Справа № 738/71/17
№ провадження 2/738/180/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складі:

судді Слісар А.В.

секpетаpя Зубкович Н.Ф.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Менського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно. Позов обгрунтований тим, що 17.12.2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 був укладений договір дарування житлового будинку № 11 по вул. Успенська в с. Березна Менського району Чернігівської області (далі Господарство). 23.08.2016 року ОСОБА_7 помер. За життя ОСОБА_7 обіцяв, що частина Господарства перейде позивачу у власність про що знала і відповідач по справі, однак після смерті їх батька відповідач відмовляється ділитися Господарством. Крім того, позивач зазначає що він, ще за життя батька за свої кошти та своїми силами провів багато значних будівельних змін у Господарстві, а тому п. 6 Договору дарування житлового будинку порушує його права, в зв»язку з тим, що він у Господарстві переплановував та переобладнував господарські споруди, а в п. 6 Договору, зазначено що самочинних переобладнань, перепланувань, добудов, перебудов, реконструкцій не існує. Крім того, позивач зазначає, що Господарство яке є предметом спірного договору дарування, було збудовано спільно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 однак остання не давала письмової згоди на дарування Господарства.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав викладених у ньому. Додатково пояснив, що він у 2000 році за свої кошти побудував сарай на території Господарства, в 2001 році літню кухню, а в 2002 році погріб, крім того в будинку поміняв вікна. Зазначив, що відповідачка знала про те що він багато будував у Господарстві споруд. Коли він(позивач) одружувався, то на весіллі його батьки в усній формі подарували йому Господарство, однак письмового Договору не укладали. Вказав, що його мати ОСОБА_8 хворіє на склероз, а тому не могла дати письмову згоду на дарування Господарства.

Додатково на поставлені в судовому засіданні запитання, позивач зазначив що в Господарстві не проживає приблизно з вересня 2003 року. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не визнавалися не дієздатними. Господарські споруди будувалися на території Господарства на новому місці. До свого батька ОСОБА_7 позивач не мав майнових претензій з приводу побудованих господарських споруд.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав викладених у ньому. Додатково у судовому засіданні на поставлені питанні зазначив, що зазначені у Договорі дарування житлового будинку господарські споруди відповідають технічному паспорту, однак в спірному Договорі предмет правочину вказаний не вірно.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомлялися.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав повністю. Зазначив, що ОСОБА_7 до дня своєї смерті був власником Господарства, а тому розпоряджався ним на власний розсуд. Договір дарування житлового будинку укладений згідно чинного законодавства і ОСОБА_8 надавала письмову згоду на дарування Господарства про що зазначено у п. 11 Договору дарування. Крім того, додатково зазначив, що відсутні будь які відомості про захворювання ОСОБА_8 на склероз.

Приватний нотаріус ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав повністю. Зазначив, що позов не обгрунтований, а позивач не є стороною Договору дарування. Пояснив, що посвідчувати договір дарування житлового будинку їздив за місцем проживання ОСОБА_7, оскільки останній похилого віку. ОСОБА_8 особисто надавала письмову згоду на дарування Господарства. Дієздатність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перевірялися шляхом спілкування. ОСОБА_7 на час дарування Господарства був його власником, а тому розпорядився ним на власний розсуд. Предмет Договору дарування відповідає технічному паспорту, який знаходиться у справі.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що вона рідна сестра сторін по справі та дочка ОСОБА_7 Зазначила, що на весіллі у позивача, йому батьки в усній формі подарували Господарство. Позивач з ОСОБА_7 разом будували господарські споруди на території Господарства за особисті кошти позивача. ОСОБА_7 постійно говорив, що Господарство буде належати позивачу. У відповідача є ще один будинок. ОСОБА_8 приблизно вже 5-6 років як хворіє на склероз і її возили в лікарню з приводу цього захворювання.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що він рідний брат позивача та відповідача та син ОСОБА_7 Зазначив, що Господарство будував їх батько ОСОБА_7 і він постійно говорив позивачу, що Господарство достанеться йому, тому і ремонтуй господарські споруди. На весіллі у позивача, батьки йому в усній формі подарували Господарство. Починаючи з 2000 року позивач збудував на території Господарства сарай, літню кухню, погріб. Погріб він(свідок) допомагав копати. Приблизно з 2002 року позивач не мешкає у Господарстві. У нашої матері ОСОБА_8 «щось не гаразд з головою». Мені не відомо чи надавала мати письмову згоду на дарування Господарства.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що від рідний брат позивачу та відповідачу. Їх батько ОСОБА_7 подарував будинок відповідачу, як це відбулося йому не відомо. Зазначив, що коли позивач одружувався, батьки в усній формі йому подарували будинок. З 2000 року позивач будував на території Господарства господарські будівлі. Ремонтувати будинок батькам допомагала вся родина, але сарай та літню кухню будував позивач сам за власні кошти. Будувати сарай була ініціатива батька. ОСОБА_8 хворіє на склероз приблизно з 2013 року.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, третю особу та показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було укладено договір дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу ОСОБА_4В.(далі Договір). Згідно Договору, ОСОБА_7 передав безоплатно у власність ОСОБА_6 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: смт Березна Менського району Чернігівської області, вулиця Колгоспна, 11, який має наступні характеристики: будинок дерев»яний А-1 з верандою цегляною а-1, прибудовою А1-1, має 36,0 кв.м. житлової площі та 81,5 кв.м. загальної площі; з надвірних будівель та споруд є: сарай з шлакобетону Б-1, сарай з каменю легкобетонного - В-1, В1-1, літня кухня з каменю перлітобетонного Г-1 з тамбуром цегляним г-1, погреби цегляні а1-1, Д-1, баня цегляна Ж-1, убиральня дощата З-1.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, станом на 17.12.2015 року ОСОБА_7 був власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: смт Березна Менського району Чернігівської області, вулиця Колгоспна, 11.

Відповідно до частини 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частина 1 та 2 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов»язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Згідно з положенням частин 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1 і 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (осорюваний правочин).

Згідно п. 6 Договору дарування житлового будинку, Дарувальник стверджує, що Предмет договору не містить недоліків або особливих властивостей, які можуть бути небезпечними для життя, здоров'я, майна Обдаровуваної або інших осіб; що самочинних переобладнань, перепланувань, добудов, перебудов, реконструкцій щодо Предмету договору та інших змін щодо його технічних характеристик, зокрема таких, які потребують попереднього погодження й отримання дозволів компетентних органів, не здійснювалось, а також те, що технічні характеристики житлового будинку фактично відповідають тим, які зазначені у технічному паспорті від 23.10.2015 року. Відчужуваний житловий будинок візуально оглянутий Обдаровуваною до підписання цього договору. Недоліків, які перешкоджають використанню за цільовим призначенням житлового будинку та/або самочинних переобладнань, перепланувань, добудов, перебудов, реконструкції, на момент його огляду не існує, технічні характеристики житлового будинку фактично відповідають тим, які зазначені у технічному паспорті від 23.10.2015 року. Претензій до Дарувальника щодо якісних характеристик Предмету договору Обдаровувана не має.

Згідно інформаційної довідки, щодо об'єкту нерухомого майна № 441 від 29.10.2015 року експлуатація надвірних споруд є правочинна.

Крім того, з досліджених в судовому засіданні технічного паспорта від 23.10.2015 року та інвентиризаційної справи на Господарство, судом не встановлено самочинних переобладнань та перепланувань господарських споруд.

Твердження позивача про те, що ОСОБА_8 не надавала письмової згоди на укладення оспорюваного Договору дарування не відповідає дійсності та спростовується копією заяви від 17.12.2015 року(а.с.76 на звороті).

Підсумовуючи вище викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову, а позовні вимоги вважає не обгрунтованими, оскільки позивачем не доведено порушення будь яких норм ЦК України та іншого законодавства у момент вчинення Договору дарування житлового будинку від 17.12.2015 року.

На підставі викладеного та кеpуючись ст. ст. 203, 215, 717 ЦК України, ст. ст. 15, 212- 215 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Менського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя А.В. Слісар