Єдиний унікальний номер 235/6319/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1449/2017
Єдиний унікальний номер 235/6319/16-ц Головуючий в 1 інстанції: Хмельова С.М.
Номер провадження 22-ц/775/1449/2017 Доповідач: Мірута О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мірути О.А.,

суддів Соломахи Л.І., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Ситнік Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 35360,62 гривень, яка складається із: 3993,89 грн. заборгованість за кредитом; 26256,70 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; 2950,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. та 1660,03 грн. штрафи, посилаючись на наступне. Відповідно до укладеного договору б/н від 18 березня 2011 року відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 7006 гривень 50 копійок та судовий збір в розмірі 273,04 гривень. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог щодо процентів за користування кредитом та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі. В іншій частині рішення суду залишити без змін .

Вважає, що рішення в частині зменшення заборгованості по процентам прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зменшуючи заборгованість по процентам за користування кредитом суд безпідставно встановив не дотримання банком встановленого порядку повідомлення клієнта про підвищення відсоткової ставки за кредитом.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні апеляційної скарги ( а.с. 246).

Відповідачка ОСОБА_1 повідомлена телефонограмою, зареєстрованою за № 4504 від 07.09.2017 року, яка була прийнята відповідачкою особисто (а.с. 243).

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір шляхом заповнення анкети-заяви про приєднання до ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг , відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-9).

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періода», з якою ознайомлена відповідачка, базова процентна ставка в місяць складає 2,5 %. При цьому розмір процентів нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році. Розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості (а.с.8).

Задовольняючи позов частково, суд виходив із того, що відповідачка ОСОБА_1 не виконувала умови договору, своєчасно не повертала суми кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 3993,89 гривень та за процентами в сумі 3012,61 гривень, а взагалі 7006,50 гривень, що підтверджено розрахунком заборгованості. Відмовляючи у задоволенні частини вимог про стягнення штрафів суд виходив із того, що відповідачка зареєстрована у м. Красноармійськ ( нині Покровськ), яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, тому вона звільнена від сплати штрафів, нарахованих на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року відповідно до ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

У цій частині рішення суду не оскаржується.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом суд виходив із того, що з 1 вересня 2014 року позивачем нараховувались відповідачці проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку, тому суд стягнув заборгованість за процентами за користування кредитом за весь період із розрахунку 30% на рік.

З таким висновком суду колегія суду погоджується з огляду на наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст. 1054 ЦК України.

Згідно із частиною 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, саме такий договір приєднання і був укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_1

В анкеті-заяві про приєднання до ОСОБА_2 та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 18.03.2011 року відповідачка ОСОБА_1 своїм підписом погодилась з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а.с. 8).

Згідно розділу 2.1.1 «Кредитні карти» ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг, які затверджені наказом голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» № СП-2010-256 від 06.03.2010 року (далі ОСОБА_2), для надання послуг ОСОБА_2 видає ОСОБА_3, вид якої визначений в Памятці клієнта (Довідка про умови кредитування) та Заяві, підписанням якої ОСОБА_3 та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання ОСОБА_3 зазначена в Заяві (п. 2.1.1.2.1) (а.с. 10-33).

На підставі укладеного договору ОСОБА_1 була видана картка з терміном дії до серпня 2014 року.

Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна. 55 днів пільгового періоду», згідно якої передбачена процентна ставку за користуванням кредитом 2,5% на місяць, тобто 30% річних на залишок заборгованості (а.с.8).

Згідно п. 2.1.1.2.3 ОСОБА_2 після отримання Банком від ОСОБА_3 необхідних документів та Заяви, ОСОБА_2 проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. ОСОБА_3 дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банка, і ОСОБА_3 дає право Банку в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Згідно п. 2.1.1.2.4 ОСОБА_2 підписання цього Договору є прямою та безумовною згодою ОСОБА_3 стосовно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком

Згідно виписки по картрахунку за період з 01.01.1999 року по 29.05.2017 року відповідачці був встановлений кредитний ліміт в розмірі 4000 грн. (а.с. 141-148).

З виписки по картрахунку вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами з 18.03.2011 року по 01.01.2014 року (знімала гроші в банкоматі, розраховувалася кредитною картою за комунальні послуги через термінали, поповнювала карту готівкою) (а.с. 147).

Згідно п. 2.1.1.5.5 ОСОБА_2 ОСОБА_3 зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦПК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є порушенням зобов'язання.

Згідно п. 2.1.1.5.6 ОСОБА_2 в разі невиконання зобовязань за Договором на вимогу Банку ОСОБА_3 зобовязаний виконати зобовязання по поверненню Кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), оплаті винагороди Банку .

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором від 18 березня 2011 року б/н складає: 3993,89 грн. заборгованість за кредитом; 26256,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2950,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. та 1660,03 грн. штрафи (а.с. 5-6).

Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 не вносить щомісячних платежів, в тому числі не сплачує проценти за користування кредитом, ОСОБА_2 обґрунтовано відповідно до п. 2.1.1.5.6 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягненням заборгованості в примусовому порядку.

Відповідно до ч.1,3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» стосуються тільки непогодження позивача з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні процентів з урахуванням підвищеної процентної ставки.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором в частині нарахування процентів вбачається , що з 01.09.2014 року процентна ставка збільшена банком до 34,8%, а з 01.04.2015 року до 43,2 %.

Перевіряючи законність підвищення позивачем процентної ставки за користування кредитом, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно п. 1.1.3.2.3 ОСОБА_2 має право здійснювати зміну Тарифів та інших умов обслуговування рахунків. При цьому ОСОБА_2, за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш, як за 7 днів до введення змін проінформувати ОСОБА_3, зокрема, у виписці по Картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів ОСОБА_2 не отримав повідомлення від ОСОБА_3 про незгоду із змінами, вважається, що ОСОБА_3 прийняв нові умови (а.с. 10 33).

Дослідивши надані сторонами докази по справі, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім доказам по справі і прийшов до обґрунтованого висновку, що банк не дотримався встановленого порядку повідомлення клієнта про підвищення відсоткової ставки за кредитом, тим самим зробив це в односторонньому порядку, чим порушив вимоги ст. 1056-1 ЦК України, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не знаходять свого підтвердження.

Крім того, відповідно до наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» № 906 СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року з 01.09.2014 року актуалізовані тарифи, зокрема, по карті Універсальна: трати клієнтів з 01.09.2014 року 2,9%; трати клієнтів до 01.09.2014 року 2,5%; по всім тратам, які здійснені до 01.09.2014 року проценти будуть нараховуватися по старій ставці до повного погашення заборгованості по цим тратам.

З виписки по картрахунку з 01.01.1999 року по 29.05.2017 року вбачається, що відповідачка ОСОБА_1, починаючи з 02.01.2014 року кредитною карткою не користується, будь-яких грошових витрат, операцій не здійснює, остання трата була 01.01.2014 року, а тому підстави для нарахування їй збільшених процентів за користування кредитом з 01.09.2014 року до 2,9% на місяць (34,8% на рік) , а з 01.04.2015 року до 3,6 % на місяць ( 43,2 % на рік) відсутні. Отже, при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід використовувати первинно встановлену в договорі процентну ставку 2,5% щомісяця, що складає 30,00% річних.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, частково задовольняючи позов в частині стягнення заборгованості по процентам, прийшов до правильного висновку щодо незаконності підвищення банком 30% ставки на 34,8% та на 43,2% та здійснив правильний розрахунок заборгованості по процентам, виходячи із 30% ставки в сумі 3012,61 гривень.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог та стягнення процентів із розрахунку 30% на рік за весь період, без урахування підвищення процентної ставки законним та обгрутнованим, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не заслуговують на увагу.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2017 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Суддя