УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у складі

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький заяву ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_1, про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

встановив:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про заміну сторони боржника у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення коштів, мотивуючи свою заяву тим, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 17.11.2009 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1 651 350,30 грн. боргу, що еквівалентні 138 050 Євро та 1708,50 грн. судових витрат. На виконання зазначеного рішення, Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 18.12.2009 р. видано виконавчий лист, відповідно до якого заведено виконавче провадження. Однак, 27.03.2014 року ОСОБА_5 помер, а його спадкоємцями є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 А тому, заяву просять задовольнити та замінити боржника ОСОБА_5 на його спадкоємців ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Представник заявника-Терлич В.Г. вимоги заяви підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у заяві.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_7-ОСОБА_2 заперечив щодо задоволення заяви, вказавши, що виконавче провадження закінчено, а тому підстави для задоволення зави відсутні. До того ж, ОСОБА_7 відмовилася від прийняття спадщини.

Належним чином повідомлені інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, що згідно ч. 2 ст. 378 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви по суті за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 17.11.2009 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1 651 350,30 грн. боргу, що еквівалентні 138 050 Євро та 1708,50 грн. судових витрат.

На виконання зазначеного рішення, Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 18.12.2009 р. видано виконавчий лист, відповідно до якого виконавче провадження № 16649507 відкрито 13.01.2010 р., яке 22.04.2014 р. було зупинено у звязку із смертю боржника, а 08.06.2016 р. поновлено.

08.11.2016 р. таке виконавче провадження виконавче провадження № 16649507 закінчено на підставі п.5 ч.1 ст. 39, ст.. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Однак ухвалою суду від 27.12.2016 р. скасовано постанову державного виконавця від 08.11.2016 р. про закінчення виконавчого провадження.

Кошти так і не стягнуті.

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії 1-БВ №229811, виданого 27 березня 2014 року, ОСОБА_5 помер 21 лютого 2014 року.

13.05.2014 р. після його смерті, з заявою про прийняття спадщини звернулася його мати ОСОБА_6, що вбачається із копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5

З вимогою про обовязок спадкодавця звернулася ОСОБА_3 12.08.14 р.

Із довідки ОСББ «Затишок» від 05.05.14 р. вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 з ним за адресою : АДРЕСА_1, були зареєстровані ОСОБА_8 (колишня дружина) та ОСОБА_7 (дочка), ОСОБА_6 (мати).

ОСОБА_7 з серпня 2015 р. за вказаною адресою : АДРЕСА_2, була зареєстрована, однак не проживала, що вбачається з акту ОСББ «Затишок» від 26.09.16 р.

Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 (ОСОБА_9 зареєструвала шлюб 07.05.16 р. із ОСОБА_10В.), вбачається, що її батьком є ОСОБА_5, а матірю ОСОБА_8

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії 1-БВ №286083, виданого 07.11.2016 року, ОСОБА_6 померла 06.11.2016 року.

Із копії спадкової справи № 230-2017 до майна померлої ОСОБА_6, яка заведена за місцем відкриття спадщини Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою вбачається, що 10.05.2017 р. в м. Одеса було посвідчено заяву ОСОБА_9 про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка була отримана Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 15.05.2017 р.

ОСОБА_5 належить на праві власності ? квартири АДРЕСА_3, що вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 становить 2 778 016 грн., що вбачається із висновку експерта від 25.10.2017 р. А ринкова вартість ? означеної квартири - 1 389 008 грн.

Рішення суду так і не виконано.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони, суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Діючим ЦПК України визначаються підстави процесуального правонаступництва, якими, у відповідності до ч.1 ст. 37 ЦПК України, є смерть фізичної особи, припинення юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобовязанні, а також інші випадки заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, й передбачається, що правонаступництво має місце на будь-якій стадії цивільного процесу, у тому числі й на стадії виконання рішення суду.

Разом з тим, процесуальне правонаступництво є можливим за умови матеріального правонаступництва, яке регулюється нормами ЦК України.

Так, п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є юридичні факти.

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Обов'язки спадкодавця, як і його права, за правилами універсального наступництва переходять безпосередньо до спадкоємців.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ст.1221 ЦК України).

Згідно із ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), завдану спадкодавцем.

Разом з цим ч.4 ст.1231 ЦК України передбачено, що майнова шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України здійснення права на спадкування реалізується особою шляхом прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ст. 1273 ЦК України).

Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців (ст. 1276 ЦК України).

Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ст. 1281 ЦК України).

Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено . У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ст.. 1282 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Таким чином, відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»). Отже, процесуальне правонаступництво можливе на будь-якій стадії цивільного процесу, у тому числі і на стадії виконання судового рішення.

Процесуальне правонаступництво це заміна на будь-якій стадії стягувача або боржника іншою особою у звязку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обовязки, або є пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника, за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобовязанні, на будь якій стадії.

Отже, підставою процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обовязків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Аналізуючи зазначені норми, така заміна може й відбуватися поза межами виконавчого провадження на будь-якій стадії процесу.

При цьому згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «ОСОБА_4 проти України» (рішення від 15 жовтня 2009 року, остаточне від 15.01.2010 року) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «ОСОБА_5 проти Італії» ( Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Виконання судового рішення це остаточна стадія судочинства у процесі реалізації захисту прав, тому невиконання судового рішення, що є остаточним та обовязковим для виконання, є порушенням права на справедливий суд.

Оскільки рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 17.11.2009 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1 651 350,30 грн. боргу, що еквівалентні 138 050 Євро та 1708,50 грн. судових витрат, яке набрало законної сили, суми якої не були отримані заявником ОСОБА_3 за життя ОСОБА_5, з метою забезпечення виконання судового рішення необхідно замінити сторону боржника за вказаним рішенням суду з ОСОБА_5 на його дочку ОСОБА_7 як спадкоємицю померлого боржника, яка прийняла фактично спадщину після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки на момент смерті була зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1., тим самим заяву задовольнити частково.

При цьому, суд не враховує заяву ОСОБА_7 про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_6, оскільки така заява повинна бути подана нотаріусу за місцем відкриття спадщини особисто протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Суд також враховує те, що вимога ОСОБА_3 була задоволена судом за життя спадкодавця, боржника ОСОБА_5 та пред'явлена до примусового виконання також за його життя. Боржник ОСОБА_5 помер в період примусового виконання рішення суду про стягнення з нього грошових коштів, у зв'язку з чим законодавцем чітко визначено в ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 378 ЦПК України порядок заміни сторони виконавчого провадження, в тому числі у зв'язку зі смертю боржника.

Враховуючи те, що в даному випадку, спадкоємиця несе відповідальність за зобов'язаннями ОСОБА_5 в межах частки в спадковому майні та її вартості, тому суд приходить до висновку, що її частка в спадковому майні становитиме ? квартири АДРЕСА_3 (ринкова вартість ? означеної квартири - 1 389 008 грн.)

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. 378 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву задовольнити частково.

Замінити сторону боржника ОСОБА_4 за рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 17.11.2009 року, у справі № 686/18725/15-ц, виконавче провадження № 16649507, на його правонаступника ОСОБА_7 в межах частки та за рахунок вартості одержаного у спадщину майна (1/2 квартири АДРЕСА_3 (ринкова вартість ? означеної квартири - 1 389 008 грн.).

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя