Справа № 583/1030/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в особі:

головуючого судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

при секретарях БАЙДАЛЕНКО О.О.

з участю осіб, що беруть участь у розгляді справи: представника позивачки ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника виконавчого комітету Охтирської міської ради ОСОБА_6, з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_7 до виконавчого комітету Охтирської міської ради, Охтирської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4, Комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт»

про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщини, визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області

встановив:

28.04.2017 року до суду звернулася позивачка з позовом. Вимоги мотивувала тим, що батько позивачки ОСОБА_9 постійно проживав з позивачкою по вул. Євгена Ткаченка (колишня Пархоменка), 1, кВ. 4, в м. Охтирка Сумської області; брат позивачки ОСОБА_10 по вул. Московська, 80, м. Охтирка Сумської області.

Земельна ділянка загальною площею 0.0700 га по вул.. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, була приватизована ОСОБА_11 0.0250 га, ОСОБА_10 0.0450 га. Власниками будинку за зазначеною адресою були ОСОБА_11 -1/4 частина та ОСОБА_10-3/4 частини.

Батько позивачки-БАТЮК Г.Т. помер 31.12.2007 року. Після його смерті позивачка успадкувала квартиру по вул. Євгена Ткаченка (колишня Пархоменка), 1, кВ. 4, в м. Охтирка Сумської області та земельну ділянку площею 0.0250 га по вул.. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області.

Брат позивачки-БАТЮК М.Г. помер 15.12.2010 року, заповівши все належне йому за життя майно племіннику ОСОБА_2 Право власності на ? частину будинку по вул.. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, позивачка не оформлювала за відсутністю коштів.

08.04.2017 року ОСОБА_2 продав домоволодіння разом з земельною ділянкою подружжю ОСОБА_8 та ОСОБА_4

Виникнення права власності на будинок за ОСОБА_2 позивачка не визнає, так як вважає що ? частина будинку повинна була перейти у їй спадок після смерті батька.

Крім того, існує два різних примірники одного правовстановлюючого документу у виді свідоцтва про право на спадщину від 21.07.2011 року, але із зазначенням різної площі земельної ділянки 0,045 га та 0,075 га.

06.12.2012 року ОСОБА_2 офіційно зафіксував наявність самочинного будівництва за адресою вул. Московська, 80, м. Охтирка Сумської області, а 24.12.2012 року отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, на житловий будинок за вказаною адресою, на підставі рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 19.12.2012 року.

За уточненими і доповненими позовними вимогами позивачка просила /а.с. 119-125 т. 1/:

- визнати недійсним з моменту виготовлення та реєстрації за № 1-423 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_10, померлого 15.12.2010 року, за датою їх виготовлення від 21.07.2011 року на користь ОСОБА_2, оформленого державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 в межах спадкової справи № 83/2011, на приватну земельну ділянку за кадастровим номером :18:003:0074, за адресою вул. Московська, 80, м. Охтирка, Сумської області, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд та будівель, із зазначенням площ даної земельної ділянки у одному примірнику свідоцтва про право на спадщину за заповітом 0,0450 га та у другому примірнику свідоцтво про право на спадщину за заповітом 0,0750га одночасно.

- визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №798485, виданого 31.07.2012 року Охтирською міською радою на імя ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.07.2011 року № 1-423 на земельну ділянку площею 0,0700га по вул. Московська, 80, м. Охтирка, Сумської області за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд та будівель з додатком серії АА № 261664.

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 19.12.2012 року № 207 « Про оформлення права власності» в частині за змістом п.1.26 про оформлення права власності і видачі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Охтирської міської ради, на імя ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Московська, 80, м. Охтирка, Сумської області, та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2012 року серії САЕ № 699282, видане на імя ОСОБА_2, на одноповерховий житловий будинок з прибудовою А, а загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м., з господарськими спорудами та надвірними будівлями у виді погребника з погребом В, в, огорожею №1, 2, колодязем К, за адресою вул. Московська, 80, м. Охтирка, Сумської області.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, вважав, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 позивачка позбавлена права на спадщину після смерті батька у вигляді частини будинку по вул.. Московська, 80, м. Охтирка Сумської області.

Представник Охтирської міської ради та виконавчого комітету Охтирської міської ради в судовому засіданні пояснив, що перелік документів, наданих ОСОБА_2 для реєстрації права власності відповідав вимогам закону, а тому за ним було зареєстроване право власності на жилий будинок.

Відповідач ОСОБА_8 та представник відповідачки ОСОБА_4В ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні за безпідставністю, в тому числі, пославшись на пропуск позивачкою строків позовної давності /а.с. 59, 183 т. 1/.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив вчинення будь-яких неправомірних дій щодо позивачки, оскільки прийняв спадщину за заповітом після дядька ОСОБА_10, позивачка не мала будь-яких поважних причин для неприйняття спадщини після ОСОБА_11, оскільки ніколи не повідомляла про такі наміри, постійно проживала в м. Охтирка, на тяжку хворобу не хворіла, інших поважних причин не оформляти спадкові права на частину будинку по вул.. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, не мала. В спірному будинку після смерті батька позивачки постійно був зареєстрований і проживав брат позивачки ОСОБА_10, який користувався всім будинком, обробляв присадибну земельну ділянку. Позивачка користувалася належною їй земельною ділянкою 0.0250 га.

Представник Комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність /а.с. 232 т. 1/.

Суд, врахувавши доводи і заперечення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши надані ними докази, виходив з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 ст. 61 ЦПК України звільняє від обов»язку доказування обставин, які визнані сторонами та іншими особами.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно вимогам ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Стаття 1221 ЦК України (ч. 1) встановлює, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

За приписами ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 61 ЦПК України шляхом визнання обставин сторонами суд встановив, що ОСОБА_11 є батьком ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_13 (померла 25.06.2014 року). ОСОБА_2 є сином ОСОБА_13 та племінником ОСОБА_10, ОСОБА_7.

ОСОБА_11 помер 31.12.2007 року /а.с. 111 т. 1/.

ОСОБА_10 помер 15.12.2010 року /а.с. 106 т.1/.

21.06.1978 року на підставі договору дарування ОСОБА_10 набув у власність 3/4 жилого будинку жилою площею в цілому 13.9 кв.м. з надвірними спорудами по вул.. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, який належав ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 19.04.1978 року за реєстром № 785 /а.с. 172-174 т. 1/

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.08.1997 року, реєстр № 1598 /а.с. 171 т. 1/ вбачається, що після ОСОБА_14, померлого 30.01.1997 року, ОСОБА_11 набув у власність 1/4 частину жилого будинку жилою площею 13.9 кв.м з надвірними спорудами по вул.. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, яка належала спадкодавцеві на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Охтирською держнотконторою 19.04.1978 року, реєстр № 758.

З копії технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по вул.. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області /а.с. 149-174 т. 1/, суд встановив, рішенням Охтирської міської ради від 30.11.2006 року передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд площею 0.0250 га (1/4) ОСОБА_11, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 174270 від 27.12.2006 року № 49 та площею 0.0750 га (3/4) ОСОБА_10, державний акт на право приватної власності на землю серії ЯД № 174209 від 27.12.2006 року №50 (кадастровий номер земельної ділянки :18:003:0074).

По договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.12.2007 року частина земельної ділянки площею 0.0300 га ОСОБА_10 була продав ОСОБА_15, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, суд встановив, що після смерті ОСОБА_11 31.12.2007 року відкрилася спадщина, до складу якої входило наступне майно: квартира АДРЕСА_1, 1/4 частина жилого будинку загальною площею 13.9 кв.м з надвірними спорудами по вул.. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, земельна ділянка площею 0.0250 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за цією ж адресою.

За заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Охтирської міського нотаріального округу 05.02.2007 року, ОСОБА_11 заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_7 /а.с. 113, 114 т. 1/

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори 01.08.2008 року, зареєстровано в реєстрі № 1-839, вбачається, що після ОСОБА_11, померлого 31.12.2007 року, ОСОБА_7 успадкувала квартиру АДРЕСА_1, належну померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому Охтирською держнотконторою 29.05.1992 року за реєстром № 2667. /а.с. 117 т. 1/

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори 01.04.2009 року, зареєстровано в реєстрі № 2-566 вбачається, що після ОСОБА_11, померлого 31.12.2007 року, ОСОБА_7 успадкувала земельну ділянку площею 0.0250 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Московська 80, в м. Охтирка Сумської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД № 174270, виданого 27.12.2006 року згідно рішення Охтирської міської ради від 30.11.2006 року /а.с. 8-10, 65, 118 т. 1/.

Судом встановлено, що за життя і після смерті ОСОБА_11 в будинку по вул.. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, був зареєстрований з 1984 року і постійно проживав ОСОБА_10 /а.с. 169 т. 1/.

Проаналізувавши в сукупності письмові докази у справі, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачка реалізувала своє право на спадщину після смерті батька ОСОБА_11 шляхом прийняття у спадщину належних йому квартири АДРЕСА_1, та земельної ділянки площею 0.0250 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Московська 80, в м. Охтирка Сумської області.

В той же час позивачка і ОСОБА_10 не оформлювали спадкові права після смерті батька на 1/4 частину жилого будинку з надвірними спорудами по вул. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, оскільки ОСОБА_10 був зареєстрований і постійно проживав за цією адресою. Відомостей про існування будь-яких спорів з приводу цього майна між спадкоємцями ОСОБА_11 позивачкою і ОСОБА_10 чи іншими особами, інтереси яких могли б бути порушені, суду не надано.

Позивачка стверджує, що до з часу смерті батька вона постійно проявляла інтерес до спадкового майна у вигляді частини житлового будинку по вул. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, оскільки обробляла земельну ділянку та отримувала довідки з інвентарної справи на будинок 18.07.2009 року, 23.02.2009 року, 05.08.2009 року та 16.06.2011 року.

Суд вважає такі твердження безпідставними, оскільки земельна ділянка перебувала у власності позивачки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.04.2009 року, а отримання довідок з інвентарної справи не свідчить про оформлення спадкових прав, оскільки наведене віднесено до компетенції органів нотаріату, а не КП «Охтирське МБТІ». Відомостей про своєчасне звернення із заявою до нотаріальної контори за оформленням спадкових прав на частину житлового будинку по вул. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, позивачка не надала.

Суд дійшов однозначного висновку, що право позивачки на спадщину після батька ОСОБА_11. померлого 31.12.2007 року, будь-ким з відповідачів не порушене.

Проаналізувавши встановлені у справі фактичні обставини, з огляду на приведені вище норми цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що позивачка про наявність спадкового майна у вигляді частини житлового будинку по вул. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, була обізнана, правом на прийняття спадщини за законом у вигляді частини будинку не скористалась у визначений законом строк, спору з братом ОСОБА_10 з приводу спадщини після батька не виникало. Жодного доказу про об'єктивні непереборні труднощі на вчинення дій щодо прийняття спадщини на будинок позивачкою не надано.

На переконання суду позивачка без поважних причин пропустила строк для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_11 у вигляді частини будинку по вул. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, і суд не знаходить законних підстав для його поновлення.

За заповітом, посвідченим державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори 26.06.2007 року, ОСОБА_10 заповів все своє майно на користь ОСОБА_2 /а.с. 99-100, 109 т. 1/.

Таким чином, після смерті ОСОБА_10, який помер 15.12.2010 року пріоритетне право на спадкування майна померлого виникло у ОСОБА_2 за заповітом.

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.07.2011 року /а.с. 49 т. 1/, виданого державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_16, зареєстровано в реєстрі № 1-423, вбачається, що після ОСОБА_10, померлого 15.12.2010 року, ОСОБА_2 успадкував земельну ділянку площею 0.0450 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.. Московська 80, в м. Охтирка Сумської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД № 174270, виданого 27.12.2006 року згідно рішення Охтирської міської ради від 30.11.2006 року /а.с. 65, 103-105, 108 т. 1/.

В копії іншого примірника свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.07.2011 року /а.с. 110 т. 1/, виданого державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_16, зареєстровано в реєстрі № 1-423, вбачається, що після ОСОБА_10, померлого 15.12.2010 року, ОСОБА_2 успадкував земельну ділянку площею 0.0750 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.. Московська 80, в м. Охтирка Сумської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД № 174269, виданого 27.12.2006 року згідно рішення Охтирської міської ради від 30.11.2006 року.

За висновком суду розбіжності у правовстановлюючих документах на право на спадщину на ім»я відповідача ОСОБА_2 не свідчать про порушення прав позивачки, а більшою мірою стосуються прав ОСОБА_2, за захистом яких у разі потреби він має право звернутися до компетентних органів. Крім того, суд вважає безпідставними твердження позивачки про те, що розбіжності виникли внаслідок умисних дій ОСОБА_2, оскільки про це не надано доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З технічного паспорту, складеного 20.09.2012 року /а.с.44-48 т. 1/ вбачається, що житловий будинок А1ж та прибудова «а» загальною площею 53.4 кв.м за адресою: вул. Московська, 80, м. Охтирка Сумської області, побудований самовільно.

Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 19.12.2012 року № 207 /а.с. 64, 66-74 т. 1/ оформлено право власності та видано свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими спорудами по вул.. Московська, 80, (на підставі Декларації про готовність об»єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Сумській області від 06.12.2012 року № СМ 7, державного акту на право власності на землю від 31.07.2012 року.

З копії витягу про державну реєстрацію прав /а.с. 43 т.1/ вбачається, що власником будинку № 80 по вул. Московська, м. Охтирка Сумської області, є ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради (свідоцтво про право власності САЕ № 699282 24.12.2012 року.

З кадастрового плану від 26.01.2012 року /а.с. 156 т. 1/ земельної ділянки загальною площею 0.0700 га, кадастровий номер 18:003:0083, по вул. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, вбачається, що у власності позивачки перебувало 0.0250 га, тобто 5/14 частки, у ОСОБА_2 0.0450 га (9/14).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_8, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_4, на підставі договору купівлі-продажу від 08.04.2016 року придбав у ОСОБА_2 у власність будинок № 80 по вул. Мироносицька (колишня Московська), м. Охтирка Сумської області /а.с. 52, 63 т. 1/.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.04.2017 року позивачка ОСОБА_7 і відповідач ОСОБА_2 продали ОСОБА_8 земельну ділянку загальною площею 0.0700 га, кадастровий номер 18:003:0083, по вул. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, яка належала продавцям на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯМ№ 798485, виданого Охтирською міською радою 31.07.2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.07.2011 року, що видане Охтирською міською державною нотаріальною конторою за № 1-423, державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД № 174270, виданого Охтирською міською радою 27.12.2006 року, перереєстрованого згідно Свідоцтва про право на спадщину від 01.04.2009 року, що видане Охтирською міською державною нотаріальною конторою за № 2-566.

Встановлені обставини свідчать про те, що для продажу земельної ділянки площею 0.0700 га по вул.. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, ОСОБА_7 і ОСОБА_2 виготовили на ім»я останнього державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.07 га, до складу якої входили успадковані ними земельні ділянки, відповідно, після ОСОБА_11 - 0.0250 га та ОСОБА_10 - 0.0450 га.

З договору купівлі-продажу земельної ділянки за адресою вул.. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області вбачається, що він містить посилання, що право власності на цю земельну ділянку у ОСОБА_2 і ОСОБА_7 виникло на підставі свідоцтв про право на спадщину після, відповідно, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, і з цим погодилися всі сторони за договором, власноруч підписавши його і посвідчивши у нотаріуса.

Судом встановлено, що державний акт на земельну ділянку площею 0.07 га по вул.. Московська, 80, в м. Охтирка Сумської області, виготовлений за участю позивачки, її права не порушені, оскільки вона своє право на частину земельної ділянку реалізувала шляхом продажу КОВАЛЕНКАМ.

Інші доводи і докази, надані позивачкою не спростовують встановлених у справі обставин та висновків суду.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК).

Таким чином, суд дійшов безперечного висновку, що права позивачки не порушені, не ґрунтуються на приписах закону, а тому задоволенню не підлягають у повному обсязі.

На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 59-61, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 386, 390, 393, 1296-1301 ЦК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до виконавчого комітету Охтирської міської ради, Охтирської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4, Комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщини, визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_17

Повний текст рішення виготовлений 01.12.2017 року