Справа № 362/1182/16-ц Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2193/17 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 29 31.03.2017
УХВАЛА

31 березня 2017 року місто Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Верланов С.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» про встановлення заробітної плати та стягнення коштів за листками непрацездатності,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2017 року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором.

Ухвалою судді апеляційного суду Київської області від 13 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та йому надано строк для усунення недоліків на протязі п`яти днів з дня отримання ухвали, а саме, сплатити судовий збір у розмірі 1 212 грн. 64 коп.

З наявного у матеріалах справи рекомендованого поштового повідомлення вбачається, що 24 березня 2017 року ОСОБА_2 отримав копію вказаної ухвали апеляційного суду від 13 березня 2017 року (а.с. 139).

30 березня 2017 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2, в якій він просить вчинити дії, пов'язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи та витребувати від відповідача довідку про доходи. При цьому, ОСОБА_2 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору з підстав, передбачених пунктами 4,15 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с.140).

Проаналізувавши зміст вказаної заяви ОСОБА_2, не знаходжу підстав для її задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Однак матеріали справи не містять даних про те що, ОСОБА_2 є реабілітованою особа відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», а тому ОСОБА_2 не підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п.4 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з п. 15 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Як вбачається зі змісту уточненої позовної заяви, ОСОБА_2 просить встановити йому середньомісячну заробітну плату контролера відділу контролю обліку газу у розмірі 8 861 грн. 81 коп., середньоденну - у розмірі 421 грн. 99 коп., а також просить стягнути з публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» на його користь грошові кошти за листками непрацездатності у розмірі 5 907 грн. 86 коп. (а.с. 58).

Тобто, ОСОБА_2 просить встановити йому розмір заробітної плати, а не виплатити йому заборгованість із заробітної плати, а також просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за листками непрацездатності.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що до структури заробітної плати входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з п. 3.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, допомога по тимчасовій непрацездатності не належить до фонду оплати праці.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 не стосуються виплати заборгованості із заробітної плати, а виплати за листками непрацездатності не входять до структури заробітної плати, то позивач не звільняється від сплати судового збору з підстав, передбачених п.15, ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Посилання ОСОБА_2 в заяві на те, що він не звертався до суду з позовними вимогами про встановлення заробітної плати, є необґрунтованими, оскільки спростовуються змістом його уточненої позовної заяви (а.с. 58).

Також не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 в заяві на те, що від відповідача не надходили заперечення з приводу несплати ним судового збору, оскільки обов'язок заявника сплатити судовий збір при подачі апеляційної скарги передбачений законом, а наведені ОСОБА_2 обставини не звільняють його від такого обов'язку.

Таким чином, ОСОБА_2 не виконав вимоги ухвали судді апеляційного суду Київської області від 13 березня 2017 року про залишення його апеляційної скарги без руху.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід вважати неподаною та повернути йому.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» про встановлення заробітної плати та стягнення коштів за листками непрацездатності вважати неподаною та йому повернути.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя апеляційного суду

Київської області С. М. Верланов