У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., ЛеванчукаА.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного підприємства Фірма «Норк», третя особа - Харківська міська рада, про визнання недійсним договору; за зустрічним позовом Приватного підприємства Фірма «Норк» до ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 10 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 10 січня 2008 року між ним та Приватним підприємством Фірма «Норк» (далі - ПП Фірма «Норк») укладено договір позички нежитлової будівлі, згідно з яким останнє зобов'язалося передати йому у тимчасове безоплатне користування нежитлову будівлю літ. «А-1», площею 61,8 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1. Після укладення зазначеного договору позивачу стало відомо, що у ПП Фірма «Норк» відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на вищевказане нерухоме майно.

У квітні 2008 року ПП Фірма «Норк» звернулося до суду із зустрічним позовом, у якому просило визнати за ним право власності на новостворене нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. А-1, розташовану по АДРЕСА_1 та визнати дійсним договір позички цієї нежитлової будівлі.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 травня 2008 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним договір позички нежитлової будівлі від 10 січня 2008 року, укладений між ОСОБА_4 та ПП Фірма «Норк». Зустрічний позов ПП Фірма «Норк» задоволено частково. Визнано за ПП Фірма «Норк» право власності на новостворене нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. «А-1» (торговельний павільйон), загальною площею 61,8 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1. У задоволенні позовних вимог ПП Фірма «Норк» про визнання дійсним договору позички нежитлової будівлі від 10 січня 2008 року відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 травня 2017 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 травня 2008 року у частині визнання за ПП Фірмою «Норк» права власності на новостворене нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. «А-1» (торговельний павільйон), загальною площею 61,8 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у позові. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду у частині відмови у визнанні за ПП Фірмою «Норк» права власності на новостворене нерухоме майно та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Із запереченнями на касаційну скаргу звернулися Харківська міська рада та ТОВ фірма «Радій ЛТД»

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Стаття 331 ЦК України визначає загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва.

Правовідносини, що виникають з приводу самочинного будівництва, тобто у випадках, коли вимог закону при створенні нової речі (самочинному будівництві) були порушені, врегульовано ст. 376 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки) будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо за договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, то державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 26 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянку в такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих і будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Судами встановлено, що згідно з договором оренди землі від 31 березня 2005 року, укладеним між Харківською міською радою та ПП Фірма «Норк», останньому у строкове платне користування, а саме до 01 грудня 2009 року (але не пізніше початку реконструкції проспекту) була надана в оренду земельна ділянка, загальною площею 0,0090 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На цій земельній ділянці ПП Фірма «Норк» збудувала тимчасовий торговельний павільйон у складі тимчасового торговельного комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 Вказаний об'єкт будівництва прийнято в експлуатацію на підставі акта від 06 жовтня 2005 року державної приймальної комісії.

Підставою для надання в оренду вказаної земельної ділянки став розроблений ПП Фірма «Норк» проект відведення земельної ділянки, в якому містився висновок Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради від 26 січня 2004року, відповідно до якого земельна ділянка за вказаною адресою надавалася ПП Фірма «Норк» з обмеженням містобудівного характеру, а саме без права капітальної забудови, розміщення об'єкту надається до початку реконструкції - АДРЕСА_1. Вказані обмеження були передбачені у зв'язку з перебуванням зазначеної земельної ділянки в межах «червоних ліній» АДРЕСА_1, на яких, відповідно до затвердженого Генерального плану м. Харкова, була запланована реконструкція об'єктів транспортного комплексу.

Незважаючи на зазначені обмеження, протягом 2007−2008 р.р. ПП Фірма «Норк» самочинно здійснило реконструкцію тимчасового торговельного павільйону. Вказана споруда реконструйована без відповідних дозволів уповноважених на те органів. Новостворений спірний об'єкт в установленому законом порядку в експлуатацію не прийнято.

З метою визнання права власності на реконструйований об'єкт, ПП Фірма «Норк» надало лише технічний висновок про стан будівельних конструкцій і можливості експлуатації нежитлової будівлі літ. «А-1», розташованої по АДРЕСА_1, який складено Приватним охоронним підприємством «Білий Ведмідь» у 2008 році. На момент складання даного висновку площа новоствореної будівлі становила 77,80 кв. м, замість 61,80 кв. м, як це вказано у технічному паспорті. За результатами натурного дослідження будівельні конструкції об'єкту знаходяться у задовільному стані (а. с. 51−65).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2006 року № 1434, Положення про інспекцію державно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, у м. Києві і Севастополі, затвердженого наказом Мінрегіонбуду України від 19 листопада 2007 року № 317, основним завданням інспекції та її територіальних органів є виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Крім того, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю є єдиним органом державної влади, уповноваженим на встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації й на видачу свідоцтва про відповідність збудованого об'єкту проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Доказів стосовно того, що ПП Фірма «Норк» зверталося до відповідних органів державної влади про узаконення самочинно реконструйований тимчасовий торговельний павільйон в нежитлову будівлю і що в цьому їй було відмовлено, матеріали справи не містять.

Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у визнанні за ПП Фірмою «Норк» права власності на новостворене нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. «А-1» (торговельний павільйон), загальною площею 61,8 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідно до договору оренди землі від 17 травня 2005 року № 6965/05, укладеного між Харківською міською радою та ТОВ фірма «Радій ЛТД», за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться об'єкт нерухомого майна - будівля фотомагазину, яка належить орендарю на праві приватної власності на підставі акта Державної приймальної комісії, рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 10 жовтня 2001 року № 1852, рішення Виконавчого комітету Комінтернівської районної у м. Харкові ради від 17 листопада 2014 року № 278-2.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 грудня 2004 року право власності на літ. «А-1» по АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ фірма «Радій ЛТД».

ТОВ фірма «Радій ЛТД», яке не є стороною у справі, вказувало на порушення свого права як власника суміжної земельної ділянки, про яке вони дізналися у 2016 році, коли укладали з Харківською міською радою новий договір оренди землі. На обґрунтування своїх доводів ТОВ фірма «Радій ЛТД» надало кадастровий план земельної ділянки НОМЕР_1, з якого вбачається, що проводячи реконструкцію тимчасового торговельного павільйону у нежитлову будівлю ПП Фірма «Норк» вийшло за межі відведеної їй у користування земельної ділянки (а. с. 92).

Зазначене спростовує доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що рішення суду першої інстанції не зачіпає права ТОВ фірма «Радій ЛТД».

Посилання ОСОБА_4 на порушення судом його права на повідомлення про час та місце розгляду справи спростовуються повідомленнями про вручення поштового відправлення, відповідно до якого 29 квітня 2017 року ОСОБА_4 отримав судову повістку про виклик до суду на 10 травня 2017 року (а. с. 271).

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 10 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Іваненко Ю.Г. Леванчук А.О.