ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/332/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кириченко Н.О.,

за участю секретаря Палій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Головкова Ю.В., боржник ОСОБА_4 на постанову Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві про повернення виконавчого документа від 13.03.2017 року ВП № 48902613, суд

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 р. заявник звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просить суд визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною, скасувати постанову державного виконавця від 13.03.2017 про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження ВП №48902613 по виконанню виконавчого листа 753/17437/17 від 20.05.2015 року, посилаючись на ті підстави, що державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання, на підставі п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», так як майно, на яке згідно закону можливо звернути стягнення, у боржника відсутнє. При цьому, на думку заявника скарги, державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків, не в повній мірі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів, належних боржнику, чим проявив безвідповідальність, недбалість та халатність, як до виконання своїх службових обов'язків, так і до законів «Про виконавче провадження» та «Про державну службу».

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив скаргу задовольнити.

Представник заінтересованої особи Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Боржник ОСОБА_4 у судові засідання не з'являвся, повідомлений належним чином, заяви про слухання справи без його участі не надсилав.

Вислухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до наступного висновку.

08.06.2015 року за виконавчим листом №753/17437/14-ц від 20.05.2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження № 47793571 про стягненняз ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1519094,33 грн.

13.07.2015 року за заявою стягувана ВП №47793571 було закінчено та виконавчий документ було направлено до ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської обл., оскільки за боржником був зареєстрований на праві власності житловий будинок: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Червоноармійська, 57.

ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області виконавчий лист знову був направлений до ВДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві у зв'язку з тим, що житловий будинок за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Червоноармійська, 57 було реалізовано згідно акту про проведені прилюдні торги від 21.05.201 3 року відповідно до Виконавчого напису №2262 від 26.04.2012 року, а тому провести звернення стягнення на дане майно не можливо.

01.10.2015 року постановою державного виконавця ВДВС Дарницькою районного управління юстиції у місті Києві Маріуцою Т.В. було відкрито ВП№ 48902613 за виконавчим листом №753/17437/14-ц від 20.05.2015 року, вже вдруге.

06.10.2015 року в рамках відкритого ВП № 48902613 державним виконавцем Маріуцою Т.В. було зроблено запит до ВРЕР №1 1 УДАІ УМВСУ в м. Києві щодо наявності за боржником транспортних засобів.

10.11.2015 року державним виконавцем Маріуцою Т.В. були зроблені запити про місце роботи, рахунки та пенсії боржника. Інформації знайдено не було.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України № 2 від 01.10.2015 року на запит №140371111 від 01.10.2015 року ВДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві було повідомлено, що боржник ОСОБА_4 отримує пенсію у розмірі 5298, 76 грн.

10.11.2015 року державним виконавцем Маріуцою Т.В. було винесено постанову про арешт майна боржника та зроблено виклик боржника до ВДВС.

За результатами пошуку транспортних засобів було виявлено, що за боржником на праві власності зареєстрований автомобіль «Шевроле Нубіра», д.н.з. НОМЕР_1.

12.02.2016 року державним виконавцем ВДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Головковим Ю.В. було винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

10.05.2016 року було винесено постанову про розшук майна боржника,а саме вказаного вище автомобіля «Шевроле Нубіра», д.н.з. НОМЕР_1.

В зв'язку з розшуком автомобіля державний виконавець ВДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Головков Ю.В. 10.05.2016 року виніс постанову про зупинення ВП №48902613 до 10.05.2017 току.

Однак 13.03.2017 року державний виконавець ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Головков Ю.В. виніс постанову про поновлення виконавчою провадження № 48902613, та постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, а ч. 2 ст. 384 цього Кодексу передбачено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Скаржник у заяві посилається на те, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише 09.07.2017 року і її копії державним виконавцем йому не направлялася.

Доказів направлення та отримання копії оскаржуваної постанови скаржником державним виконавцем до суду не надано, а тому суд приходить до висновку про те, що заявником не пропущено строк звернення до суду з даною скаргою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконанню підлягають рішення, ухвали і постанови судів у цивільних справах.

Таким чином, державним виконавцем проводяться дії для виконання рішення суду у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положеньст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на території України.

Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження».

Статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок №440, який визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим же Законом.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованихКонституцією України та законами України.

Відповідно до п.п. 1.6 Наказу МУЮ «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Проаналізувавши зазначену Інструкцію та ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець має право:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до Закону;

- здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності фізичними особами, фізичними особами-підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

- накладати арешти на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників-юридичних осіб або від боржників-фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законих вимог державного виконання чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадженнч;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника- юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Таким чином, враховуючи вищевстановлені обставини, а також з урахуванням вищевказаних прав для виконання рішення, судом встановлено, що державний виконавець не в повному обсязі скористався наданими йому правами та належним чином не виконав покладені на нього обов"язки щодо виконання рішення суду, а отже суд вважає, що державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві діяв з порушенням вимог ст. ст. 17, 18, 19, 25, 30, 31, 75, 77, 89 Закону України «Про виконавче провадження», а тому зазначена скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 10, 11, 57-65, 179, 209, 212-215, 218, 293, 383-387 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 6, 11,17, 18, 19, 25, 30, 31, 33, 75, 77, 89 Закону України «Про виконавче провадження»,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Головкова Ю.В. щодо винесення постанови від 13.03.2017 року у ВП № 48902613 про повернення виконавчого документу стягувачу неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 13.03.2017 року у ВП № 48902613 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Зобов"язати Дарницький районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийняти виконавчий лист № 753/17437/14-ц від 20.05.2015 року до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п"яти днів з дня її проголошення через Дарницький районний суд м. Києва .

Суддя