Справа №442/7063/17
Провадження №2/442/2471/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Нагірна О.Б.

за участю секретаря Нестір А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, третьої особи Дрогобицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_6, батьком її дитини ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2 Виключити відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_8, 01.03.2004р.н., відомості про ОСОБА_9, як батька дитини. Внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_6. Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_7, 01.03.2004р.н., зазначивши в графі мати - замість прізвища «Колодій», фактичне прізвище матері - «Куриляк». Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_7, 01.03.2004р.н., зазначивши в графі про його народження прізвище, ім'я та по батькові : замість «Колодій Олег Володимирович» - «ОСОБА_10 ОСОБА_5».

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що у період з 2003 по 2004 роки, коли позивачка була працевлаштована у м. Одеса, між нею та відповідачем були близькі стосунки внаслідок яких 01.03.2004 народився син ОСОБА_11. На час народження дитини відповідач повернувся на свою батьківщину до ОСОБА_6, деякий час допомагав матеріально в утриманні сина, проте згодом звязок між ними перервався. В звязку з тим, що позивачка на момент народження сина перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, тому у свідоцтві про народження сина ОСОБА_11 позивачка вказала відомості про батька дитини - ОСОБА_9, ці відомості були внесені в актовий запис N9 17 від 01.04.2004 року Доброгостівською сільською радою Львівської області, з її слів. Крім цього, оскільки на той час позивачка після укладення шлюбу не змінила паспорт, де було вказане її дівоче прізвище - ОСОБА_9, то відповідно в Доброгостівській сільській раді при реєстрації сина ОСОБА_11 вказали її дівоче прізвище, а не фактичне - ОСОБА_10, яке вона змінила після реєстрації шлюбу. З 2015 року сторони знову відновили стосунки, відповідач приїжджає на Україну, спілкується з сином ОСОБА_11 , допомагає матеріально, бере участь у вихованні сина. Але встановити батьківство в органах РАЦС добровільно він відмовляється, а тому звертається до суду з даним позовом, який просить задоволити.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали з мотивів викладених у позовній заяві, просили такий задоволити. Крім цього, позивачка додала, що відповідач турбується про сина, допомагає у його вихованні та матеріальному забезпеченні.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, стверджував, що абсолютно впевнений у своєму батьківстві щодо ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позову покладається на думку суду.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Згідно з даними свідоцтва про народження серії Ш-СГ № 323883 виданого Доброгостівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, вказані: ОСОБА_9 («батько») та ОСОБА_13 («матір») (а.с. 11). Крім цього, такий факт підтверджується копією актового запису про народження від 01.04.2004 № 16, звідки вбачається , що відомості про батька були внесені на підставі заяви позивачки, як матері згідно положень ст. 135 СК України, а відомості про матір внесені згідно даних паспорта громадянина України серії КА № 033833, виданий Дрогобицьким РВ УМВС 30.01.1996 року.

Судом також встановлено, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 07.03.1996 року ОСОБА_14 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, після чого прізвище позивачки - ОСОБА_1. Та, на підставі рішення № 2-3200 від 18.12.2008 року шлюб, між ними розірвано (а.с. 10).

Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії СМ № 1712526 громадянка ОСОБА_1

ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_4, отримала такий 15 липня 2005 року та в графі «особливі відмітки» вказаний, зокрема син ОСОБА_7 (а/с12-13).

З довідки, виданої 14.09.2017 року виконкомом Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_12 проживає, разом зі своєю матірю ОСОБА_1 однією сім'єю з (а. с.8).

Відповідач є громадянином Португальської республіки, що стверджується карткою громадянина ОСОБА_6 (а/с 6).

Надаючи правову оцінку вищевказаним доводам сторін, суд, у контексті з вищевказаними фактичними обставинами справи виходить з наступного.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Виходячи з міжнародно-правових зобов'язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 7 грудня 2006 року за результатами розгляду справи «Хант проти України» (Заява N 31111/04) (п.п. 54-55) зазначив, що: «між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».

В іншому своєму рішенні від 18 грудня 2008 року (справа «Савіни проти України», Заява №39948/06, п.п. 47, 48) Європейський суд з прав людини вказав на те, що: «право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя».

В свою чергу, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.91 №789-XII (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За частиною 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, в тому числі за рішенням суду.

Згідно зі ст. 128 Сімейного кодексу України (частини перша, друга) за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Зі змісту ст.18 Конвенції про права дитини вбачається, що батьки у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

За таких обставин справи, є достатні підстави вважати, що між ОСОБА_9 та дитиною ОСОБА_8 кровного споріднення немає, внаслідок чого вимогу про визнання батьківства слід задовольнити.

Оскільки у випадку, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини, про що зазначено в п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», позов в цілому слід визнати обґрунтованим і задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного тат керуючись ст. ст. 10,60,169,209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 121, 122, 125, 128, 129, 135 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

ОСОБА_16 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_6, батьком дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції внести наступні зміни до актового запису №16 від 1 квітня 2004 року про народження ОСОБА_17, зокрема:

-у графі «батько» вказати «ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин ОСОБА_6, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_5, вилучивши дані про попереднього батька дитини;

-змінити прізвище дитини з «Колодій» на «ОСОБА_10 ОСОБА_5»;

-змінити по батькові дитини з «Володимирович» на «Мануелович»;

-імя, дату та місце народження залишити без змін.

-в графі мати - замість прізвища «Колодій» змінити на прізвище «Куриляк».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя Нагірна О.Б.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04 грудня 2017 року