1Справа № 335/9983/16-ц 2/335/233/2017
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Апаллонової Ю.В.

при секретарі Кудряшової Ю.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа- Банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ :

06.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Альфа- Банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У процесі розгляду справи позивач уточнив підстави позову, подавши уточнену позовну заяву.

В обґрунтування позову зазначалося, що між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «БАНК КІПРУ» був укладений Кредитний договір № 44/43-868/2010 від 22.11.2010 р.за умовами якого відповідач зобовязався позивачу кредит на споживчі цілі в сумі 1 450 000 грн. строком до 20.11.2020 року під 19,90% річних, а позивач зобовязувався повернути кредит та сплачувати за користування ним відповідно до Графіку повернення кредиту, який є до Кредитного договору.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ОСОБА_2 ПАТ «БАНК КІПРУ» був укладений Іпотечний договір № 170/10 від 22.11.2010р. на умовах якого ОСОБА_2 передав в іпотеку ПАТ «БАНК КІПРУ» житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами № 18-а, загальною 275,4 кв.м., житловою площею 120,2 кв.м., що складається з житлового будинку піт. «3-2», хвіртки цифра «№6», паркану цифра «№8», паркану цифра «6», паркану цифра «№7», замощення цифра «III», що знаходиться за адресою вул. Вузівська у м. Запоріжжя та земельну ділянку загальною площею 0,0398 га, кадастровий номер :05:001:0617, що розташована за адресою вул. Вузівська у м. Запоріжжя.

Позивач сумлінно виконував умови Кредитного договору та своєчасно сплачував щомісячні платежі за користування кредитними коштами.

17.09.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 був вчинений виконавчий напис реєстр. № 11452 про задоволення АТ «Альфа-Банк» за рахунок коштів, отриманих від реалізації житлового з господарчими будівлями та спорудами № 18-а, що знаходиться за адресою вул. Вузівська у м. Запоріжжя та земельної ділянки загальною площею 0,0398 га, вий номер :05:001:0617, що розташована за адресою вул. Вузівська у м. Запоріжжя. На підставі вищезазначеного виконавчого напису державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було відкрито виконавче провадження ВП № 51559892, з якого позивач дізнався про існування вищезазначеного виконавчого напису.

Відповідно до п. 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

27.08.2015 року була складена та підписана позовна заява ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 44/43/868/2010 від 22.11.2010 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Кіпру». Дана позовна заява була зареєстрована в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя 03.09.2015 року. З даної позовної заяви та матеріалів долучених до неї вбачається, що відповідач просив стягнути з позивача заборгованість в розмірі 944474,76 грн., з яких 857549,83 грн.- заборгованість за кредитом, 86924,93 грн.- заборгованість за відсотками.

В виконавчому написі зазначена інша сума заборгованості, а саме заборгованість за тілом кредиту складає 857549,83 грн., заборгованість за відсотками складає 78316,54 грн. Тобто, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідач вже подав позовну заяву до суду про стягнення заборгованості.

Крім того, до матеріалів вищезазначеної позовної зави ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, та ОСОБА_4 додана копія вимоги про досудове врегулювання спору, яка відправлена відповідачем 11.08.2015 р., що підтверджується штампом Укрпошти на реєстрі рекомендованих відправлень та копією квитанції.

З вищенаведеного вбачається відсутність безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, а також те, що виконавчий напис вчинений раніше, ніж це передбачено імперативними нормами законодавства, оскільки виконавчий напис у даному випадку не міг буду вчинений раніше ніж 17.09.2015 року.

У звязку з вищевикладеним, просив суд визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11452 від 07.09.2015 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволені позову в повному обсязі на підставах викладених у позовній заяві.

У судове засідання представник відповідача не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника в якій він просить суд відмовити у задоволені заяви. У судових засіданнях представник відповідача надавав свої пояснення з приводу позову, зазначаючи, що жодного спору на момент вчинення виконавчого напису не було, а нотаріусу надані усі необхідні документи, які потрібні для його вчинення, він відповідає вимогам Закону і підстав для задоволення позову немає, так як позивач зловживає своїми правами, намагаючись ухилитися від виконання взятих на себе зобовязань, наявність яких він визнає, про що свідчить його заяви про реструктуризацію боргу.

Треті особи в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

22.11.2010 року між ПАТ «БАНК КІПРУ», правонаступником якого виступає ПАТ БАНК», та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено Кредитний договір № 44/43-868/2010, відповідно до якого Банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поверненості, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 1450000,00 грн., на умовах, Кредитним договором. Кінцевий термін повернення основної заборгованості 20.11.2020 року.

Також 22.11.2010 року, в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним між Кредитором та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір № 170/10, що посвідчений 22 листопада 2010 року ОСОБА_5 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, за реєстровим 1769, відповідно до якого Іпотекодавець передав в іпотеку Кредитору нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 275,4 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вузівська, будинок 18а; земельна ділянка, що розташована за адресою: м. вл. вул. Вузівська, 18а, площею 0,0398 га.

Надалі 21.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «БАНК КІПРУ» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (Фактор) укладено Договір факторингу № 1. Відповідно до п.п.2.1, 2.2. Договору Клієнт відступає Фактору свої права вимоги Заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на Підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги Заборгованості від Боржників, всі гарантії, надані Боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

Сторони домовились, що одночасно з відступленням прав вимоги Заборгованостей, на підставі Договору Клієнт передає Фактору право вимоги за Договорами Забезпечення.

Також 21.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «НЕОС БАНК», яке є правонаступник усіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «БАНК КІПРУ», та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено Договір № 1 про передачу прав за іпотечними договорами. У п. 1.3. цього Договору зазначено, що до Нового іпотекодержателя переходять усі права і зобовязання Іпотекодержателя як сторони, що іменується «Іпотекодержатель» у зобов'язаннях, що виникли на підставі Іпотечних договорів, в обсязі і на умовах, що існують на момент чинності цим Договором.

Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 22.11.2010 року № 44/43--868/2010, позичальником згідно якого є ОСОБА_2, та відповідними договорами забезпечення.

Внаслідок неналежного виконання обов'язків за кредитним договором у позичальника утворилася заборгованість, у зв'язку із чим ПАТ «Альфа-Банк» було висунуто вимогу про погашення наявної заборгованості, в якій було повідомлено про розмір наявної заборгованості, попереджено про наслідки її невиконання зокрема, примусове стягнення на предмет і пов'язані із цим додаткові витрати.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового виконання частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно ст.1048 цього Кодексу.

Право вимагати дострокового повернення кредиту також передбачене умовами Кредитного договору та Договору іпотеки.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та Договору іпотеки Іпотекодержатель направив Позичальнику/Іпотекодавцю вимогу про усунення порушення від 29.07.2015 року № 65963-34-6/6, проте дана вимога залишена ним без задоволення.

Надалі, у відповідності до Іпотечного договору та ч. З ст. 33 закону України «Про іпотеку», ПАТ «Альфа-Банк» звернулись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису із про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, що станом на 21.07.2015 року, становила: за кредитом - 857549,83 грн.; по відсотках - 78316,54 грн. 07.09.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис на предмет іпотеки, відповідно до Іпотечного Договору.

Статтями 15,16,18 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядку), нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 1 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису на нотаріально посвідчених угодах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Постанова).

Відповідно до вищезазначеної Постанови для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються оригінали нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Тобто безспірною є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Аналогічний висновок викладений в Правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 20 травня 2015 року у справі N 6-158цс15.

Як вбачається з матеріалів справи, у тому числі із копії нотаріальної справи за вказаним виконавчим написом, для отримання виконавчого напису ПАТ «Альфа Банк» подало приватному нотаріусу ОСОБА_3 наступний пакет документів: іпотечний договір №170/10, копію кредитного договору від 22.11.2010 року №44/43-868/2010, заява про вчинення виконавчого напису від 07.09.2015 року, довідка про ненадходження платежів, вимоги про усунення порушення кредитних зобов'язань від 29.07.2015 року та докази їх направлення, довідка - розрахунок заборгованості станом на 21.07.2015 року, розрахунок заборгованості за кредитним договором, опис вкладення в цінний лист про направлення 29.07.2015 року на адресу боржника відповідної вимоги, фіскальний чек «Укрпощти» та інше.

Виконавчий напис вчинено на заборгованість з 21.12.2014 року по 21.07.2015 року.

При цьому ні Закон України „Про нотаріат", ні Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не покладають на нотаріуса обов'язок по перевірці наявності безспірної заборгованості боржника перед стягувачем шляхом дослідження інших документів, не передбачених Переліком.

Згідно до заяви про вчинення виконавчого напису та додатків до неї вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» були виконані зазначені умови, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів, значених у виконавчому написі, не є безспірними.

Отже, суд встановлює, що відповідачем нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень зобов'язань, нотаріусом перевірено наявність необхідних документів, а доводи представника позивача в цій частині є безпідставними.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні та допустимі докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р., стягнення заборгованості на підставі виконавчих написів нотаріусів здійснюється, в тому числі, за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум., передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Аналогічного правового висновку дотримується й ВСУ в Постанові від 26.06.2013 року «…Доводи про те, що наданий банком розрахунок заборгованості не може бути первинним документом, який посвідчує визначену суму заборгованості, є помилковим, оскільки факт прострочення виконання зобов'язання по кредитному договорі позивачем не оспорюється, ніяких доводів чи доказів, які б стосувалися відсутності заборгованості, існування заборгованості в іншому розмірі чи виконання договірних зобов'язань належаним чином не надано».

Більш того, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Крім того, закон не покладає на нотаріуса обовязок по перевірці наявної безспірної заборгованості боржника перед стягувачем шляхом дослідження інших документів, не передбачених Переліком.

А також в Ухвалі ВСУ від 17.09.2010 року - «іпотечний договір є достатнім документом, який свідчить про наявність заборгованість та безспірність вимог стягувана, тому на такому документі нотаріус зобов'язаний вчинити виконавчий напис, незалежно від наявності спору».

З обставин справи вбачається, що нотаріусу банком було надано весь перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172.

Слід зазначити, що виконавчий напис вчинено в межах трирічного строку позовної давності, з дотриманням 30-денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість у відповідності до положень ст. 1050 ЦК України.

Таким чином, нотаріус вчинив виконавчий напис відповідно до закону та підстав відмовляти банку у вчиненні виконавчого напису не було, а підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про те, що сума боргу є спірною та відсутності безспірності відносин сторін щодо виконання зобов'язання.

Зазначаючи про спірність заборгованості, позивач разом з тим на надає жодних розрахунків або переконливих доказів на підтвердження того, що на час вчинення виконавчого напису його заборгованість за кредитним договором була відсутня або була у іншому розмірі ніж зазначено у листах відповідача чи виконавчому написі.

Посилання на те що, на час вчинення виконавчого напису у суді існував спір стосовно розміру заборгованості боржника також є безпідставними.

Під час судового розгляду встановлено, що жодного спору на час вчинення виконавчого напису в Орджонікідзевському районному суді м.Запоріжжя не існувало, адже виконавчий напис було вчинено 07.09.2015 року, а провадження по справі 335/9042/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до боржників було відкрито 05.10.2015 року.

Більш того, сама по собі позовна заява ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення суми заборгованості не свідчить про наявність спору відносно розміру заборгованості боржника, адже у і відповідності до Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року, та згідно до ст.11 ЦПК України позивач ПАТ «Альфа-Банк», лише реалізував своє право щодо захисту порушених прав, та звернувся до суду щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором, що не свідчить про наявність спору, адже по даній справі жодних вимог щодо розміру заборгованості -боржником не заявлялось, та навпаки - дана обставини лише доводить факт існування заборгованості та невиконання обов'язків за Кредитним договором

Розмір заборгованості, що підлягала стягненню, було підтверджено наданим ПАТ «Альфа-Банк» належним розрахунком, на спростування правильності якого позивач не надав жодного доказу (Аналогічного правового висновку дотримується й ВСУ в Постанові від 26.06.2013 року)..

Посилання на різницю у розмірі заборгованості за Кредитним договором у Виконавчому написі та у позовній заяві ПАТ «Альфа-Банк», поданій до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, слід зазначити, що розрахунок заборгованості у Виконавчому написі було розраховано станом на 21.07.2015 року, в той же час, як у позовній заяві - станом на 06.08.2015 року, тому очевидна різниця у розмірі відсотків за Кредитним договором, та розмір заборгованості за тілом кредиту є незмінним, що не свідчить про наявність спору, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15).

Решта доводів позивача, викладені в уточненій позовній заяві як на підставу відсутності безспірності заборгованості, у тому числі надання копії платіжного доручення про сплату ОСОБА_2 заборгованості 2000 грн., судом відхиляються, оскільки по-перше вказане доручення не свідчить про наявність спору щодо розміру, а по-друге, з цієї квитанції неможливо встановити на погашення якої саме заборгованості сплачені ці кошти і чи входить ця сплата у період щодо якого заявлено про вчинення виконавчого напису, а виконавчий напис вчинено із дотриманням встановленого порядку, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У звязку з тим, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 27, 57- 61,212-215,218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа- Банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ю.В. Апаллонова