Провадження № 2/225/150/2017
Справа № 225/5509/16-ц
Дзержинський міський суд Донецької області
28 березня 2017 року м. Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Геря О.Г.,
секретаря Савченко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
У вересні 2016 року до суду звернувся позивач з позовом до ОСОБА_1, в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 329402,97.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує.
Належно повідомлений, через засоби масової інформації, відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до умов кредитного договору усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному відповідно до курсу ПАТ «Креді ОСОБА_2», відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування.
Відповідно до положень п.1.3.1. Загальних умов кредитування, що становлять невідємну частину Договору, розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем ОСОБА_1 у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти, станом на робочий день, що передував дню укладення кредитного договору, згідно графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною кредитного договору. В подальшому відповідач зобовязався сплачувати платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту, відповідно до виставлених позивачем рахунків у гривні. При цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого визначено в Договорі (ПАТ «Креді ОСОБА_2). Для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням особливостей передбачених договором.
Згідно з п.1.4.2 та п.п.2.4, 2.5 умов кредитування, повернення кредиту, додатковго кредиту та процентів за його використання, здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту.
Згідно з п. 1.6 загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору) виконання зобовязання відповідача за договором кредиту забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави транспортного засобу № 50010025 від 27.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу за реєстровим № 3370, за яким з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідачем було передано в заставу автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, кузов № НОМЕР_1 обєм двигуна 1598 куб.см., 2013 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 заставною вартістю 150800,01 грн.
ТОВ «Порше Мобіліті» свої зобовязання щодо надання відповідачу ОСОБА_1 кредиту для придбання автомобіля виконало в повному обсязі.
У звязку з систематичним невиконанням відповідачем кредитного договору, 14.03.2016 року позивачем за допомогою курєрської служби «Експрес Мото Україна» було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором. Проте доставити відправлення не вдалось, оскільки за місцезнаходженням одержувача осіб для вручення не знайдено.
Пунктом 3.3 загальних умов кредитування передбачено, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу в повному обсязі суму кредиту та додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником.
Якщо з будь - яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення.
Виходячи з цього, останнім днем повернення кредиту та заборгованості було 14.04.2016 року.
На теперішній час вимога, що була предявлена до боржника щодо виконання зобовязань за кредитним договором залишена відповідачем без задоволення.
З огляду на це, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит.
В статтях 509, 623-625 ЦК України зазначено, що зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з п.3.3 умов кредитування відповідач ОСОБА_1 зобовязаний повернути позивачу у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення відповідачем розраховується позивачем і вказується у повідомленні) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем.
В порушення умов договору ОСОБА_1 несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом.
Крім того, відповідач не виконав своїх зобовязань за додатковим договором, укладеним до кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів за цим договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Таким чином, суд вважає, що заборгованість за кредитом договором та додатковим договором підлягає стягненню з відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Що стосується стягнення витрат, понесених зі зверненням до ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі" для супроводження процесу стягнення суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема відшкодування збитків.
Поняття збитків визначено ст. 22 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку з порушенням.
Захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів здійснюється судом. За правилами цивільного судочинства витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, відносяться до судових витрат та питання їх відшкодування вирішується судом під час розгляду справи по суті. Відтак, витрати ТОВ «Порше Мобіліті» на юридичну допомогу ТОВ «Юридична компанія «Тріпл СІ» не є збитками і не підлягають відшкодуванню на підставі ст. 22 ЦК України.
За таких умов, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» коштів у сумі 8400 грн. як збитків.
Також, суд вважає безпідставними вимоги позивача в частині відшкодування ТОВ «Порше Мобіліті» витрат на правовому допомогу в сумі 6000 грн.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Частиною 1 ст. 84 ЦКПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до роз'яснень, викладених в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2010 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «Юридична фірма «Вернер» було укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до додаткової угоди до якого від 10 серпня 2015 року ТОВ «Юридична фірма ОСОБА_3» зобов'язалося надати ТОВ «Порше Мобіліті» правову допомогу по справі за позовом про стягнення заборгованості та збитків з відповідача ОСОБА_1
Натомість, матеріали справи не містять даних, що ТОВ «Юридична фірма ОСОБА_3» є юридичною особою, яка займається діяльністю з надання правової допомоги, а представники ТОВ «Порше Мобіліті» за довіреністю ОСОБА_3, ОСОБА_4 є адвокатами або іншими фахівцями у галузі права. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 приймав участь у справі як представник ТОВ «Порше Мобіліті» на підставі виданої ним же довіреності, а не на підставі довіреності ТОВ «Юридична фірма ОСОБА_3». До матеріалів справи не було долучено документів на підтвердження того, що він є працівником ТОВ «Юридична фірма ОСОБА_3».
За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрат на правовому допомогу в сумі 6000 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 224 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя: