Провадження № 2/161/694/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Олексюка А.В.,

при секретарі - Маковецькій Т.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживача, визнання договору побутового підряду розірваним та повернення сплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ФОП ОСОБА_4 про захист прав споживача, визнання договору побутового підряду розірваним та повернення сплачених коштів.

Позов мотивує тим, що між ним та відповідачем 13.01.2015 року було укладено договір індивідуального замовлення № AS-663, предметом якого було замовлення ПВХ конструкцій (дверей) вартістю 4257,00 грн.

Відповідно до умов даного договору, після оплати ним замовлення, відповідач зобовязувався передати йому виготовлений виріб. Вказує, що оплата замовлення проводилась ним через ПАТ «Акцент-Банк», отримавши кошти на плату товару в кредит.

15.01.2015 року він направив рекомендований лист прохання про розірвання договору, в якому просив не виконувати замовлення.

Проте, листом, який він отримав 22.01.2015 року, відповідач повідомив, що розірвання договору є неможливим, оскільки матеріали (скло) було вирізане під розміри, визначені в договорі. Разом з тим, жодних доказів того, що на момент відмови від договору вже були порізані конструктивні елементи ФОП ОСОБА_4 не надав.

Вважає, що повідомлення, яке йому надіслав відповідач про те, що договір не може бути розірвано з наведених причин є незаконним, оскільки він повідомив останнього про розірвання договору після 2 днів з дня його укладення, що виключає виконання замовлення в такий короткий термін.

Враховуючи наведене, просить суд визнати розірваним договір побутового підряду, укладеного між ним та ФОП ОСОБА_4 за номером № AS-663 від 13.01.2015 року та стягнути з відповідача в його користь 4257,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з підстав викладених в письмових запереченнях. Просила суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, з підстав викладених в письмових запереченнях. Просила суд позов задовольнити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Параграфом 1 Глави 61 Цивільного кодексу України унормовано загальні положення про підряд.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Параграф 2 цієї глави регулює особливий вид договору підряду - договір побутового підряду.

Згідно зі ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Статтею 873 ЦК України передбачено, що вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Як вбачається із частини 1 статті 866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Статтею 868 ЦК України передбачено, що підрядник зобов'язаний до укладення договору побутового підряду надати замовникові необхідну та достовірну інформацію про запропоновані роботи, їх види та особливості, про ціну та форму оплати роботи, а також повідомити замовникові на його прохання інші відомості, що стосуються договору. Підрядник зобов'язаний назвати замовникові конкретну особу, яка буде виконувати роботу, якщо за характером роботи це має значення.

Згідно із частиною 2 ст. 870 ЦК України, якщо робота виконується з матеріалу підрядника, вартість матеріалу оплачується замовником частково або в повному обсязі, за погодженням сторін, з остаточним розрахунком при одержанні замовником виконаної підрядником роботи.

13.01.2015 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір індивідуального замовлення № AS-663, предметом якого було замовлення ПВХ конструкцій (дверей) вартістю 4257,00 грн (а.с. 3).

Отже, за своєю правовою природою договір, укладений між сторонами, є договір побутового підряду.

Згідно п. 1.1. договору замовник доручає, а виконавець зобовязується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції (вироби) за розцінками виконавця.

Відповідно до п. 3.2. даного договору, після оплати замовником вартості виробу в розмірі 3534,08грн., виконавець зобовязується передати у власність замовника виготовлені вироби на протязі 30 робочих днів з моменту укладення договору.

П.3.6. договору передбачено, що виконавець має право на дострокову передачу виробів по даному договору (за погодженням із замовником).

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується її уповноваженими особами та скріплюється печаткою. Даний Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою. Також до зазначеного Договору додаються заміри вікон та підвіконників, підписані замовником (а.с. 5).

Тобто відносини за даними договорами підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» та норм ЦК України, які регулюють відносини побутового підряду. Положеннями ст. 12 цього Закону встановлено, що у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) зобов'язаний надати споживачеві документ, який засвідчує факт укладення договору і є підставою для виникнення взаємних прав та обов'язків. Такий документ повинен містити інформацію про: 1) дату укладення договору; 2) найменування та місцезнаходження продавця (виконавця); 3) найменування продукції; 4) ціну; 5) строк виконання робіт (надання послуг); 6) інші істотні умови договору; 7) права та обов'язки сторін договору.

Укладений між сторонами справи договір відповідає зазначеним умовам.

Для оплати вартості товару, 13.01.2015 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір споживчого кредиту № ABH0RG131510042, згідно якого позивачу надано кредит в розмірі 4257,00 грн., шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФПО ОСОБА_4 (а.с. 43, 44).

Як вбачається з матеріалів справи 15.01.2015 року ОСОБА_3 звернувся з відповідною заявою до відповідача про розірвання договору та з проханням не виконувати замовлення (а.с. 7). Даний лист був отриманий відповідачем 17.01.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 7 на звороті).

Як зазначено у статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Листом від 22.01.2015 року ФОП ОСОБА_4 повідомив позивача про неможливість розірвання договору від 13.01.2015 року на виготовлення ПВХ конструкцій (а.с. 8).

Виріб за договором позивач відмовився отримувати від ФОП ОСОБА_4, що підтверджується копією акту прийому-передачі (а.с. 28).

ФОП ОСОБА_4 повідомленням від 19.02.2015 року повідомив позивача, що конструкції згідно договору № AS-663 виготовлені та просив вказати дату доставки ПВХ конструкцій за його адресою (а.с. 23).

Крім того, 16.11.2015 року позивачем повторно було направлено лист ФОП ОСОБА_5 про розірвання договору, проте від останнього на адресу замовника надійшла відповідь від 26.11.2016 року про виконання ПВХ-конструкцій та запропоновано повідомити про можливість прийняття замовлення.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що замовлення згідно договору не виконано, двері не виготовлені, оскільки спростовуються паспортом на виріб (а.с. 32), актом прийому-передачі (а.с. 28).

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердив, що вікна були доставлені позивачу, однак він відмовився від підписання акту-прийому передачі.

Також в ході судового засідання позивач не надав доказів щодо неякісного товару чи невідповідності його специфікації.

Частинами 1, 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно п. 7.6. договору замовник повідомлений про неможливість розірвання даного договору відповідно до додатку № 3 до Постанови КМУ від 19.03.1994 року № 172, яким затверджений перелік товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню). Відповідно до даного переліку, скло нарізне або розрізне під розмір, визначений покупцем (замовником) обміну (поверненню) не підлягає. ПВХ конструкції, виготовлені на замовлення та під розмір замовника, враховуючи зміст ст. 184 ЦК України, є річчю, визначеною індивідуальними ознаками, незмінною (а.с. 4).

Статтею 9 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ від 19.03.1994 року N 172 «Про реалізацію окремих положень Закону України "Про захист прав споживачів" в переліку товарів, що не підлягають обміну (поверненню) є скло, нарізане або розкроєне під розмір.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обов'язок по доведенню підстави позову покладається саме на позивача, однак, всупереч цим вимогам позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 203, 207, 526, 611, 629, 651, 837, 865, 866, 867, 868, 870, 873, 1167 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживача, визнання договору побутового підряду розірваним та повернення сплачених коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк