Справа № 647/1836/17
№ провадження 2/647/672/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді: Корсаненкової О.О.

за участю секретаря: Бондаренко Г.В.

представника позивача: ОСОБА_1

адвоката: Мальцевої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Берислав Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, суд

встановив:

У серпні 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що з 23.06.2006 року по теперішній час вона зареєстрована та проживає в будинку АДРЕСА_1. З того часу, тобто вже більше 10 років позивач, як власниця добросовісно, безперервно та відкрито використовувала даний будинок для проживання, доглядала за ним, утримувала його разом з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в належному технічному стані, робила капітальні та поточні ремонти, сплачувала за комунальні послуги. До теперішнього часу ніхто не претендував та не претендує на даний будинок. В зв'язку з чим позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_1 та її адвокат в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити по вищезазначеним обставинам. ОСОБА_1 пояснила, що у 2005 році померла їх сусідка ОСОБА_4, син якої був на похованні та дозволив ОСОБА_3 зареєструватися та користуватися будинком по АДРЕСА_1 Він зазначив, що не буде вступати у спадщину, йому цей будинок не потрібен. З того часу він за вказаної адресою не з'являвся, місце його перебування позивачу не відомо. ОСОБА_3 відкрито, безперервно проживає у будинку та доглядає за ним, відновила водо- та світлопостачання, оплачує земельний податок та всі комунальні послуги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заявою від 05.09.2017 року просив розглянути справу за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторони, належних чином повідомленої про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оглянувши інвентарну справу, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

З копії по господарської книги вбачається, що власником будинку за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 (а.с.62).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 25.08.2017 року (а.с.42).

З листа №1051/01-16 від 28.08.2017 року Бериславської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкова справа не заводилась за відсутності заяв від спадкоємців(а.с.39).

Відповідно до довідки Львівської сільської ради № 3537 від 13.09.2017 року, у будинку за адресою АДРЕСА_1, який за даними по господарської книги належить ОСОБА_5, на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.60).

За даними будинкової книги, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 23.06.2006 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13-14). Зазначене також підтверджується відміткою про реєстрацію у паспорті громадянки України (а.с.48-49).

Згідно з довідками Львівської сільської ради №2926 від 29.06.2017 року та № 3538 від 13.09.2017 року, ОСОБА_3, з 23.06.2006 року по теперішній час зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.20, 60).

З довідок Львівської сільської ради №2927 від 29.06.2017 року, довідок КП «Хвиля»№465, 465 від 03.07.2017 року та технічних умов прокладення водопроводу вбачається, що ОСОБА_3 сплачує земельний податок фізичних осіб з 2006 року - заборгованості не має, користується водо мережею - заборгованості не має (а.с.21, 22, 24, 26).

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 18.04.2007 року, було відновлено світло постачання будинку по АДРЕСА_1 (а.с.23).

Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 19.04.2017 року, житловий будинок був побудований у 1937 році, господарські будівлі та споруди були побудовані з 1937 року по 1990 рік, власником є ОСОБА_5, документи не оформлені (а.с.15-18).

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що є сусідами із ОСОБА_3, яка з 2006 року відкрито, безперервно проживає по АДРЕСА_1, оплачує комунальні послуги, зробила ремонт в будинку. ОСОБА_3 із матір'ю стала проживати у вказаному будинку після смерті власниці ОСОБА_5 Родичі останньої у селі не з'являються, будинком не цікавляться. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено.

Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

З постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вбачається, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України) (п. 9 Постанови).

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови).

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що ОСОБА_3 за згодою правонаступника власника у червні 2006 року вселилася до будинку по АДРЕСА_1 та з того часу користується вказаним будинком, оплачує всі комунальні послуги та податки, здійснює ремонтні роботи, тобто більше 10 років добросовісно, відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами та показами свідків, при цьому спадкоємці власниці ОСОБА_5 протягом цих років не виявили інтересу до спадщини та не заявили своїх прав на неї, враховуючи наведені обставини справи та положення діючого в Україні цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку ст.344 ЦК України за набувальною давністю, в зв'язку з чим вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.328, 344 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бериславський районний суд. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О.Корсаненкова