АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4051/16-ц Номер провадження 22-ц/786/792/17Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді : Кузнєцової О.Ю.

суддів : Одринської Т.В., Дорош А.І.

при секретарі Діхтяр Т.В.

за участі представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 лютого 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь шкоду заподіяну йому кримінальним правопорушенням у розмірі 6000 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що вироком Крюківського райсуду м. Кременчука від 15.04.2016 року ОСОБА_7 визнана винною в тому, що 24.02.2016 року близько 23 год. з його гаражу, розташованого на подвірї будинку № 57 по вул. Деповська у м. Кременчуці, викрала бензопилу «ЕКО» серії КС 352 ES; 01.03.2016 року біля 22 год. з цього ж гаражу викрала болгарку марки «Росмаш РШМ-900» та електролобзик марки «Штерн JS 65».

Вказував, що ОСОБА_5 надала йому розписку про те, що зобовязується повернути йому 15 000 грн. заподіяної злочином шкоди.

На виконання взятого на себе зобовязання відповідач сплатила 9 000 грн., проте іншу частину суми виплачувати відмовилась.

Зазначав, що не відшкодована ОСОБА_5 шкода, заподіяна вчиненим нею злочином, становить 6000 грн., яка і підлягає стягненню.

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.04.2016 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Вирок суду набрав законної сили 16.05.2016 року.

Цивільний позов ОСОБА_2 вироком суду було залишено без розгляду для подальшого вирішення в порядку цивільного судочинства.

16.04.2016 року ОСОБА_5 була написана боргова розписка відповідно до якої, остання зобовязалася повернути ОСОБА_2 борг в сумі 15 000 гривень протягом 5 місяців, з виплатою по 3000 гривень кожний місяць.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували розмір заподіяної йому відповідачем шкоди, а наявність між сторонами правовідносин, повязаних із укладенням договору позики, не можуть бути підставою для стягнення коштів в порядку ст.ст. 1166, 1192 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч вказаним вимогам ОСОБА_2 не надав до судів першої та апеляційної інстанцій належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заподіяної йому шкоди.

Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.04.2016 року, на який посилається позивач, не вирішувалося питання про визначення реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, ОСОБА_2 не звільняється від доказування розміру заподіяного йому збитку неправомірними діями ОСОБА_5, незалежно від того, чи була вона встановлена вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Викладене повною мірою узгоджується із правовим висновком викладеним Верховним Судом України у постанові від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14.

Зміст розписки, долученої до справи (а.с. 5), свідчить про те, що 16 квітня 2016 року ОСОБА_5 отримала в борг в ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 15000 грн. Розпискою також встановлені строки погашення даної заборгованості.

Місцевий суд вірно відхилив доводи позивача щодо зобовязань ОСОБА_5, що виникли за вказаною розпискою, оскільки вимог щодо стягнення заборгованості за договором позики ОСОБА_2 не заявляв.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, апелянтом наведено не було.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_8

--//-- ОСОБА_9

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1