Справа № 215/7638/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді Лиходєдова А.В.,

при секретарі Малиш Н.В.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Анікєєвої С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної ради про поновлення строку звернення до суду, визнання частково недійсним строкового трудового договору, визнання частково недійсним рішення Дніпропетровської обласної ради, визнання частково недійсним Статуту комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради», поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 р., ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської обласної ради, Голови Дніпропетровської обласної ради Удода Євгена Григоровича про «поновлення строків пред'явлення позову про поновлення на роботі і виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу». Неодноразово уточнював позовні вимоги, в тому числі замінюючи відповідача голову Дніпропетровської обласної ради Удода Є.Г. на Криворізьку міську раду (а.с. 139), та навпаки, замінивши Криворізьку міську раду на Дніпропетровську обласну раду (а.с. 173), остаточно залишив у тексті уточнення позову від 17.10.2016 р. (а.с. 169) слідуючи позовні вимоги до Дніпропетровської обласної ради: - поновлення строку звернення до суду; - визнання частково недійсним строкового трудового договору; - визнання частково недійсним рішення Дніпропетровської обласної ради; - визнання частково недійсним Статуту комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради»; - поновлення на роботі; - стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що він 04.04.2001 р. був призначений на посаду головного лікаря 4-ї міської лікарні м. Кривого Рогу на невизначений строк. Після цього заяву на звільнення за власним бажанням не надавав. За весь період роботи на посаді неодноразово отримував заохочення, був нагороджений орденом та медалями. В подальшому, у зв'язку з перепідпорядкуванням лікарні з місцевого бюджету до обласного, йому, як і іншим головним лікарям області було запропоновано звільнитися з роботи за згодою сторін та укласти строковий договір на один рік з подальшим переукладенням договору на кожен рік.

Відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради від 27.12.2011 р. № 195-10/VI та строкового трудового договору № 78 від 03.01.2012 р., працював на посаді головного лікаря КЗ «Криворізька міська лікарня № 4» ДОР» з 03.01.2012 р. по 03.01.2013 р..

Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 21.12.2012 р. він був звільнений по закінченню строку трудового договору № 78 на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Звільнення вважає незаконним та необґрунтованим так, як він у жовтні 2012 р. проти своєї волі, за вказівкою ОСОБА_5, яка на той час займала посаду начальника головного управління охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, до дати проведення виборів в Верховну Раду України, подав на ім'я Дніпропетровської обласної ради дві заяви: - про призначення його на займану посаду після закінчення строку дії контракту та про звільнення із вказаної посади після закінчення строку дії контракту.

Таким чином, заява про звільнення за згодою сторін не відповідала його волевиявленню.

ОСОБА_5, зловживаючи своїм службовим становищем начальника головного управління охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, діючи умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе та юридичної особи - політичної партії «Партія регіонів», протягом жовтня 2012 р., під час підготовки та проведення виборів до Верховної Ради України, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, примушувала його і інших керівників медичних установ та закладів Дніпропетровської області, у яких розташовувались спеціальні виборчі дільниці, забезпечити будь-яким чином, у тому числі, і в порушення вимог Конституції України і Закону України «Про вибори народних депутатів України», одержання більш ніж 70 відсотків голосів виборців для перемоги кандидатів від політичної партії «Партія регіонів» за пропорційною системою.

При цьому, ОСОБА_5 попередила його та інших керівників закладів охорони здоров'я Дніпропетровської області про звільнення із займаних посад у випадку невиконання її протиправних вимог щодо забезпечення певного відсотку голосів за кандидатів в народні депутати України від політичної партії «Партія регіонів».

У подальшому, у грудні 2012 р., після проведення виборів до Верховної Ради України та опублікування їх результатів, за безпосереднім втручанням ОСОБА_5 одинадцять керівників медичних установ та закладів Дніпропетровської області, в тому числі і КЗ «Криворізька міська лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради», у яких розташувались спеціальні виборчі дільниці та не було одержано значного відсотку голосів виборців за політичну партію «Партія регіонів», не були рекомендовані ОСОБА_5 головному управлінню охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації на продовження контрактів.

Таким чином, рішенням Дніпропетровської обласної ради від 21.12.2012 р., з ним та 10 іншими головними лікарями лікарняних закладів області не продовжено трудові контракти, в результаті чого він 03.01.2013 р. був звільнений та опинився безробітним, всупереч ст. 43 Конституції України в якій передбачено, що кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

По даному факту за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, слідчим управлінням прокуратури Дніпропетровської області, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а заступником начальника слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області - Мороз К.А. 27.06.2014 р. складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000465 за ч. 2 ст. 364 КК України, відносно ОСОБА_5. У вказаному кримінальному провадженні він перебував потерпілою стороною. Вказане кримінальне провадження, було направлено до Кіровського районного суду м. Дніпра.

Строковий трудовий договір з ним був укладений з грубим порушенням норм трудового законодавства. Строковий трудовий договір укладається лише у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений термін з врахуванням ч. 2 ст. 23 КЗпП України, а саме: - характер роботи - сезонний; - робота за працівника, який тимчасово відсутній; - інтереси самого працівника; - в інших випадках, встановлених законом.

Жодної з перелічених підстав для укладення такої угоди не існувало. Отже, в інших випадках укладення строкового трудового договору є безпідставним, а звільнення працівника в зв'язку з закінченням терміну договору є незаконним.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» - укладення трудового договору на визначений термін за відсутності умов являється підставою визнання його недійсним в частині визначення строку, тобто такий договір вважається укладеним на невизначений строк незалежно від терміну його укладення. Звільнення за п. 2 ст. 36 КЗпП України, в зв'язку з закінченням терміну можливо лише в тому випадку, якщо його укладення відповідало нормам закону.

Відповідно до ст. 9 КЗпП України, умови договору про працю, які погіршують становище працівника порівняно з законодавством України про працю являються недійсними.

Таким чином, новий власник лікарні затвердив його на посаді головного лікаря ще до його звільнення. Підстав для укладення строкового договору не було, так як умови праці не змінились.

Тому, вбачається, що відповідач звільнив його без законної на те підстави, а тому відповідно до положень ст. 235 КЗпП України, зобов'язаний поновити його на попередній роботі.

Нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100. Середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 218981,93 грн. (274,07 грн. х 799 дн.) за період з 04.01.2013 р. по 13.03.2015 р..

Незаконними діями Дніпропетровської обласної ради йому завдана моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях, погіршені його психічного стану здоров'я, порушені його нормального звичайного життєвого укладу та укладу його сім'ї.

По-перше,незаконне звільнення призвело до того, що він пережив сильний нервовий стрес. Внаслідок пережитого стресу у нього погіршився загальний стан здоров'я, загострилися хронічні хвороби, він потрапив до лікарні, пройшов тривалий курс лікування та реабілітації.

По-друге, він пережив приниження честі та гідності. Він займав керуючу посаду. В лікарні працювали колеги, які його поважали та цінували, перед якими він мав певний авторитет. І все це в одну мить було зруйновано, його принизили перед його ж підлеглими. Він втратив життєві зв'язки з колегами по роботі, друзями, його авторитет, який він заробляв усе життя був фактично знищений.

По-третє, внаслідок звільнення змінився його звичний уклад життя, так як він був позбавлений певного доходу, на який розраховував та який був необхідним його сім'ї.

Все це його пригнічувало, змушувало нервуватися, не спати ночами. Як насідок призвело до негативної зміни його життєвого ритму та гармонічного існування, що потягло за собою неконструктивне використання ним свого власного часу та негативні переживання. Моральну шкоду він оцінює в 10000 грн..

На момент звільнення з посади головного лікаря КЗ «Криворізька міська лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради, тобто з 03.01.2013 р., він був позбавлений можливості в місячний строк звернутися до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, у зв'язку з тим, що політична влада, яка на той час знаходилась в країні та в Дніпропетровській області зокрема, погрожувала йому тим, що якщо він звернеться до суду з позовом про поновлення на роботі і виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, то вона звернеться до правоохоронних органів і відносно нього буде розпочате досудове розслідування. Внаслідок чого, він постійно знаходився в стресовому стані, втратив душевний спокій, не мав засобів для забезпечення належного рівні життя своїй родині. Всі зазначені моральні страждання нанесені йому незаконними діями відповідача негативно відобразились і на його здоров'ї, внаслідок чого він з 11.11.2014 р. до 24.11.2014 р. перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР».

Вважає, що строки які були ним пропущенні для звернення до суду зі вказаним позовом були поважні, у зв'язку з політичною ситуацією в країні та тим, що він протягом певного часу знаходився на лікарняному.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі стосовно позовних вимог до Дніпропетровської обласної ради про: - поновлення строку звернення до суду; - визнання частково недійсним строкового трудового договору; - визнання частково недійсним рішення Дніпропетровської обласної ради; - визнання частково недійсним Статуту комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради»; - поновлення на роботі; - стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача позов не визнала, пояснила, що КЗ «Криворізька міська лікарня № 4» ДОР» є установою охорони здоров'я населення і належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області. Органом управління майном закладу є обласна рада.

Згідно зі ст. 43 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Положенням про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ та закладів, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, затвердженим рішенням обласної ради від 23.03.2007 № 123-7/V та статутом Комунального закладу, ОСОБА_1 рішенням обласної ради від 27.12.2011 № 195-10/VI «Про трудові відносини з керівниками обласних комунальних підприємств, закладів та установ, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області», призначено на посаду головного лікаря КЗ «Криворізька міська лікарня № 4» ДОР» з 03.01.2012 р. та укладено строковий трудовий договір № 78 строком на 1 рік.

Відповідно до п. 5.1.5 Положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, міс Дніпропетровської області, за місяць до закінчення терміну дії укладеного з керівником строкового трудового договору, відділ комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату обласної ради повинен направити керівникові письмове повідомлення про припинення трудових відносин.

Рішення про припинення трудових відносин приймається обласною радою на підставі пропозицій, які надаються постійними комісіями обласної ради, профільними відділами та управліннями обласної ради, а щодо закладів культури, охорони здоров'я, освіти, науки, з урахуванням подань галузевих управлінь та департаментів облдержадміністрації.

Листом обласної ради від 24.10.2012 р. № ВИХ-3015/0/2-12, згідно з вимогами зазначеного Положення, ОСОБА_1 було попереджено про закінчення дії трудового договору, укладеного з ним як головним лікарем КЗ «Криворізька міська лікарня № 4» ДОР», 03.01.2013 р. та припинення трудових відносин.

Одночасно ОСОБА_1 була подана заява від 24.10.2012 р. про звільнення у зв'язку із закінченням терміну дії строкового трудового договору, зареєстрована 25.10.2012 р. № ВХ-7246/0/1.

17.12.2012 р., обласною радою був отриманий лист - подання Головного управління охорони здоров'я Дніпропетровської облдержадміністрації від 17.12.2012 р. № 19-10875/0/29-12 з пропозиціями щодо призначення виконуючих обов'язки керівників комунальних закладів охорони здоров'я, у якому на посаду виконуючого обов'язки головного лікаря КЗ «Криворізька міська лікарня № 4» ДОР», пропонувалася інша особа.

Ураховуючи зазначене, рішенням обласної ради від 21.12.2012 № 393-17/VI ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади 03.01.2013 р. відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.

ОСОБА_1 не надав належних доказів порушення чинного законодавства обласною радою при його звільненні. Особисті претензії ОСОБА_1 до начальника Головного управління охорони здоров'я Дніпропетровської облдержадміністрації ОСОБА_5, питання звільнення його обласною радою у зв'язку із закінченням строку трудового договору не стосується.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду 25.12.2014 р., не надавши відповідних доказів поважності пропуску місячного строку звернення, встановленого ст. 233 КЗпП України.

Також вимоги позивача щодо стягнення з Дніпропетровської обласної ради середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню, оскільки, останній не був працівником безпосередньо обласної ради, а фінансування Комунального закладу, у тому числі і на оплату праці робітників і керівника Комунального закладу, згідно з редакцією Бюджетного кодексу України, яка діяла на 2013 р. здійснювалося з обласного бюджету через головного розпорядника коштів - Головне управління охорони здоров'я Дніпропетровської облдержадміністрації, розпоряднику коштів - КЗ «Криворізька міська лікарня № 4» ДОР».

На теперішній час, фінансування закладу здійснюється, згідно зі ст. 89 Бюджетного Кодексу України, з місцевого бюджету, тобто бюджету міста Кривого Рогу.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

Учасниками процесу не оспорюються слідуючи факти.

ОСОБА_1 з 04.04.2001 р. був призначений головним лікарем 4 міської лікарні м. Кривого Рогу за безстроковим трудовим договором.

Відповідно до рішення від 27.12.2011 р. № 195-10/VI Дніпропетровської обласної ради та строкового трудового договору від 03.01.2012 р. № 78 між Дніпропетровською обласною радою та ОСОБА_1, останній був призначений на ту ж посаду головного лікаря Комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради», але строком на один рік, з 03.01.2012 р. по 03.01.2013 р. (а.с. 32, 33-35).

Рішенням від 21.12.2012 р. № 393-17/ VI Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_1, був звільнений з цієї посади, відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України по закінченню строку трудового договору, враховуючи висновки й рекомендації постійної комісії обласної ради з питань комунальної власності житлово-комунального господарства (а.с. 40, 87).

Вирішуючи спір суд виходить також із слідуючого.

Призначення позивача на посаду головного лікаря Комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради», проводилося відповідно до ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Кодексу законів про працю України, Положення про порядок призначення на посади керівників підприємств, установ та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, затвердженого рішенням від 23.03.2007 р. № 123-7/V Дніпропетровської обласної ради.

Згідно з ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування проводять свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань та засідань постійних комісій.

Перелік питань, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях обласних рад надано у ст. 43 вказаного Закону.

Виключно на пленарних засіданнях вирішуються питання щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад області, а також призначення та звільнення їх керівників.

28.10.2011 р. на пленарному засіданні, на виконання ЗУ «Про порядок проведення реформування системи охорони здоров'я у Вінницькій, Дніпропетровській, Донецькій областях та м. Києві» обласною радою прийнято рішення № 185-9/VI «Про приймання-передачу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області», згідно з яким до спільної власності територіальних громад області прийнято заклади охорони здоров'я другого рівня, за попередньою згодою органів місцевого самоврядування, яким належали ці заклади.

27.12.2011 р. на пленарному засіданні обласної ради рішенням № 196-10/VI, затверджено статутні документи прийнятих закладів охорони здоров'я, в тому числі статут КЗ «Криворізька міська лікарня № 4» ДОР» (а.с. 41-45).

Згідно з п. 1.5 Положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, затвердженого рішенням від 23.03.2007 р. № 123-7/У та Статутом Закладу, з керівником укладається строковий трудовий договір (контракт) у письмовій формі (а.с. 74-78).

Крім того, згідно зазначеного Положення, рішення приймається на підставі пропозицій кандидатур на призначення галузевого управління облдержадміністрації, зважаючи на те, що останні здійснюють організаційно-методичне керівництво вказаним закладом та були головними розпорядниками коштів.

Що стосується форми трудового договору, то згідно зі ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Укладення саме строкового трудового договору передбачають Основи законодавства України про охорону здоров'я у редакції згідно змін від 07.07.2011 р.. Вказані зміни набирали чинності з 01.01.2012 р., а ОСОБА_1 призначався з 03.01.2012 р. з урахуванням вказаних змін.

Статут Комунального закладу також затверджувався обласною радою 27.12.2011 р. з урахуванням Положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ та закладів та вказаних змін законодавства.

Також, Кабінетом Міністрів України на той період не було розроблено типової форми строкового трудового договору з головними лікарями.

Типова форма контракту затверджена постановою КМУ від 16.10.2014 р. № 642 «Про затвердження Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я та Типової форми контракту з керівником комунального закладу охорони здоров'я і набула чинності з 04.12.2014 р..

З ОСОБА_1 було укладено строковий трудовий договір у відповідності до Типової форми строкового трудового договору, затвердженого рішенням обласної ради від 23.03.2007 р. № 123-7/V (а.с. 33-35, 79-83, 84-86).

Отже, ОСОБА_1 підписуючи зазначений строковий трудовий договір, погодився зі всіма його пунктами, не оскаржував їх і керувався ним до свого звільнення.

Таким чином, враховуючи викладене, заяву ОСОБА_1 про призначення його з укладанням строкового трудового договору, не оскарження ним ні рішення обласної ради про його призначення, ні форми, ні змісту строкового трудового договору, укладеного з ним, суд вважає, що відповідачем не було порушено законодавство в тому числі про працю при призначенні ОСОБА_1 керівником КЗ «Криворізька міська лікарня № 4» ДОР».

Також судом не встановлено будь-яких порушень зі сторони відповідача при прийнятті рішення про затвердження Статуту Комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради».

Відповідно до п. 5.1.5 Положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, за місяць до закінчення терміну дії укладеного з керівником строкового трудового договору, відділ комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату обласної ради повинен направити керівнику письмове повідомлення про припинення трудових відносин.

Рішення про припинення трудових відносин приймається обласною радою на підставі пропозицій, які надаються постійними комісіями обласної ради, профільними відділами та управліннями обласної ради, а щодо закладів культури, охорони здоров'я, освіти, науки, з урахуванням подань галузевих управлінь та департаментів облдержадміністрації.

Листом обласної ради від 24.10.2012 р. вих. № 3015/0/2-12, згідно з вимогами зазначеного Положення, ОСОБА_1 було попереджено про закінчення дії трудового договору, укладеного з ним як головним лікарем КЗ «Криворізька міська лікарня № 4» ДОР», 03.01.2013 р. та припинення трудових відносин (а.с. 36).

Одночасно ОСОБА_1 була подана заява від 24.10.2012 р. про звільнення у зв'язку із закінченням терміну дії строкового трудового договору, зареєстрована 25.10.2012 р. вих. № 7246/0/1 (а.с. 37).

17.12.2012 р., обласною радою був отриманий лист - подання Головного управління охорони здоров'я Дніпропетровської облдержадміністрації від 17.12.2012 р. № 19-10875/0/29-12 з пропозиціями щодо призначення виконуючих обов'язки керівників комунальних закладів охорони здоров'я, у якому на посаду виконуючого обов'язки головного лікаря КЗ «Криворізька міська лікарня № 4» ДОР», пропонувалася інша особа (а.с. 38-39).

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_1 не надав належних доказів порушення чинного законодавства відповідачем при укладенні з ним строкового трудового договору, при його звільненні, при затвердженні статуту лікарні якою він керував за строковим трудовим договором.

Так, у тому числі не було доведено подачу позивачем одночасно заяви про призначення на посаду головного лікаря та навпаки, заяви про звільнення, нібито під впливом незаконних дій ОСОБА_5, що на час звільнення позивача займала посаду начальника головного управління охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, та яка необґрунтовано не підготувала подання на його послідуюче повторне призначення на посаду, а також примушувала його та інших керівників медичних установ області забезпечити, в порушення законодавства, одержання більш ніж 70 відсотків голосів виборців за кандидатів від «Партії регіонів» на спеціальних виборчих дільницях лікарень, під час виборів у жовтні 2012 р..

При цьому, дійсно частина обставин, на які посилався позивач у позові стосовно дій ОСОБА_5, викладені в обвинувальному акті у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_5 за ст. 364 ч. 2 КК України (а.с. 17-19), але по цьому кримінальному провадженню не було винесено вирок, який міг, відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, підтвердити ці обставини, так як ухвалою від 09.02.2015 р. Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, кримінальне провадження було закрито за відсутністю в її діях складу злочину в зв'язку з внесенням змін до Кримінального Кодексу України (а.с. 93, 94).

Враховуючи викладене, суд вважає що підстав для задоволення позовних вимог про:

- визнання недійсним пункти 1.4, 5.2, 5.6 строкового договору № 78 від 03.01.2012 р., укладеного між Дніпропетровською обласною радою та ОСОБА_1; преамбули строкового договору № 78 від 03.01.2012 р. в частині визначення строку перебування на посаді головного лікаря з 03.01.2012 р. по 03.01.2013 р.; - визнання недійсним рішення Дніпропетровської обласної ради № 195-10/VI «Про трудові відносити з керівниками обласних комунальних підприємств» від 27.12.2011 р. в частині визначення строку перебування на посаді головного лікаря з 03.01.2012 р. по 03.01.2013 р.; - визнання недійсним п. 6.4 Статуту Комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради», зареєстрованого державним реєстратором виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 28.12.2011 р., номер запису 2000007; - поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді головного лікаря Комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради» з 03.01.2013 р., не має.

У зв'язку з відсутністю підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі головного лікаря Комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради», не підлягають задоволенню також і вимоги про стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в зв'язку з незаконним звільненням.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору, від сплати якого звільнений позивач, слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі ст. ст. 17, 32, 36, 40, 41, 43, 43-1, 56, 184, 186-1 КЗпП України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про порядок проведення реформування системи охорони здоров'я у Вінницькій, Дніпропетровській, Донецькій областях та м. Києві», Основ законодавства України про охорону здоров'я, керуючись ст. ст. 10, 11, 27, 60, 88, 209, 212 -215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної ради про поновлення строку звернення до суду, визнання частково недійсним строкового трудового договору, визнання частково недійсним рішення Дніпропетровської обласної ради, визнання частково недійсним Статуту комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради», поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішенняможе бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и денний строк з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: