УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Українські національні інформаційні системи», третя особа - ОСОБА_5, про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду

м. Києва від 30 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Українські національні інформаційні системи» (далі - ТОВ «НВФ «УНІС») кошти в сумі 1 509 250 грн, як набуті без достатньої правової підстави.

На обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 27 квітня 2009 року відбулося засідання позачергових загальних зборів учасників відповідача, оформлене протоколом позачергових Загальних зборів учасників ТОВ «НВФ «УНІС» № 27- 04/2009, де загальними зборами було розглянуто питання про: вихід товариства з обмеженого відповідальністю «Центр Еніо Плюс» зі складу учасників товариства; прийом до складу учасників товариства - ОСОБА_4 збільшення розміру статутного (складеного) капіталу товариства за рахунок додаткових внесків учасників; розподіл часток, що належать учасникам у статутному (складеному) капіталі товариства; затвердження змін до статуту товариства, викладеного у новій редакції, та про його державну реєстрацію.

На виконання рішення зборів учасників товариства, оформленого протоколом № 27-04/2009 від 27 квітня 2009 року, позивачем було внесено на розрахунковий рахунок ТОВ «НВФ «УНІС» для збільшення розміру статутного фонду 1 509 250 грн: 29 липня 2009 року - 1 009 250 грн,

30 червня 2010 року - 96 000 грн., 07 липня 2010 року - 387 000 грн., 13 липня

2010 року - 10 000 грн, 14 липня 2010 року - 5 819 грн, 04 жовтня 2010 року -

1 181 грн.

21 січня 2015 року Київським апеляційним господарським судом прийнято рішення про залишення без змін рішення Господарського суду міста Києва

від 02 жовтня 2014 року по справі №910/12225/13, яким було задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання недійсними рішення зборів учасників товариства, оформленого протоколом № 27-04/2009 від 27 квітня 2009 року, та нової редакції статуту товариства, зареєстрованої 06 травня 2009 року.

Вимога про повернення безпідставно отриманих коштів була надіслана відповідачу 08 квітня 2015 року та до часу подання позовної заяви не виконана.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, врахували висновок експертизи від 26 липня 2016 року № 8461/16-33, проведений експертом КНДІСЕ, яким підтверджено невідповідність відтисків печатки ТОВ «НВФ «УНІС» на прибуткових касових ордерах, наданих на підтвердження сплати позивачем відповідачу спірних грошових коштів, та виходили із того, що позивачем не було доведено набуття відповідачем грошових коштів без достатньої правової підстави, дійшовши до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

М.Є. Червинська