Справа № 301/666/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с. Білки, вул. Мічуріна, №46, Іршавського району, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 03.01.2003 року померла ОСОБА_4, яка заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_4 є її чоловік та сини сторони по справі. Позивач спадщину прийняв, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок в с. Білки, вул. Мічуріна, №46, який входить до складу спадкового майна, оскільки такий у встановленому законом порядку не зареєстрований та на нього відсутні правовстановлюючі документи. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити ( а.с. 26,30).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяви, в яких визнали позов і просили розглянути справу по суті у їх відсутності (а.с.27-29,41-43).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в с. Білки, вул. Мічуріна, №46, Іршавського району, не зареєстрований (а.с.31,44). Згідно запису в погосподарській книзі с. Білки вказаний будинок побудований у 1963 році та належав на праві власності ОСОБА_4, яка померла 03.01.2003 року (а.с.11). Дана обставина підтверджується технічним паспортом (а.с.32-40). За будинком закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,14 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,30 га (а.с.9).

ОСОБА_4 померла 03.01.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №202403 від 22.12.2015 року (а.с.5). Заповіту ОСОБА_4 не залишила ( а.с.10).

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Спадкоємець першої черги за покійною ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1, прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживав з нею в одному будинку в с. Білки, вул. Мічуріна, №46, і не відмовився від спадщини, тобто вступив в управління спадковим майном, та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину (а.с.10).

Інші спадкоємці першої черги відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилися. Згідно поданих до суду заяв, відповідачі не бажають спадкувати за покійною ОСОБА_4 і не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем (а.с.41,42).

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець ОСОБА_1 спадщину за померлою матір'ю не оформив та свідоцтво про право на спадщину не отримував. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що розташований в с. Білки, вул. Мічуріна, №46, та входить до складу спадкового майна, оскільки на вказане нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи та житловий будинок не зареєстрований.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідачі не заперечують проти визнання права власності на вказаний будинок за позивачем.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок позивачка не може, оскільки на вказане нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи та житловий будинок не зареєстрований.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок побудований у 1963 році, коли набуття права власності на нерухоме майно не повязувалося з його державною реєстрацією, тому такий не зареєстрований.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності.

Оскільки згідно запису в погосподарській книзі села власником житлового будинку в с.Білки, вул. Мічуріна, №46, була ОСОБА_4, спадкоємцем якої є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549, 561 ЦК УРСР, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с. Білки, вул. Мічуріна, №46, Іршавського району, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських