АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Прокуратури Дніпропетровської області

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання відмови в приватизації квартири незаконною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він з 1998 року проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ордера №13/985 на право зайняття службового приміщення від 11.03.1998 року.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 809 від 26.12.2014 року було змінено правовий режим житлових приміщень в гуртожитку по АДРЕСА_1 та вказаний об'єкт нерухомості було включено до житлового фонду постійного проживання. Житлове приміщення по АДРЕСА_1 належить на праві власності Територіальній громаді м.Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, про що видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

У зв'язку з цим, 03.03.2016 року він звернувся до органу приватизації з заявою про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_1. До заяви було додано всі необхідні документи.

22.03.2016 року листом Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради йому було відмовлено у приватизації квартири, посилаючись на те, що ним не надано повний пакет документів.

Вважає, що така відмова є незаконною, порушує його права на приватизацію квартири, а тому просив суд визнати відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в приватизації квартири АДРЕСА_2, загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м. необґрунтованою та незаконною; зобов'язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради провести приватизацію квартири АДРЕСА_2, загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 22.03.2016 року № 3/4-519 в приватизації ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 - неправомірною.

Зобов'язано Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради провести приватизацію квартири АДРЕСА_1, загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м. на ім'я ОСОБА_2.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, Прокуратура Дніпропетровської області звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 1998 року проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі посвідчення № 13/985 на право зайняття службової житлової площі від 11.03.1998 року, виданого на підставі рішення дирекції та профкому орендного підприємства № 187 від 04.08.1998 року, засвідченого печаткою Акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського».

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2010 року за ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» визнано право власності на будівлю гуртожитку, що розташована за адресою: м.Дніпро, АДРЕСА_1.

Відповідно до договору дарування від 16.03.2012 року, укладеного між ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» та Дніпропетровською міською радою, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі № 540, Дніпропетровська міська рада прийняла в дар частину будівлі літ.А-3, 4-гуртожиток, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м.Дніпро, АДРЕСА_1.

26.12.2014 року рішенням Дніпропетровської міської ради № 809 змінено правовий режим житлових приміщень в гуртожитку по Володимира Івасюка (Ногінська), буд.53, з поміж яких і квартиру № 301 за вказаною адресою.

Територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради є власником об'єкту нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3, загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №34893107 від 13.03.2015 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34893744 від 13.03.2015 року.

03.03.2016 року позивач звернувся до органу приватизації з завою про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_1. До заяви було додано всі необхідні документи.

22.03.2016 року листом Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 22.03.2016 року № 3/4-519 позивачу було відмовлено у приватизації квартири, посилаючись на те, що ним не надано повний пакет документів.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.9 ЖК України, ст.41 Конституції України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», дійшов обґрунтованих висновків про те, що відмова Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради у приватизації спірної квартири є незаконною та такою, що порушує права позивача на набуття права власності на житло у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги Прокуратури Дніпропетровської області про те, що суд першої інстанції безпідставно розпорядився майном, що належить на праві власності територіальній громаді, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки порушене право ОСОБА_2 на приватизацію житлового приміщення, яке перебуває у власності територіальної громади, та яке він займає на відповідній правовій основі з 1998 року, забезпечено Законом України «Про приватизацію державного житлового

фонду» та підлягає захисту в примусовому порядку.

Посилання апелянта про те, що площа спірного житлового приміщення перевищує норму безоплатної приватизації, тому наймач має сплатити вартість надлишку, є передчасними, оскільки спір між сторонами відсутній з даного питання, яке підлягає вирішенню в процесі приватизації відповідно до ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині визначення цивільної юрисдикції справи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно Узагальнення судової практики розгляду справ про приватизацію державного житлового фонду та гуртожитків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на яке в апеляційній скарзі посилається заявник, враховуючи положення ст. 1 ЦПК та ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

У таких спорах орган місцевого самоврядування реалізує свої повноваження власника державного житлового фонду/гуртожитку, тобто перебуває з громадянином не у публічно-правових, а у приватноправових відносинах.

Тому справи за позовами: про визнання права на приватизацію державного житлового фонду; про усунення перешкод у здійсненні приватизації житла; про встановлення факту проживання у гуртожитку; про виселення з гуртожитку; про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку, розглядаються у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи не спростовують.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до скасування рішення суду колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді В.С.Городнича

О.В. Лаченкова