Справа №333/5380/16-ц
Провадження №2/333/239/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 05.10.2016 р. звернувся ПАТ «ПриватБанк» із позовом про стягнення суми до ОСОБА_2 Посилається на таке. Відповідно до кредитного договору №ZPJKRU62230011 укладеного 15.11.2011 року між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 4704 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач станом на 13.07.2016 р. не виконує свої зобовязання внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 11173,97 грн., яка складається з наступного: 2739,43 грн. заборгованість за кредитом; 2,41 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1020,74 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 6403,11 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн. штраф фіксована частина; 508,28 грн. штраф процентна складова. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву, в якій позов підтримав, просив слухати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце сповіщалась належним чином, особисто повісткою під підпис.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

15.11.2011 року ОСОБА_2 підписана заява позичальника №№ZPJKRU62230011 на отримання кредиту в сумі 4704 грн. на строк 24 місяці з 15.11.2011 р. по 14.11.2013 р. включно на придбання товару, а також в розмірі 504 грн. на сплату страхового платежу, зі сплатою відсотків у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 72,91 грн., якщо інше не зазначено в Умовах та правилах в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах строки.

Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 25 по 29 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 269,16 грн.

Для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат, згідно з Умовами та Правилами.

Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше ніж 14.11.2013 р.

При порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожний день прострочки (а.с.6).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором.

з наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 13.07.2016 р. по договору №ZPJKRU62230011 існує заборгованість по тілу кредиту в сумі 2739,43 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Процентами за кредитним договором є плата позичальника за кредитним договором (ст. 903 ЦК України) або ціна кредитного договору (ч. 1 ст. 632 ЦК України).

Склад, розмір, база нарахування, порядок внесення плати за кредитом (процентів), її окремих частин та інші можливі умови про ціну кредитного договору встановлюються за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 632, ч. 2 ст. 6 ЦК України).

Як вбачається із заяви №ZPJKRU62230011 сторони домовились про сплату позичальником ОСОБА_2 відсотків у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно наданого позивачем розрахунку, загальний залишок заборгованості по процентам складає 2,41 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

За правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1020,71 грн., по пені в сумі 6403,11 грн. та штрафів в сумі 500 грн. та 508,28 грн. задоволенню не підлягають, оскільки вони не передбачені договором.

Ч. 4 ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Ч. 5 цієї ж статті передбачає, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.

Так, за змістом заяви №ZPJKRU62230011 передбачена сплата інших платежів на користь Банку. Але ці платежі не зазначені в грошовому виразі, не вказані строки їх внесення, вони визначені за формулою зі змінними величинами, що суперечить вимогам ст.. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», тому суд вважає, що розрахунок комісії, пені та штрафів позивачем проведений необґрунтовано та відповідач не повинний її сплачувати.

Суд не приймає доводи позову, що розмір пені та штрафів встановлений в Умовах надання кредиту фізичним особам.

Суд звертає увагу на те, що зазначені у позові Умови надання кредиту фізичним особам не підписані відповідачем, тобто, у суду не має підстав вважати, що саме про ці розміри пені та штрафів домовились сторони.

Зі змісту ст. 639 ЦК України витікає, що якщо сторони домовились укласти договір у письмовій формі, то такий договір є укладений з моменту його підписання сторонами.

Так, в заяві №ZPJKRU62230011 викладені певні істотні умови договору банківського кредиту, а саме: розмір кредиту, розмір відсоткової ставки, дати оплати, кінцевий термін розрахунку тощо. Ця заява підписана відповідачкою ОСОБА_2, що свідчить про те, що вона надала свою згоду на отримання кредиту на таких умовах.

В свою чергу, банк, надавши кредит на підставі цієї заяви також висловив свою згоду на надання кредиту саме на цих умовах. На теперішній час, звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просить про стягнення з відповідача заборгованості, в тому числі з пені та штрафів, нарахованих на підставі Умов надання кредиту фізичним особам, а не на підставі умов заяви.

Як вбачається з Умов надання кредиту фізичним особам, вони не підписані відповідачем, тому у суду не має підстав вважати, що відповідач погодився на умови викладені в них та долучених до позову позивачем.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. Оскільки позов задоволено частково, на 24,54%, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно в сумі 338,19 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 1048, 1054 Цивільного Кодексу України ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення суми задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ZPJKRU62230011 від 15.11.2011 року в розмірі 2741 (дві тисячі сімсот тридцять девять) грн.. 43 коп., в решті позову відмовити

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» судовий збір в сумі 338 (триста тридцять вісім) грн. 16 коп.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська