УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоКафідової О.В.,
суддів: Гримич М.К., Маляренка А.В.,Леванчука А.О., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до виробничо-комерційного підприємства «Рожнятівська друкарня», третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області, про відшкодування матеріальних та моральних збитків, за касаційною скаргою виробничо-комерційного підприємства «Рожнятівська друкарня» на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до виробничо-комерційного підприємства «Рожнятівська друкарня» (далі - ВКП «Рожнятівська друкарня»), третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області (далі - УПФУ в Рожнятівському районі Івано-Франківської області), про відшкодування 13 665 грн 60 коп. матеріальних та 5 тис. грн моральних збитків, спричинених внаслідок несвоєчасної видачі відповідачем їй довідки про пільговий стаж роботи та призначення пенсії із запізненням на рік.

Вимоги позову ОСОБА_6 обґрунтувала тим, що внаслідок протиправних дій відповідача вона протягом року не отримувала пенсії і це призвело до втрати доходів які вона могла б реально одержати, і які мають бути стягнуті з винної особи, а також позивач зазнала і моральних страждань які мають бути компенсовані відповідачем з підстав, передбачених ст. 1167 ЦК України.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ВКП «Рожнятівська друкарня» на користь ОСОБА_6 13 665 грн 60 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 3 300 грн витрат на правову допомогу та 243 грн 60 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ВКП «Рожнятівська друкарня» просить скасувати рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2015 року і ухвалити у справі нове судове рішення про відмову в позові у повному обсязі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ВКП «Рожнятівська друкарня» вважає судові рішення у справі незаконними лише в частині задоволених судами позовних вимог про стягнення матеріальних збитків. В іншій частині судові рішення заявником не оспорюються, а тому не є предметом касаційного розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню у зв'язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що позивач та відповідач перебували у трудових відносинах з 13 лютого 2002 року по 11 травня 2011 року. ОСОБА_6 31 вересня 2012 року звернулася до ВКП «Рожнятівська друкарня» з вимогою про надання довідки про пільговий стаж, необхідної для оформлення пенсії, однак відповідної довідки не отримала.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2013 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2013 року, задоволено позов ОСОБА_6 про зобов'язання ВКП «Рожнятівська друкарня» видати уточнюючу довідку про роботу складачем на складально-відливній машині з 13 лютого 2002 року по 11 травня 2011 року із зазначенням в цій довідці її спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

На підставі вказаного рішення суду відповідачем була видана уточнююча довідка і ОСОБА_6 була призначена пенсія з 31 січня 2014 року в розмірі 1 138 грн 80 коп.

Задовольняючи позов в частині вимог про стягнення матеріальних збитків, суди попередніх інстанцій виходили з доведеності позивачем неправомірності відмови директора ВКП «Рожнятівська друкарня» у видачі уточнюючої довідки позивачеві, того, що внаслідок неправомірних дій підприємства позивач отримала пенсію із запізненням та зазнала збитків.

При цьому, стягуючи матеріальні збитки, суди керувалися ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою передбачено обов'язок по відшкодуванню підприємством матеріальної шкоди, заподіяної громадянам внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Відмовляючи в позові про стягнення моральної шкоди, суди виходили з недоведеності позову у цій частині. Спір у цій частині в касаційному порядку не переглядається.

Висновки судів в частині обґрунтованості вимог позивача про стягнення матеріальних збитків є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 3 Постанови КМ України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 20 цієї ж Постанови передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток 5).

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудові книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Зі змісту відповіді УПФУ в Рожнятівському районі Івано-Франківської області на звернення ОСОБА_6 про призначення пільгової пенсії (а. с. 10-11) вбачається, що відомостей які містяться у трудовій книжці останньої, інших наданих ОСОБА_6 документів УПФУ в Рожнятівському районі Івано-Франківської області, недостатньо для оформлення пільгової пенсії. Останній рекомендовано звернутися до відповідача для витребування спірної спеціальної довідки.

Наведені обставини спростовують доводи касаційної скарги щодо помилковості висновків судів попередніх інстанцій у вині відповідача в заподіянні позивачеві матеріальної шкоди, оскільки ВКП «Рожнятівська друкарня» видала позивачеві трудову книжку з усіма необхідними записами для отримання пільгової пенсії. Крім того, доводи касаційної скарги жодним чином не спростовують факту порушення відповідачем вимог ст. 49 КЗпП України щодо обов'язку власника або уповноваженого ним органу видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, судові рішення районного та апеляційного судів, у оспорюваній в касаційному порядку їх частині, залишити без змін.

У зв'язку з наведеним та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу виробничо-комерційного підприємства «Рожнятівська друкарня» відхилити.

Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2015 року в частині задоволених судами позовних вимог ОСОБА_6 до виробничо-комерційного підприємства «Рожнятівська друкарня», третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області, про відшкодування матеріальних збитків залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.В. Кафідова
Судді:М.К. Гримич А.О. Леванчук А.В. Маляренко Т.О. Писана