кінця розгляду справи та набрання законної сили рішення суду щодо нього.

Інший аспект звернення, який за твердженням заявника йому незрозумілий, щодо кола осіб, прямо врегульований процесуальним законом. Оскільки ухвала суду про забезпечення позову (так само як і ухвала апеляційного суду про зміну заходів по забезпеченню позову) є видом судового рішення, яке набирає законної сили негайно, то згідно зі ст. 14 ЦПК України є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Щодо послання в тексті заяви на наявність протиріччя дії суду першої інстанції положенням ч. 8 ст. 152 ЦПК України, то колегія суддів при прийнятті відповідної ухвали звертала увагу на те, що апелянт посилається на те, що на спірний автомобіль було накладено арешт ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області Котова В.Г. від 13 листопада 2014 року у справі № 519/1442/14-к в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄДРДР під № 000286 від 11 квітня 2014 року. А тому вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення позову, порушив норми процесуального права, оскільки відповідно до положень ч. 8 ст. 152 ЦПК України не допускається накладення арешту на майно, на яке було накладено арешт відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Однак, апелянт жодним чином не підтверджує зазначене. Натомість, вказані посилання спростовуються відповіддю від 17 січня 2017 року, наданою територіальним сервісним центром № 5141 Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України на адвокатський запит ОСОБА_6, згідно з якою на автомобіль марки Honda Accord vin НОМЕР_1, 2008 року випуску, д/з НОМЕР_2, який згідно з національною автоматизованою інформаційною системою МВС України зареєстровано за ОСОБА_3, було накладено арешт Київським ВДВС Одеського МУЮ на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси по справі № 2/520/912/16 від 03 червня 2016 року. Інші обмеження на вказаному транспортному засобі відсутні (а.с. 53, 72).

Відповідно до п.21 постанови Пленуму ВСУ від 8.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, підстави для задоволення поданої заяви, передбачені законом відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

В роз'ясненні ухвали апеляційного суду Одеської області від 08 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної автоінспекції ГУ МВС України в Одеській області, ОСОБА_3 про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про зобов'язання повернути автомобіль- відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

Л.А. Гірняк

Є.С. Сєвєрова

25.04.2017 року м. Одеса