Справа №167/1058/17
Провадження №2/167/366/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Сіліча І.І.

при секретарі - Форсюк Т.М.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що згідно виконавчого листа, виданого Рожищенським районним судом 07 вересня 2016 року, з ОСОБА_2 в її користь має проводитися стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 2 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, адже він не виконує зобов'язання по матеріальному утриманню своєї дочки ОСОБА_4, відповідно до рішення суду. Станом на 01 серпня 2017 року згідно довідки-рахунку, виданої державним виконавцем Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5, сума заборгованості по аліментах ОСОБА_2 становить 3383,87 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ч.1 ст.196 СК україни, просить стягнути з відповідача в її користь 1334,00 грн. неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів за період з 01 серпня 2016 року по 01 серпня 2017 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, зазначених в позовній заяві, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому позов визнав не визнав, не згідний платити неустойку по аліментах в сумі 1334 грн.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 31 серпня 2016 року у справі №167/823/16-ц, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_1 стягнуто в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 2 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

07 вересня 2016 року Рожищенським районним судом Волинської області видано виконавчий лист за вказаним рішенням (а.с.7).

Відповідно до довідки-рахунку Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області заборгованість ОСОБА_2 за вищевказаним виконавчим листом станом на 01.08.2017 року становить 3383,87 грн. (а.с.8). Зазначена заборгованість не виплачена відповідачем позивачу добровільно.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У ст.150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Оскільки відповідач не вжив усіх заходів для погашення заборгованості, при цьому не довів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування неустойки.

Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі №6-81цс13, яка є обов'язковою для застосування судами відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України.

З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводились стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Таким чином, неустойка за прострочення сплати аліментів за період з 01 серпня 2016 року по 01 серпня 2017 року становить 1334,00 грн.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягує з відповідача на користь позивача неустойку ( пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1334 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі ст.ст.180, 181, 196 СК України, ст.ст.526, 530, 610, 612 ЦК України, керуючись ст.ст. 6, 8, 10, 11, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 1334 (одна тисяча триста тридцять чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.І.Сіліч