Справа № 2-167/12
Провадження № 2-678-2/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря Іськової Т.Л.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області, ОСОБА_4 про визнання недійсними рішень, договору купівлі-продажу, державного акту на право власності на земельну ділянку, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, усунення перешкод в користуванні майном та витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення вартості безпідставно набутого майна, стягнення моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно та земельну ділянку, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області, Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частки нерухомого майна та на ? частки земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Летичівської селищної ради про визнання недійсними рішень, договору купівлі-продажу, державного акту на право власності на земельну ділянку, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, усунення перешкод в користуванні майном та витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення вартості безпідставно набутого майна, стягнення моральної шкоди.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2013 року в задоволенні позову відмовлено (т. 2 а.с. 117-118, т. 3 а.с. 6-7, 26-28).

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 21 травня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 27 лютого 2006 року на приміщення гаража загальною площею 69,1 кв. м, розташованого по АДРЕСА_1, виданого ОСОБА_2 Летичівською селищною радою Хмельницької області. Визнано неправомірними та скасовано рішення 19 сесії Летичівської селищної ради Хмельницької області ХХІV скликання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її гр. ОСОБА_2.» від 02 листопада 2005 року №11 та рішення третьої сесії Летичівської селищної ради Хмельницької області V скликання «Про продаж земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2.» від 14 липня 2006 року №8. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 253 кв.м. для обслуговування гаража, яка знаходиться по АДРЕСА_1 за 1720 грн., укладеного 10 жовтня 2006 року між Летичівською селищною радою Хмельницької області в особі селищного голови ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідченого нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області Паціюк О.А., реєстровий №2200. Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,033 га, розташовану на території АДРЕСА_1 виданий ОСОБА_2 Летичівською селищною радою Хмельницької області. Витребувано на користь ОСОБА_1 з незаконного володіння ОСОБА_2 приміщення механічного цеху площею 71,7 кв.м. та зобов'язано ОСОБА_2 звільнити зазначене приміщення. Зобов'язано ОСОБА_2 повернути належне ОСОБА_1 майно: металевий виріб для опалення приміщення з трубою (2500 грн.), двигун напівукомплектований автомобільний 5П4 (5000 грн.), маховик, резиновий коврик (50 грн.), дерев'яний ящик з шлангами та металевими деталями (1200 грн.), різні металеві вироби/згони, патрубки, коліна (500 грн.), ящик дерев'яний (50 грн.), таганок (250 грн.), металевий стелаж (600 грн.), чотири освітлювальних люмінесцентних лампи (100 грн.), металевий котел (5000 грн.), розподільний щит (400 грн.), електрозварювальний апарат (1800 грн.), металеву шафу відкритого типу (500 грн.), паливний насос (450 грн.), 2 колеса без дисків (200 грн.), металевий стіл з тисками (2500 грн.), ящик для інструментів (100 грн.), ключі рожкові 2 шт. (30 грн.), кисневі балони 2 шт. (150 грн.), викрутку (20 грн.), наждачний диск (25 грн.), круглий стелаж (1500 грн.), металеву ємність зеленого кольору (200 грн.), візок типу «Рокла» (2500 грн.), пластикову банку ємністю 5 л (50 грн.), пластикову банку ємністю 10 л (70 грн.), металевий ящик сірого кольору (500 грн.), степлер для пластика (50 грн.), фару червоного кольору (25 грн.), фари чорного кольору 2 шт. (100 грн.), вимикачі 3 шт. (10 грн.), розетку 1 шт. (10 грн.), електропаяльник (50 грн.), металеві метизи (50 грн.), багажник до автомобіля «Волга» закритий (400 грн.), а всього на суму 27840 грн. У задоволенні решти позову відмовлено (т. 2 а.с. 172-175, т. 3 а.с. 8-11, 29-32).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2013 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 21 травня 2013 року на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України (т. 3 а.с. 19-20).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 квітня 2015 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_4, рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2013 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 21 травня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2013 року скасовано (т. 3 а.с. 51-53).

Для розгляду до Летичівського районного суду Хмельницької області справа надійшла 12 травня 2015 року (т. 3 а.с. 56).

Ухвалою суду від 29 травня 2015 року до участі у справі залучено як співвідповідача ОСОБА_4, а ухвалою суду від 24 лютого 2017 року до участі у справі залучено як співвідповідача Хмельницьку обласну державну адміністрацію (т. 3 а.с. 64, 225).

Провадження по справі було зупинено в період з 07 жовтня 2015 року по 24 жовтня 2016 року - на час розгляду судами господарської юрисдикції справи №22/1250-10 і набрання законної сили судовим рішенням у вказаній справі (т. 3 а.с. 124-125, 155).

В обґрунтування позовних вимог, які неодноразово були уточнені, ОСОБА_1 зазначив, що 14 грудня 1998 року став переможцем прилюдних торгів з продажу арештованого нерухомого майна - будови бетонно-змішувального вузла загальною площею 245,7 кв.м., в тому числі приміщення механічного цеху площею 71,7 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 Право власності на вказане майно набув на підставі постанови Житомирського апеляційного господарського суду від 09 грудня 2010 року.

Право власності є зареєстрованим згідно витягу про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 26 січня 2011 року, нежитлове приміщення перебуває у його власності, володінні та користуванні, знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 яка була встановлена рішенням №73 виконкому Летичівської селищної ради від 26 квітня 2006 року.

Рішенням Летичівської селищної ради №11 від 02 листопада 2005 року частину земельної ділянки площею 80 кв.м., на якій розташоване належне йому приміщення бетонно-змішувального вузла, передано ОСОБА_2 у приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, а іншу частину земельної ділянки площею 253 кв.м., яка має використовуватися для обслуговування належного йому приміщення, надано ОСОБА_2 в оренду для обслуговування індивідуального гаража.

Рішенням Летичівської селищної ради №190 від 23 листопада 2005 року ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво гаража.

На підставі рішення Летичівської селищної ради №8 від 14 липня 2006 року земельну ділянку площею 253 кв.м. продано ОСОБА_2 для обслуговування індивідуального гаража.

02 листопада 2006 року Летичівською селищною радою для ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 333 кв.м.

Зазначені рішення Летичівської селищної ради є неправомірними, оскільки на момент отримання ОСОБА_2 дозволу на будівництво гаража він був збудований і має спільну стіну та спільний дах з бетонно-змішувальним вузлом.

Поштова адреса АДРЕСА_1, за якою розташована будівля гаража, взагалі не затверджувалася Летичівською селищною радою.

Відсутнє також рішення про передачу будівлі гаража у власність ОСОБА_2, так як відсутні будь-які документи про це, в тому числі акт прийняття в експлуатацію об'єкта (гаража) за означеною адресою, а зміст рішення №128 від 21 грудня 2005 року, яке вказане в свідоцтві про право власності на нерухоме майно як підстава набуття права власності на нерухоме майно, стосується затвердження Статуту співвласників житлового будинку АДРЕСА_4

Приймаючи рішення про розпорядження земельною ділянкою по АДРЕСА_1 яка знаходиться за межами смт. Летичів, Летичівська селищна рада перевищила свої повноваження, що свідчить про незаконність прийнятих рішень.

Оскільки Летичівська селищна рада не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності (правом розпоряджатися землями державної власності за межами населеного пункту наділена Хмельницька обласна державна адміністрація), тому державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 02 листопада 2006 року та договір купівлі-продажу земельної ділянки є недійсними, а свідоцтво про реєстрацію права власності підлягає скасуванню.

15 січня 2008 року комісією Летичівської селищної ради демонтовано замки на воротах належного йому приміщення механічного цеху та безпідставно передано це приміщення у володіння ОСОБА_2, а наявне у приміщенні майно на загальну суму 27840 грн. передано ОСОБА_2 на зберігання, тобто майно неправомірно вибуло з його володіння.

27 серпня 2013 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3/13, виданого судом 20 червня 2013 року, йому повернуто частину майна, а частина майна на загальну суму 17065 грн. залишилась неповернутою. Виконавчий лист державним виконавцем повернуто 27 січня 2014 року без виконання в зв'язку з неможливістю виявити та повернути частину майна.

Вартість неповернутого йому ОСОБА_2 майна, з урахуванням інфляційних збитків, становить 34557,19 грн.

Тобто, означене приміщення та майно неправомірно вибули з його володіння, а ОСОБА_2 з 2008 року незаконно володіє таким і не має наміру повертати. Здаючи в оренду нерухоме та рухоме майно ОСОБА_2 міг отримати за 36 місяців оренди 74000 грн. (по 2000 грн. в місяць), тому така сума має бути стягнута на його користь з ОСОБА_2

Оскільки зазнав душевних страждань у зв'язку з частковим пошкодженням належного йому майна (механічного цеху та майна, яке у ньому знаходилося), підлягає відшкодуванню з ОСОБА_2 та Летичівської селищної ради моральна шкода в сумі 40000 грн. - по 20000 грн. з кожного (т. 1 а.с. 1-3, 57-62, т. 2 а.с. 24-29, т. 3 а.с. 66-73, 214-219).

В судових засіданнях ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_7 заявлені позовні вимоги підтримали, проти задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заперечили, в назване судове засідання не з'явилися, згідно поданої заяви просять справу завершувати у їх відсутність.

08 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, Летичівської селищної ради, третя особа ОСОБА_4 і просить визнати за ним право власності на приміщення гаража, що знаходиться по АДРЕСА_1 площею 69,1 кв.м. та на земельну ділянку площею 0,033 га, що розташована за цією ж адресою та призначена для будівництва та обслуговування індивідуального гаража (т. 3 а.с. 176-179).

Позов обґрунтований тим, що у 1998 році він та ОСОБА_1 спільно займалися підприємницькою діяльністю і за спільні кошти у Летичівської філії Хмельницького ВАТ «Термопластавтомат» придбали приміщення столярної майстерні, бетонно-розчинного вузла та металообробні станки. Приміщення куплялися на торгах через ОСОБА_1, а станки через нього Потім за власні кошти вони капітально відремонтували ці приміщення і стали ними користуватися. Майстерня та бетонно-розчинний вузол розташовані по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1

Він прийняв рішення, проти якого не заперечував ОСОБА_1, добудувати до бетонно-розчинного вузла приміщення гаража для свого особистого користування і за рахунок своїх коштів та придбаних раніше матеріалів своїми силами став будувати гараж на сусідній земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Перед початком будівництва гаража звернувся до правління ВАТ «Термопластавтомат» із заявою про надання дозволу на відчуження для його потреб земельної ділянки, отримав погодження і 08 липня 2004 року ВАТ «Термопластавтомат» звернулось із заявою до Летичівської селищної ради про відчуження від Летичівської філії АТ земельної ділянки площею 0,08 га, а він також звернувся до органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою і щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1.

27 липня 2004 року Летичівською селищною радою на підставі вказаних заяв прийнято рішення про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_5

02 листопада 2005 року рішенням сесії припинено право користування земельною ділянкою Летичівської філії ВАТ «Термопластавтомат» та затверджено проект відведення йому земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаража на площі 333 кв.м. по АДРЕСА_1. При цьому, земельну ділянку площею 80 кв.м. передано йому у приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, а земельну ділянку площею 253 кв.м. передано в оренду для обслуговування індивідуального гаража.

23 листопада 2005 року виконком Летичівської селищної ради надав йому дозвіл на будівництво гаража по АДРЕСА_1. Після цього він оформив будівельний паспорт та завершив будівельні роботи по будівництву вказаного гаража.

Згідно свідоцтва про право власності від 27 лютого 2006 року, що видане Летичівською селищною радою, за ним зареєстроване право власності на гараж по АДРЕСА_1 загальною площею 69,1 кв.м.

17 березня 2006 року між ним та Летичівською селищною радою укладено договір про оренду земельної ділянки площею 253 кв.м. по АДРЕСА_1 та сплачено відповідний податок, а в подальшому виготовлена уся необхідна землевпорядна документація на земельну ділянку.

14 липня 2006 року за його заявою сесією Летичівської селищної ради прийнято рішення №8 про продаж йому земельної ділянки.

10 жовтня 2006 року за земельну ділянку по АДРЕСА_1 відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу заплатив 1720 грн.

02 листопада 2006 року Летичівською селищною радою йому видано державний акт на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,33 га, яка призначена для будівництва і обслуговування гаража.

Незважаючи на те, що за ним на побудований гараж, який є ізольованим приміщенням та не містить проходів до іншої частини будівлі, було оформлено відповідні документи на право власності як на нерухоме майно, а також право власності на земельну ділянку, при виготовленні технічного паспорту на бетонно-змішувальний вузол на ім'я ОСОБА_1 цього не було враховано та безпідставно зазначена загальна площа двох окремих об'єктів нерухомого майна. Приміщення гаража ОСОБА_1 вважає своїм через те, що воно включено до технічного паспорта на його ім'я, але це було зроблено неправомірно.

Будь-які порушення, що допущені органами державної влади та місцевого самоврядування при виготовленні правовстановлюючих документів, не можуть ставитись йому у вину.

В судових засіданнях ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, підтримали заявлені позовні вимоги у зустрічному позові та зустрічний позов ОСОБА_4, в назване судове засідання не з'явилися, згідно поданої заяви просять справу завершувати у їх відсутність. Вважають, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду, тому просять про застосування строків позовної давності.

08 грудня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, Летичівської селищної ради, третя особа ОСОБА_2 і просить визнати за нею право власності на ? (одну другу) частку приміщення гаража, що знаходиться по АДРЕСА_1 загальною площею 69,1 кв.м. та на ? (одну другу) частку земельної ділянки площею 0,033 га, що розташована за цією ж адресою та призначена для будівництва та обслуговування індивідуального гаража (т. 3 а.с. 181-184).

Обґрунтування позову є аналогічним, що й у позові ОСОБА_2, однак зазначається, що гараж придбано за час шлюбу в якому перебували з 04 лютого 1979 року по 10 травня 2012 року, тому має право на ? (одну другу) частку як приміщення гаража, так і земельної ділянки.

В судових засіданнях представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, підтримав заявлені позовні вимоги у зустрічному позові та зустрічний позов ОСОБА_2, в назване судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить справу завершувати у їх відсутність. Вважає, що суд має вирішити питання про поворот виконання рішення суду - зобов'язати ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 та ОСОБА_4 безпідставно отримане майно, в тому числі приміщення гаража, володіння яким отримано за скасованим рішенням.

В судових засіданнях представники Летичівської селищної ради ОСОБА_9, ОСОБА_10 проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечили, при вирішенні по суті зустрічних позовних заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 покладаються на розсуд суду.

Вказали, що ОСОБА_2 правомірно отримав земельну ділянку, а її державна реєстрація проведена у відповідності до чинного законодавства. Земельна ділянка по АДРЕСА_6 були затверджені рішенням №36 від 28 лютого 1995 року Летичівської районної ради у площі 1142 га. Згідно графічної карти підприємство ВАТ «Термопластавтомат» та земельна ділянка, на якій воно розташоване (в тому числі і земельна ділянка, що передана ОСОБА_2 у власність), віднесено до території смт. Летичів. Інших рішень щодо зміни меж смт. Летичів Летичівською районною радою не приймалось.

Державна реєстрація права власності на гараж за ОСОБА_2 підтверджує визнання державою такого права за ним.

ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду, адже оскаржувані рішення селищної ради прийняті в 2005-2006 роках (т. 3 а.с. 226-228).

В назване судове засідання представник Летичівської селищної ради не з'явилася, подала суду заяву про завершення розгляду справи у їх відсутність.

Представник Хмельницької обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав суду письмові пояснення згідно яких в зв'язку із вступом в силу 01 січня 2002 року ЗК України до повноважень Летичівської селищної ради відійшли лише повноваження у галузі земельних відносин (в тому числі повноваження щодо передачі у власність та користування фізичним та юридичним особам земельних ділянок) лише виключно в межах населеного пункту - території смт. Летичів. Однак, колишня територія заводу пресованих вузлів ВАТ «Термопластавтомат» на якій на даний час (так і на час виникнення спірних правовідносин) розташовані спірні земельні ділянки із нерухомим майном згідно проекту формування території, доданих до нього планово-картографічних матеріалів, територія заводу не входить до території смт. Летичів, а отже знаходиться за його межами.

Повноваження щодо розпорядження землями (промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення) за межами населеного пункту (в тому числі землями заводу пресованих вузлів на території якого розташовано спірне нежитлове приміщення бетонно-змішувального вузла) належать виключно Хмельницькій обласній державній адміністрації.

Крім того, розпорядженнями Хмельницької обласної державної адміністрації від 28 грудня 2012 року та від 16 грудня 2014 року ОСОБА_1 передано в оренду дві земельні ділянки площею 0,1927 га та 0,0893 га, що підтверджує повноваження саме облдержадміністрації на розпорядження землями за межами населеного пункту.

Отже, при прийнятті рішень №11 від 02 листопада 2005 року та №8 від 14 липня 2006 року, а також при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки із ОСОБА_2 Летичівська селищна рада вийшла за межі своїх повноважень, що призвело до порушення прав Хмельницької обласної державної адміністрації як власника та розпорядника землями державної власності.

02 листопада 2006 року Летичівською селищною радою ОСОБА_2 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, але оскільки рішення, на підставі яких він виданий прийняті з порушенням вимог чинного законодавства,тому є недійсним, як є недійсним відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України й договір купівлі-продажу земельної ділянки, адже на час його укладення Летичівська селищна рада не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності.

З перевищенням повноважень Летичівська селищна рада прийняла й рішення №190 від 23 листопада 2005 року, оскільки виконкомом ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво вже збудованого приміщення, яке знаходиться за межами населеного пункту.

Отже, внаслідок неправомірних дій представників Летичівської селищної ради та ОСОБА_2 спірні земельні ділянки незаконно вибули з державної власності.

В зв'язку із зазначеним підтримують позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконним та скасування рішень Летичівської селищної ради від 02 та 23 листопада 2005 року, від 14 липня 2006 року, про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, про визнання недійсним державного акта, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_2

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 покладаються на розсуд суду.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не підлягають задоволенню, адже повноваження розпорядження землями державної власності належить виключно Хмельницькій обласній державній адміністрації, а в разі їх задоволення - це призведе до порушення права облдержадміністрації на реалізацію своїх прав, як власника та розпорядника земель державної власності.

Право власності ОСОБА_2 набуте з порушенням закону, а частина спірної земельної ділянки передана в оренду ОСОБА_1

Будівництво гаража (за умови, що таке здійснювалося) здійснено з порушенням містобудівного законодавства та без отримання дозволу для будівництва, за відсутності земельної ділянки, виділеної у встановленому порядку для вказаних потреб, та без введення спірного об'єкта в експлуатацію, а отже на такий об'єкт, у відповідності зі ст. 331 ЦК України, у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності не виникло (т. 4 а.с. 30-33).

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Судове засідання проведено у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази по справі судом встановлені наступні обставини.

Так, 12 жовтня 1993 року Летичівською селищною радою для Летичівського заводу пресових вузлів Хмельницького ВО «Термопластавтомат» видано державний акт на право постійного користування землею площею 4,44 га ріллі в межах згідно з планом землекористування для виробничої діяльності (т. 1 а.с. 161-164, т. 3 а.с. 12-14).

28 лютого 1995 року Летичівською районною радою прийнято рішення №36 «Про затвердження проектів формування території, встановлення меж сільських і селищних Рад та населених пунктів» яким затверджено розроблені проекти формування території і встановлення меж рад, загальна площа яких складає, зокрема по Летичівській селищній раді - 5385,4 га (п. 1). Затверджено розроблені проекти формування територій і встановлення меж сільських населених пунктів, що знаходяться в адміністративних границях даних сільських і селищних рад, загальна площа яких становить, зокрема по Летичівській селищній раді - 1142,3 га, в тому числі смт. Летичів - 1142,3 га (п. 2) (т. 2 а.с. 21-22).

08 липня 2004 року ВАТ «Термопластавтомат» звернулося до Летичівської селищної ради і просить відчужити від Летичівської філії «Гідравліка» земельну ділянку в розмірі 0,08 га в північно-східній частині, що знаходиться по АДРЕСА_10 (т. 1 а.с. 101, 124, т. 2 а.с. 163).

27 липня 2004 року дванадцятою сесією Летичівської селищної ради прийнято рішення №18 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватним підприємцям» яким вирішено надати дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_7 (т. 1 а.с. 125, т. 2 а.с. 164, т. 4 а.с. 19).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватному підприємцю ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування індивідуального гаража в АДРЕСА_1 виконано ПП «Єкзакт» (т. 1 а.с. 114).

Виконавчим комітетом Летичівської районної ради затверджено будівельний паспорт на будівництво ОСОБА_2 господарських будівель по АДРЕСА_1 Хмельницької області - гаража розмірами 12,50*6,40 (т. 1 а.с. 123).

23 березня 2005 року Летичівська селищна рада надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування індивідуального гаража по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 126).

09 червня 2005 року складено акт вибору та обстеження земельної ділянки згідно якої земельна ділянка площею 333 кв.м., в тому числі 80 кв.м. - під будівлею і спорудами, 253 кв.м. - під площадками і проходами, знаходиться по АДРЕСА_1 і межує з усіх сторін із землями Летичівської селищної ради. Ділянка не розміщена в межах водоохоронної зони, не створює черезсмужжя, не має особливого захисного значення. На ділянці відсутні пам'ятки історії, археології, містобудування та архітектури. Земельна ділянка перебуває в державній власності. Комісією зроблено висновок, що обстежена земельна ділянка можлива до відведення та придатна для будівництва та обслуговування індивідуального гаража (т. 1 а.с. 129).

Із висновків про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаража ОСОБА_2, які зроблено Летичівською селищною радою (14 червня 2005 року), Летичівським районним відділом земельних ресурсів (№30 від 22 червня 2005 року), Державною інспекцією екоресурсів в Летичівському районі (№23 від 27 червня 2005 року), Відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Летичівської районної державної адміністрації (№25 від 27 червня 2005 року) вбачається, що проект землеустрою був погоджений названими установами, які вважають за можливе надати ОСОБА_2 80 кв.м. - в приватну власність та в оренду з правом викупу земельну ділянку площею 253 кв.м. за рахунок земель державної власності для будівництва та обслуговування індивідуального гаража на території АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 99, 100, 130-133).

14 липня 2005 року Летичівський районний відділ земельних ресурсів склав умови відведення земельної ділянки підприємцю ОСОБА_2 серед яких адреса земельної ділянки відповідно до викопіювання з чергового кадастрового плану земель Летичівської селищної ради: АДРЕСА_8 1 а.с. 134).

02 листопада 2005 року дев'ятнадцята сесія Летичівської селищної ради прийняла рішення №11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її гр. ОСОБА_2.» яким вирішила: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування індивідуального гаража на площі 333 кв.м. в АДРЕСА_1, припинивши право користування земельною ділянкою колишнього заводу пресових вузлів (п. 1); надати ОСОБА_2 земельну ділянку площею 80 кв.м. в приватну власність для будівництва і обслуговування індивідуального гаража по АДРЕСА_1 (п. 2); надати ОСОБА_2 земельну ділянку площею 253 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1 в оренду з правом викупу строком на 10 років для обслуговування індивідуального гаража (п. 3); встановити орендну плату на рівні земельного податку за житлову забудову (п. 4); ОСОБА_2 в місячний термін після прийняття рішення селищної ради оформити договір оренди земельної ділянки площею 253 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1 (п. 5) (т. 1 а.с. 23, 52, 68, 135).

09 листопада 2005 року складено акт перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт передачі на зберігання межових знаків згідно яких на підставі рішення Летичівської селищної ради №11 від 02 листопада 2005 року перенесено в натуру (на місцевість) межі земельної ділянки площею 410 кв.м. по АДРЕСА_1. Границі земельної ділянки закріплено залізними межовими знаками, які прийняв на зберігання ОСОБА_2 Межі ділянки погоджені і не викликають спірних питань (т. 1 а.с. 139).

23 листопада 2005 року виконавчим комітетом Летичівської селищної ради прийнято рішення №190 «Про дозвіл на будівництво» яким вирішено дати дозвіл ОСОБА_2 на будівництво гаража розміром 12,5*6,40 кв.м. по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 21, 50, 70).

21 грудня 2005 року виконавчим комітетом прийнято рішення №218 «Про затвердження Статуту співвласників житлового будинку №90/1 по вул. 50-річчя Жовтня» (т. 1 а.с. 109).

Із технічного паспорта на гараж в гаражному масиві, що розташований по АДРЕСА_1, який виданий Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 27 січня 2006 року, вбачається, що його власником є ОСОБА_2 і має площу 69,10 кв.м. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2 від 27 лютого 2006 року, яке видане Летичівською селищною радою, ОСОБА_2 є власником гаража, що розташований по АДРЕСА_1 загальною площею 69,1 кв.м. Підставою є рішення №218 від 21 грудня 2005 року. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9957763 від 27 лютого 2006 року реєстратором Хмельницького бюро технічної інвентаризації проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на гараж, що розташований по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 102, 103, 104, 121, 122).

14 липня 2006 року третя сесія Летичівської селищної ради прийняла рішення №8 «Про продаж земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2.» яким вирішила: продати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 253 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1 для обслуговування гаража на затверджених в пунктах 2, 3 цього рішення умовах (п. 1); затвердити ціну продажу земельної ділянки площею 253 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1 в розмірі 1720 грн. без урахування ПДВ, визначеної на основі експертної оцінки об'єкта (п. 2); затвердити пропозицію районного відділу земельних ресурсів щодо способу та умов продажу земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 згідно з додатком (п. 3); доручити селищному голові ОСОБА_5 укласти з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 253 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1 на затверджених умовах, а також оформляти інші необхідні для вчинення цієї угоди документи (п. 4) (т. 1 а.с. 22, 51, 69, 109, 140-141).

Із технічного паспорта на приміщення бетонно-змішувального вузла, що розташований по АДРЕСА_1, який виданий Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 20 липня 2006 року, вбачається, що його власником є ОСОБА_1 і складається з приміщення змішувального вузла (1) площею 130,6 кв.м, приміщення механічного цеху (2) площею 71,7 кв.м, приміщення кладової (3) площею 31,9 кв.м, приміщення кладової (4) площею 5,7 кв.м та приміщення кладової (5) площею 5,8 кв.м., а всього площею 245,7 кв.м. (т. 1 а.с. 75, 208-209).

02 серпня 2006 року Летичівська районна державна адміністрація повідомила Летичівську селищну раду, що відповідно до пунктів 4, 12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України не заперечує проти продажу земельної ділянки площею 253 кв.м. ОСОБА_2, розташованої в АДРЕСА_1 для обслуговування гаража (т. 1 а.с. 151).

30 серпня 2006 року Центром державного земельного кадастру сформовано Витяг з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру згідно якого земельна ділянка кадастровим номером НОМЕР_4 має площу за договором оренди 0,0253 га, цільове використання - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва та перебуває у власності/користуванні, ідентифікаційний номер орендаря НОМЕР_1, знаходиться АДРЕСА_1

10 жовтня 2006 року між Летичівською селищною радою Хмельницької області в особі селищного голови ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі рішення третьої сесії Летичівської селищної ради №8 від 14 липня 2006 року, погодженого 02 серпня 2006 року з Летичівською районною державною адміністрацією, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області Паціюк О.А., зареєстрований в реєстрі № 2200. Згідно договору Продавець передав, а Покупець прийняв у власність земельну ділянку площею 253 кв.м., яка знаходиться на АДРЕСА_1 Хмельницької області (п. 1.1). Земельна ділянка, що відчужується, призначена для обслуговування гаража, який знаходиться на відчужуваній земельній ділянці, належить на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 лютого 2006 року, видане Летичівською селищною радою згідно рішення від 21 грудня 2005 року №218 (п. 1.2). Продаж земельної ділянки здійснився за 1720 грн. (п. 2.1). Сплата вартості предмету договору здійснилась Покупцем до підписання цього договору та нотаріального посвідчення його шляхом перерахування коштів в сумі 1720 грн. на рахунок Продавця, що підтверджується квитанцією від 17 вересня 2006 року (п. 2.3). За даними витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру серія НОМЕР_6 (АБВ-281178) від 30 серпня 2006 року, виданого Летичівським районним відділом ЦДЗК встановлено обмеження код 1.1 згідно законодавства чи охоронної зони, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4 (п. 3.3). Покупець підтверджує, що його дружина згідна з укладенням цього договору, що підтверджується її заявою (п. 3.5). Право власності на земельну ділянку у Покупця виникає з моменту одержання її власником документа, що посвідчує право власності на неї (Державного акту про право власності на земельну ділянку і його державної реєстрації) (п. 3.6). (т. 1 а.с. 142, 143).

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10 жовтня 2006 року та рішення дев'ятнадцятої сесії №11 від 02 листопада 2005 року ОСОБА_2 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 згідно якого є власником земельної ділянки площею 0,033 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 і призначена для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7 (т. 1 а.с. 145).

16 січня 2007 року восьма сесія Летичівської селищної ради прийняла рішення №4 «Про розгляд протесту прокуратури Летичівського району на рішення дев'ятнадцятої сесії Летичівської селищної ради №11 від 02 листопада 2005 року» яким вирішила: відмовити у задоволенні вимог, викладених у Протесті прокуратури Летичівського району на рішення дев'ятнадцятої сесії Летичівської селищної ради №11 від 02 листопада 2005 року, в частині скасування зазначеного рішення (п. 1); рішення сесії Летичівської селищної ради №11 від 02 листопада 2005 року залишити в силі (п. 2) (т. 4 а.с. 18).

Прокуратурою Летичівського району листами від 14 листопада 2006 року, від 13 березня 2007 року повідомлено ОСОБА_1 про те, що перевіркою встановлено, що посадові особи Летичівської селищної ради рішенням дванадцятої сесії № 18 від 27 липня 2004 року надали дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_7 ОСОБА_2 Рішенням дев'ятнадцятої сесії № 11 від 2 листопада 2005 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 80 кв.м. в приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаража по АДРЕСА_1. З пояснень землевпорядника Летичівської селищної ради та начальника архітектурного госпрозрахункового бюро відомо, що дана споруда вже знаходилась на даній земельній ділянці про що знали на момент винесення зазначених вище питань на розгляд сесії землевпорядник селищної ради, архітектор та інші посадові особи. З пояснень депутатів Летичівської селищної ради відомо, що під час голосування стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні земельної ділянки площею 80 кв.м. в приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаража по АДРЕСА_1 ОСОБА_2, їх не ставили до відома про те, що будівля була збудована. Крім того, адреса АДРЕСА_1 не затверджувалась Летичівською селищною радою. З отриманої у ДПІ у Летичівському районі довідки відомо, що починаючи з 2003 року ВАТ «Термопластавтомат» платило земельний податок за незмінну площу земельної ділянки - 3,35 га. Прокуратурою внесено протест на рішення №11 від 02 листопада 2005 року, який розглянуто 16 січня 2007 року і у задоволенні вимог прокурора відмовлено (т. 1 а.с. 77, 78).

28 листопада 2007 року виконавчим комітетом Летичівської селищної ради прийнято рішення №196 «Про визнання права власності» яким вирішено: визнати право власності за ОСОБА_2 на побудований гараж, що розташований по АДРЕСА_1 (п. 1); бюро технічної інвентаризації видати свідоцтво на право власності (п. 2) (т. 2 а.с. 162, 186).

Згідно змісту акта від 15 січня 2008 року в приміщенні спірного гаража перебувало майно - металевий виріб для опалення приміщення з трубою, двигун напівукомплектований автомобільний 5П4, маховик, резиновий коврик, дерев'яний ящик з шлангами та металевими деталями, різні металеві вироби (згони, патрубки, коліна), ящик дерев'яний, таганок, металевий стелаж, чотири освітлювальних люмінесцентних лампи, металевий котел, розподільний щит, електрозварювальний апарат, металева шафа відкритого типу, паливний насос, кузов автомобіля ГАЗ-21 чорного кольору на колесах і в салоні автомобіля 2 колеса без дисків, металевий стіл з тисками, ящик для інструментів, ключі рожкові 2 шт., кисневі балони 2 шт., викрутка, наждачний диск, круглий стелаж, металева ємність зеленого кольору, візок типу «Рокла», пластикова банка ємністю 5 л, пластикова банка ємністю 10 л, металевий ящик сірого кольору, степлер для пластика, фара червоного кольору, фари чорного кольору 2 шт., вимикачі 3 шт., розетка 1 шт., електропаяльник, металеві метизи, багажник до автомобіля «Волга» закритий, вікна цілі. Зазначене майно після відкриття гаража в присутності комісії за участю заступників Летичівського селищного голови, дільничного інспектора Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області передано на зберігання ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 71).

09 грудня 2010 року Житомирським апеляційним господарським судом прийнято постанову якою рішення господарського суду Хмельницької області від 21 вересня 2010 року у справі №22/1250-10 скасовано. Визнано право власності на нежитлове приміщення - будову бетонно-змішувального вузла за адресою: смт. Летичів, АДРЕСА_1 загальною площею 245,7 кв.м. за Приватним підприємцем ОСОБА_1 У позові до Приватного підприємця ОСОБА_2 відмовлено (т. 1 а.с. 210-215).

18 січня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Летичівського селищного голови з проханням повернути майно, яке зазначено в Акті від 15 січня 2008 року, на що отримав відповідь за підписом заступника селищного голови, який приймав участь у складанні акта, про те, що орган місцевого самоврядування не отримував постанов, рішень судів різної інстанції щодо вчинення будь-яких дій з його майном (т. 1 а.с. 79-80).

Із Витягу про державну реєстрацію прав №28790663 від 26 січня 2011 року вбачається, що реєстратором Хмельницького БТІ проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення - будову бетонно-змішувального вузла загальною площею 245,7 кв.м., що розташована по АДРЕСА_9 Підставою виникнення права власності є рішення Житомирського апеляційного господарського суду - справа №22/1250-10 від 09 грудня 2010 року (т. 1 а.с. 20, 49, 216).

Із відомостей протоколу проведення перевірки документації із землеустрою та обмінного файла, що сформований Відділом Держкомзему у Летичівському районі 06 лютого 2011 року, вбачається, що подано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, набувачем (власником, користувачем) права є Хмельницька обласна державна адміністрація, земельна ділянка належить до земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, її цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, розташована Хмельницька область, Летичівський район, Летичівська селищна рада, АДРЕСА_1 «за межами населеного пункту», її кадастровий номер НОМЕР_5. На викопіюванні з чергового кадастрового плану вбачається, що земельна ділянка накладається із земельною ділянкою НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 93-95).

28 квітня 2011 року десята сесія Летичівської селищної ради прийняла рішення №17 «Про розгляд заяви ОСОБА_1.» яким вирішила: у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити в зв'язку з перебуванням земельної ділянки (орієнтованою площею - 0,15 га), що розташована за адресою смт. Летичів по АДРЕСА_10 за межами селища Летичів Хмельницької області (п. 1); рекомендовано ОСОБА_1 звернутись в Летичівську районну державну адміністрацію для вирішення порушеного питання по суті в порядку визначеному ЗК України (п. 2) (т. 1 а.с. 76).

15 липня 2011 року розпорядженням №289/2011-р Хмельницької обласної державної адміністрації «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1.» вирішено надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення орієнтовною площею 0,0893 га, що знаходиться за межами населених пунктів по АДРЕСА_5 на території Летичівської селищної ради, для обслуговування бетонно-змішувального вузла (т. 1 а.с. 194, т. 3 а.с. 78).

Із проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди, яка розроблена ПП «Кайлас-К», вбачається, що 01 вересня 2011 року складено акт передачі-приймання межових знаків на зберігання замовнику, а 04 вересня 2011 року складено акт встановлення (відновлення) і погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно яких проведено обміри і погодження в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки ОСОБА_1, що розташована на території Летичівської селищної ради по АДРЕСА_1 площа 0,0893 га, яка призначена для обслуговування бетонно-змішувального вузла. При погодженні меж земельної ділянки претензій не заявлено, межові знаки передані землекористувачу (замовнику) ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 188-218).

28 квітня 2012 року рішенням Летичівського районного суду (справа №2-178/12), яке вступило в законну силу 20 травня 2012 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 04 лютого 1979 року, розірвано (т. 3 а.с. 33).

20 червня 2012 року архівний відділ Летичівської районної державної адміністрації повідомив суд, що в рішенні виконкому Летичівської селищної ради №218 від 21 грудня 2005 року відомості щодо затвердження акта прийняття в експлуатацію об'єкта (гаража) за межами АДРЕСА_1 та документи, що стали підставою для прийняття даного рішення, відсутні. В результаті перегляду рішень виконавчого комітету Летичівської селищної ради за 2005 рік, зокрема питання «Про встановлення юридичних адрес», відомостей про присвоєння будівлі поштової адреси: Хмельницька область, АДРЕСА_1 немає (т. 1 а.с. 108).

24 жовтня 2012 року Хмельницьке БТІ повідомило суд про відсутність інвентарної справи на приміщення гаража по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 227, т. 2 а.с. 168).

Відповідно до висновку про визначення оціночної вартості нежитлового приміщення бетонно-змішувального вузла, загальною площею 245,7 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_5, що складений ФОП ОСОБА_12, станом на 31 грудня 2012 року вартість об'єкта оцінки складає 289882,00 грн. (т. 2 а.с. 33).

19 лютого 2013 року Відділ Держземагенства у Летичівському районі листом повідомив ОСОБА_1, що площа населеного пункту смт. Летичів згідно державної статистичної звітності по формі 6-зем станом на 01 січня 2005 року становить 1388,07 га. У період з 1995 по 2013 рік зміна меж населеного пункту смт. Летичів не проходила (т. 2 а.с. 149).

27 серпня 2013 року державним виконавцем відділу ДВС Летичівського РУЮ складено акт про те, що при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3/13, виданого 20 червня 2013 року Летичівським районним судом, стягувачу ОСОБА_1 передано визначене в цьому акті майно (т. 3 а.с. 74).

Із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_8 вбачається, що земельна ділянка кадастровим номером НОМЕР_5 знаходиться Хмельницька область, Летичівський район, Летичівська селищна рада, АДРЕСА_1 належить до земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, має площу 0,0893 га, призначена для обслуговування бетонно-змішувального вузла, інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня (т. 3 а.с. 168-172).

16 грудня 2014 року розпорядженням №492/2014-р Хмельницької обласної державної адміністрації «Про передачу в оренду земельної ділянки громадянину ОСОБА_1.» вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для обслуговування бетонно-змішувального вузла, що знаходиться за межами населених пунктів по АДРЕСА_5 на території Летичівської селищної ради Хмельницької області (п. 1); надати в оренду на 20 років ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0893 га, кадастровий номер НОМЕР_5 (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, що знаходиться за межами населених пунктів по АДРЕСА_5 на території Летичівської селищної ради Хмельницької області (п. 2); Летичівській районній державній адміністрації укласти договір оренди вказаної земельної ділянки на умовах, визначених цим розпорядженням, встановивши орендну плату у розмірі, передбаченому Податковим кодексом України та Законом України «Про оренду землі» (п. 3); ОСОБА_1 забезпечити в установленому порядку реєстрацію права оренди земельної ділянки, зазначеної у п. 2 цього розпорядження (п. 4) (т. 3 а.с. 79, 174).

12 серпня 2015 року постановою Вищого господарського суду України рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 вересня 2010 року та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 09 грудня 2010 року у справі за №22/1250-10 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 3 а.с. 110-113).

16 лютого 2016 року рішенням Господарського суду Хмельницької області, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17 травня 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 03 серпня 2016 року, у позові фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Термопластавтомат» про визнання права власності на приміщення (будову бетонно-змішувального вузла за адресою: смт. Летичів, АДРЕСА_1 загальною площею 245,7 кв.м.) відмовлено. Прийнято відмову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від позову у справі № 22/1250-10 в частині позовних вимог до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання права власності на приміщення (будову бетонно-змішувального вузла за адресою: смт. Летичів, АДРЕСА_1 загальною площею 245,7 кв.м.) та в цій частині припинено провадження по справі.

Господарськими судами при новому розгляді справи №22/1250-10 встановлено, що 23 вересня 1996 року на підставі виконавчого напису нотаріуса Летичівської районної нотаріальної контори накладено стягнення на майно ВАТ «Термопластавтомат» (Летичівського заводу пресових вузлів).

14 грудня 1998 року відповідно до акту, затвердженого суддею Летичівського районного суду, ОСОБА_1 за 2100,00 грн. придбано гуртожиток (виробнича частина будівлі БСУ (бетонно-змішувальний вузол) з земельною ділянкою 8 сотих, також за 4950,00 грн. - частину гуртожитку (столярну майстерню) (акт від 11 листопада 1998 року).

Відповідно до накладних від 11 січня 1999 року вказані будівлі передані ОСОБА_1

Листом від 07 березня 2006 року, адресованим директору ВАТ «Термопластавтомат», ОСОБА_1 просив забезпечити явку повноважного представника товариства у Летичівську районну нотаріальну контору для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу гуртожитку, що знаходиться за адресою: смт. Летичів, АДРЕСА_2.

28 березня 2006 року ВАТ «Термопластавтомат» повідомив ОСОБА_1 про те, що воно не виступало продавцем у даному випадку, а тому не може вчиняти дії з посвідчення договору купівлі-продажу та вказувало, що придбання приміщення здійснювалось через проведення публічних торгів, які проводились судовим виконавцем Летичівського районного суду, який і повинен був оформити відповідні документи.

Листом від 13 липня 2006 року ОСОБА_1 просив Відділ ДВС Летичівського РУЮ забезпечити явку повноважного представника Відділу у Летичівську районну нотаріальну контору для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна.

Хмельницьке бюро технічної інвентаризації листом №10563/01-15 від 26 грудня 2008 року повідомило ОСОБА_1 про те, що надані ним документи не є правовстановлюючими, на підставі яких видається свідоцтво про право власності.

18 вересня 2010 року Хмельницьке бюро технічної інвентаризації повідомило господарський суд про те, що згідно електронних та документальних даних БТІ право власності на спірний об'єкт не зареєстровано.

Згідно листа державного нотаріуса Летичівської державної контори від 19 лютого 2010 року акт від 11 листопада 1998 року та від 14 грудня 1998 року не відповідає законодавству України на теперішній час, зокрема розділу 25 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», оскільки не вказано ким, коли, і де проводились прилюдні торги чи аукціон, немає характеристики реалізованого майна, адреси боржника і покупців не вказано, немає даних про правовстановлюючий документ на нерухоме майно.

Рішенням Летичівської селищної ради 5-ого скликання № 7 від 16 січня 2007 року надано дозвіл приватному підприємцю ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення столярної майстерні за адресою: АДРЕСА_5 смт. Летичів.

В зв'язку з відмовою державного нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва на придбання майна на аукціоні, а також через заперечення права власності на придбані об'єкти нерухомості з боку відповідачів (ПАТ Термопластавтомат», фізична особа-підприємець ОСОБА_2.), ОСОБА_1 просив визнати за ним права власності на спірний об'єкт.

Господарськими судами констатовано, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 в порядку передбаченому ст.ст. 33, 34 ГПК України не було доведено набуття і оформлення за ним права власності на спірне майно, що знаходиться за адресою: смт. Летичів, АДРЕСА_1 загальною площею 245,7 кв.м, а також, що вказане право оспорюється або не визнається іншою особою, тому відсутні підстави для визнання за ним права власності на спірне майно на підставі ст. 392 ЦК України.

Посилання ОСОБА_1 на те, що наявними документами, зокрема актом, накладною від 11 січня 1999 року підтверджується факт придбання ним у власність спірного майна, не прийняті до уваги судами, які вказали, що цими документами не підтверджується факт придбання цього майна, адже, зокрема, з акту не можна ідентифікувати яке майно було предметом аукціону, а відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» доказом на підтвердження права власності на нерухоме майно є свідоцтво про реєстрацію права власності та/або витяг з Державного реєстру прав про реєстрацію права власності на нерухоме майно яких ОСОБА_1 не надав.

Зазначено, що отримання права на набуття права власності, не є самим правом власності на нерухоме майно (т. 3 а.с. 142-146, 147-152, 153-154).

Відповідно до листа від 25 травня 2017 року Порядок присвоєння поштових адрес об'єктам нерухомого майна Летичівською селищною радою прийнято та затверджено 30 березня 2017 року. До затвердження вказаного Порядку поштові адреси присвоювалися за заявою громадян виконавчим комітетом селищної ради. Адреси присвоювались при видачі правовстановлюючих документів (свідоцтва про право власності) на об'єкт нерухомого майна (т. 4 а.с. 15).

19 серпня 2017 року Летичівська селищна рада повідомила суд, що на період 1993 року межі населеного пункту смт. Летичів чітко визначені не були. Межі сільських, селищних рад і населених пунктів району (в тому числі смт. Летичів Хмельницької області) були розроблені Хмельницьким інститутом землеустрою та затверджено сесією Летичівської районної ради ХХІІ скликання від 28 лютого 1995 року №36.

На підставі досліджених письмових доказів суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, зустрічні позовні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Так, обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилався на те, що постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 09 грудня 2010 року за ним визнано право власності на нежитлове приміщення - будову бетонно-змішувального вузла за адресою: смт. Летичів, АДРЕСА_1 загальною площею 245,7 кв.м.

При цьому, на постанові суду від 09 грудня 2010 року наявна відмітка, що 26 січня 2011 року зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, про факт реєстрації свідчить і Витяг про державну реєстрацію прав від 26 січня 2011 року реєстратора Хмельницького БТІ.

Разом з тим, вказане судове рішення скасоване 12 серпня 2015 року Вищим господарським судом України, а 16 лютого 2016 року рішенням Господарського суду Хмельницької області, яке залишено без змін постановою апеляційного суду від 17 травня 2016 року та постановою касаційного суду від 03 серпня 2016 року, в позові ФОП ОСОБА_1 про визнання права власності на приміщення (будову бетонно-змішувального вузла за адресою: смт. Летичів, АДРЕСА_1 загальною площею 245,7 кв.м.) відмовлено.

Водночас апеляційною інстанцією у своєму рішенні вказано - зважаючи на виникнення даних відносин з грудня 1998 року та звернення ОСОБА_1 з вимогою про оформлення права власності на придбане майно в березні 2006 року, тобто майже через 7 років, що свідчить про свідому бездіяльність ОСОБА_1 щодо вчинення відповідних своєчасних дій на оформлення права власності на придбане майно. ОСОБА_1 (зважаючи на відсутність спору між сторонами щодо майна), звертаючись до суду з даним позовом, намагається за допомогою судового рішення, уникаючи законодавчо визначену процедуру оформлення права власності, встановити саме факт належності спірного майна на праві власності. ОСОБА_1 не подано суду належних та допустимих доказів для визнання за ним права власності на нежитлові приміщення - будови бетонно-змішувального вузла за адресою: смт. Летичів, АДРЕСА_1 загальною площею 245,7 кв.м., так як не подано доказів щодо його права як власника даного майна на звернення до суду з метою захисту порушеного права.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, лише в період з 09 грудня 2010 року по 12 серпня 2015 року (період між ухваленням постанови Житомирського апеляційного господарського суду та її скасуванням Вищим господарським судом України) ОСОБА_1 вважався власником нежитлового приміщення - будови бетонно-змішувального вузла за адресою: смт. Летичів, АДРЕСА_1 загальною площею 245,7 кв.м.

Водночас, на час розгляду даної цивільної справи в Летичівському районному суді ОСОБА_1 вже не є власником нежитлового приміщення - будови бетонно-змішувального вузла за адресою: смт. Летичів, АДРЕСА_1 загальною площею 245,7 кв.м., адже судове рішення, на підставі якого за ним було визнано право власності, скасоване.

Витяг про державну реєстрацію прав за ОСОБА_1 від 26 січня 2011 року не відповідає відомостям, що існують на час розгляду цивільної справи, тому судом до уваги не приймається.

Суд вважає, що оскільки станом на 15 січня 2008 року ОСОБА_1 не був власником нежитлового приміщення - будови бетонно-змішувального вузла за адресою: смт. Летичів, АДРЕСА_1 загальною площею 245,7 кв.м., тому немає підстав стверджувати, що 15 січня 2008 року приміщення механічного цеху неправомірно вибуло з його володіння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 і ОСОБА_2, кожен окремо, стверджували, що майно, яке знаходилося станом на 15 січня 2008 року у приміщенні механічного цеху, належало саме їм. Водночас, ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 не надали суду доказів того, що вказані речі належать саме комусь одному з них.

Враховуючи зазначені обставини позовні вимоги ОСОБА_1: про зобов'язання ОСОБА_2 повернути вартість безпідставно набутого майна на загальну суму 34557,18 грн.; про стягнення з ОСОБА_2 усіх доходів, які він міг отримати за користування належним йому нежитловим приміщенням механічного цеху площею 71,7 кв.м. за адресою: смт. Летичів, АДРЕСА_1 а також майном, яке знаходилося у приміщенні, у розмірі 74000 грн.; про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 та Летичівської селищної ради у розмірі по 20000 грн. з кожного - не підлягають задоволенню.

Повноваження органів місцевого самоврядування в галузі земельних відносин на час виникнення спірних правовідносин (2004-2006 роки) визначалися в ст. 12, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства, тощо (ст. 12 ЗК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, в зв'язку із вступом в силу 01 січня 2002 року ЗК України до повноважень Летичівської селищної ради відійшли повноваження у галузі земельних відносин (в тому числі повноваження щодо передачі у власність та користування фізичним та юридичним особам земельних ділянок) лише виключно в межах населеного пункту - території смт. Летичів.

Згідно п. «а» ст. 17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Такі повноваження були визначені у ч. 3 (районна державна адміністрація) та ч. 4 (обласна державна адміністрація) ст. 122 ЗК України.

Відповідно до ст.ст. 152, 155 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодуванням завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Земельна ділянка по АДРЕСА_10 що була надана 21 вересня 1993 року в постійне користування для виробничої діяльності Летичівському заводу пресових вузлів ВО «Термопластавтомат», знаходиться за межами смт. Летичів, що підтверджується державним актом про постійне користування земельною ділянкою площею 4,44 га, викопіюванням із плану землекористування (т. 2 а.с. 2), схемою території смт. Летичів (т. 2 а.с. 49), рішенням десятої сесії Летичівської селищної ради № 17 від 28 квітня 2011 року про те, що земельна ділянка по АДРЕСА_10 знаходиться за межами смт. Летичів.

Відповідно до відомостей протоколу проведення перевірки документації із землеустрою та обмінного файла від 06 лютого 2011 року, земельна ділянка, що надана у приватну власність ОСОБА_2 (згідно Державного акта вона розташована на території АДРЕСА_5, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7, хоча згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10 жовтня 2006 року, на підставі якого було видано Державний акт, така знаходиться на АДРЕСА_1, а її кадастровий номер НОМЕР_4, тобто має місце різне написання кадастрового номера земельної ділянки) та земельна ділянка, яка надана 16 грудня 2014 року в оренду ОСОБА_1 (кадастровий номер НОМЕР_5, знаходиться за межами населених пунктів по АДРЕСА_5 на території Летичівської селищної ради) накладаються.

Суд погоджується з доводами Хмельницької обласної державної адміністрації, що повноваження щодо розпорядження землями (промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення) за межами населеного пункту (в тому числі землями заводу пресованих вузлів на території якого розташовані нерухоме майно - нежитлове приміщення бетонно-змішувального вузла, при цьому згідно проекту формування території, доданих до нього планово-картографічних матеріалів, територія заводу не входить до території смт. Летичів), на час прийняття оспорюваних рішень належали виключно вказаному органу державної влади (ч. 4 ст. 122 ЗК України).

За вказаних обставин повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою належали Хмельницькій обласній державній адміністрації у зв'язку з чим рішення дев'ятнадцятої сесії Летичівської селищної ради №11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її гр. ОСОБА_2.» від 02 листопада 2005 року та рішення третьої сесії Летичівської селищної ради №8 «Про продаж земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2.» від 14 липня 2006 року прийняті всупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України та п. 12 Перехідних положень ЗК України, тому на підставі п. «г» ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 155 ЗК України їх слід визнати недійсними.

З цих же підстав слід визнати недійсним і укладений 10 жовтня 2006 року між Летичівською селищною радою в особі селищного голови ОСОБА_5 та ОСОБА_2 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 253 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 для обслуговування гаража за ціною 1720 грн., а також виданий ОСОБА_2 державний акт серії НОМЕР_9 на право власності на земельну ділянку площею 0,033 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, адже Летичівська селищна рада не вправі була розпоряджатися зазначеними земельними ділянками.

Хмельницькою обласною державною адміністрацією у письмових поясненнях стверджується, що розпорядженням №415/2012-р від 28 грудня 2012 року ОСОБА_1 в оренду передано земельну ділянку площею 0,1927 га, кадастровий номер НОМЕР_10, однак відповідне розпорядження при матеріалах справи відсутнє.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд вважає дану обставину встановленою.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права.

У ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, лише якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.

27 лютого 2006 року Летичівською селищною радою на підставі рішення № 218 від 21 грудня 2005 року видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на нерухоме майно згідно якого він є власником гаража загальною площею 69,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

Однак, зі змісту рішення виконкому Летичівської селищної ради від 21 грудня 2005 року №218 вбачається, що цим рішенням було затверджено статут співвласників житлового будинку №90/1 по вул. 50-років Жовтня, тобто означене рішення органу місцевого самоврядування жодним чином не стосується прав та обов'язків ОСОБА_2

Отже, фактично на час реєстрації права власності на спірний гараж за ОСОБА_2 (27 лютого 2006 року) не було рішення Летичівської селищної ради про визнання за ним права власності на цей об'єкт нерухомості. Виконком Летичівської селищної ради лише 28 листопада 2007 року прийняв рішення №196, яким визнав за ОСОБА_2 право власності на спірний гараж. Тобто, належне рішення про визнання права власності на гараж за ОСОБА_2 було прийнято органом місцевого самоврядування на півтора року пізніше, ніж видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно та проведена його державна реєстрація.

З урахуванням цих обставин таке свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27 лютого 2006 року слід визнати недійсним.

Оскільки земельна ділянка для будівництва гаража ОСОБА_2 була виділена Летичівською селищною радою поза межами наданих повноважень, тому не може залишатись чинним і рішення виконавчого комітету Летичівської селищної ради №190 від 23 листопада 2005 року про надання дозволу ОСОБА_2 на будівництво гаража по АДРЕСА_1 (приміщення гаража знаходиться за межами населеного пункту смт. Летичів).

Крім того, прокуратурою Летичівського району під час перевірки встановлено, що дозвіл на будівництво було видано на приміщення, яке збудоване.

Також, архівним відділом повідомлено, що в рішенні виконкому Летичівської селищної ради №218 від 21 грудня 2005 року відомості щодо затвердження акта прийняття в експлуатацію об'єкта (гаража) за межами АДРЕСА_1 та документи, що стали підставою для прийняття даного рішення, відсутні.

Отже, будівництво гаража здійснено з порушенням, за відсутності земельної ділянки, виділеної у встановленому законом порядку для вказаних потреб, та без введення спірного об'єкта в експлуатацію, а отже на такий об'єкт у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності не виникло, тому в задоволенні зустрічних позовних заяв необхідно відмовити.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в тому, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду, адже в матеріалах справи наявні судові рішення з яких вбачається, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовними заявами на захист своїх прав в порядку адміністративного, господарського, цивільного судочинства, що свідчить про дотримання ним встановлених законодавством строків позовної давності.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 задоволенню не підлягають з вищевикладених підстав.

Суд не може застосувати ч. 2 ст. 380 ЦПК України (поворот виконання судового рішення), оскільки як встановлено при розгляді справи право власності на приміщення механічного цеху в ОСОБА_1 відсутнє (судове рішення за яким право власності він набув є скасованим), а ОСОБА_2 такого права на приміщення механічного цеху немає, адже право власності на приміщення гаража набуте ним з порушенням закону.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році від 24 грудня 2009 року - категорія 2) (т. 1 а.с. 24, т. 2 а.с. 129).

Згідно останньої заяви про збільшення позовних вимог від 13 лютого 2017 року ОСОБА_1 заявив фактично 10 позовних вимог, з них підлягають задоволенню 6, тому враховуючи, що позов надійшов до суду 02 грудня 2011 року, саме станом на час подання позову мають бути обраховані судові витрати за ставками до позовних заяв як майнового, так і немайнового характеру.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» з 01 січня 2011 року мінімальна заробітна плата установлена у місячному розмірі 941 гривня.

Отже, при поданні позову до суду ОСОБА_1 мав заплатити за 1 позовну вимогу майнового характеру (щодо стягнення 74000 грн.) 740 грн., тобто ставка 1% ціни позову.

При цьому, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди - по 20000 грн. з двох відповідачів є вимогами немайнового характеру про що вказано у абз. 1 п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року та безпосередньо у назві Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року.

Отже, за 9 позовних вимог немайнового характеру ОСОБА_1 мав сплатити, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», 846,90 грн. (94,1*9).

Всього при поданні позову до суду підлягало сплаті 1586,90 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1, який звільнений від сплати судового збору, до 3 відповідачів задоволено частково (60%), тому з усіх відповідачів в рівній частині підлягають стягненню на користь держави судові витрати в розмірі 952,14 грн. - по 317,38 грн. з кожного (1586,90*60%/3).

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 27, 31, 60, 88, 197, 212, 215 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати рішення дев'ятнадцятої сесії Летичівської селищної ради №11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її гр. ОСОБА_2.» від 02 листопада 2005 року.

Визнати недійсним та скасувати рішення третьої сесії Летичівської селищної ради №8 «Про продаж земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2.» від 14 липня 2006 року.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 253 кв.м. для обслуговування гаража, яка знаходиться на АДРЕСА_1 Хмельницької області за 1720 грн., укладеного 10 жовтня 2006 року між Летичівською селищною радою в особі селищного голови ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідченого нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області Паціюк О.А., реєстровий № 2200.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_9 на право власності на земельну ділянку, площею 0,033 га, розташовану на території АДРЕСА_1 виданий ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищною радою.

Визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Летичівської селищної ради №190 «Про дозвіл на будівництво» від 02 листопада 2005 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_11 від 27 лютого 2006 року на приміщення гаража загальною площею 69,1 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1, виданого ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищною радою.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4, Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області в дохід держави судовий збір в сумі 952,14 грн. - по 317,38 грн. з кожного.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Б. Ходоровський