Номер провадження: 22-ц/785/7806/17
Номер справи місцевого суду: 496/5529/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого- Гірняк Л.А.

суддів Сегеда С.М.

ОСОБА_2

за участю секретаря-Лопотан В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04.08.2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

0 грудня 2010 року позивач звернувся до суду з уточненими позовними вимогами в яких просив тягнути солідарно з ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 70510 грн. та моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

имоги мотивує тим, що 28.06.2014 року приблизно о 07.45 год. на автомобільній дорозі «Одеса-Київ» Біляївського району Одеської області ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 допустив зіткнення з велосипедом «Конандойл», під його керуванням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження та знаходився на лікуванні з 01.07.2015 року по 25.07.2015 року в КУ «Міська лікарня № 5» з діагнозом ЗЧМТ, лінійний перелом зовнішньої пластинки правої лобної пазухи, і йому було завдано матеріальну шкоду, яка полягає у пошкодженні майна та витратах на лікування. Відносно ОСОБА_3 було порушено кримінальне провадження № 0000969 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 18.12.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок вчинення ОСОБА_5 даного злочину, йому завдано матеріальну шкоду на 87048 грн., яка полягає у вартості зіпсованого велосипеда «Конандойл», з урахуванням індексу інфляції на дату подання уточнення, також був зіпсований вело шолом та вело форма, вартістю 2250 грн. та 2710 грн. відповідно, та понесено витрати на лікування.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «СК «Альфа Страхування». ПАТ «СК «Альфа Страхування» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди відшкодувало йому 21497,98 грн. Крім того, неправомірними діями ОСОБА_3 йому завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що він переніс душевні страждання, фізичний біль та сильний емоційний стрес, погіршення стану здоровя та укладу життя, безсоння, страх в управлінні велосипедом та участі у дорожньому русі в якості пішохода. Оскільки відповідачі відмовляються відшкодувати заподіяну шкоду, звернувся до суду з вказаним позовом.

ішенням Біляївського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 33595 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового,про відмову в задоволенні позову посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.Зокрема посилається на те, що невірно встановлений розмір шкоди,не враховано сімейний та майновий стан та стан його здоровя.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Альфа Страхування» просить рішення суду скасувати з ухваленням нового в частині заявлених позовних вимог до них та відмовити в задоволенні позову посилаючись на невідповідність висновків обставинам по справі та порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на те, що суд не врахував,0що велосипед є колісним транспортним засобом,а тому кваліфікаційне свідоцтво оцінювача шкоди необхідно за спеціальністю 1.3., а не 1.7,а тому невірно взято судом до уваги розмір збитків оцінювача ОСОБА_6 котрий невірно оцінив вартість пошкодженого велосипеда навіть без його огляду. Одночасно посилається на те, що суд не зясував вартість велосипеда до та після ДТП так як вважав його знищеним; помилково застосував спосіб солідарної відповідальності як майнової шкоди так і понесених судових витрат.

В судове засідання Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Альфа Страхування» в судове засідання не зявилось,про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В своїй заяві просять відкласти розгляд справи за неможливістю прийняття участі в справі в назначений день.

Судова колегія приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на своєчасність розгляду справи .

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,вислухавши пояснення сторін,що зявились,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла до наступного.

Стягуючи в солідарному порядку з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 33 595 грн. районний суд виходив з розміру шкоди оцінену експертом-товарознавцем ОСОБА_7 в сумі 54 000 грн. відхиливши оцінку спеціаліста ОСОБА_8 з посиланням на те, що останній не мав права на проведення оцінки майна. При цьому районний суд врахував відшкодування шкоди Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Альфа Страхування» в розмірі 20 405 грн.

Стягуючи суму моральної шкоди в розмірі 10000 грн. районний суд виходив з засад виваженості,розумності,справедливості та з врахуванням фізичного болю та тривалого часу знаходження на лікуванні позивача.

Стягуючи в солідарному порядку розмір понесених судових витрат районний суд посилався на вимоги ст.88 ЦПК України.

Проте повністю погодитись з таким судженням суду не можна з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 28 червня 2014 року близько 07.45 год. на 454 км + 824.6 м а/д «ОСОБА_5 - Київ» Біляївського району Одеської області водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21115» держ. № НОМЕР_2, рухаючись з боку міста ОСОБА_5 в напрямку міста Київ, а саме виїхавши з АЗС «Укрнафта» та рухаючись по полосі розгону, при виконанні маневру перестроювання з вказаної полоси розгону у крайню праву полосу для руху, відволікся від управління вказаного транспортного засобу, що виразилося у тривалому спостеріганні у ліве бокове дзеркало заднього виду, в результаті чого допустив зіткнення керованого ним автомобіля марки «ВАЗ 21115» держ. № НОМЕР_2 з велосипедом марки «Конандойл» під керуванням ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку автомобіля марки «ВАЗ 21115» по крайній правій смузі для руху.

Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому пластинки правої лобної пазухи, забиття мяких тканин голови та лівого колінного суглоба, множинних саден верхніх, нижніх кінцівок, голови і спини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 355 від 07.11.2014 року спричинили тривалий розлад здоровя понад 3-х тижнів і по цьому критерію відносяться до категорії середньої тяжкості. Дане ДТП сталося у звязку з порушенням водієм ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «ВАЗ 21115» держ. № НОМЕР_2, п.п.1.5, 2.3, 10.1, 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України.

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 18.12.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить у грошовому еквіваленті 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керування транспортним засобом. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки в розмірі 75000 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. (а.с. 3-4).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.10.2015 року вирок Біляївського районного суду Одеської області від 18.12.2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17.02.2015 року щодо ОСОБА_3 в частині вирішення цивільного позову скасовано. У цій частині призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства (а.с. 8-11).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, судова колегія погоджується з судженням районного суду, що вина відповідача ОСОБА_3 у скоєнні ДТП є доведеною.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року № 4 при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК.

Статтею 24 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

13.12.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Альфа Страхування» та ОСОБА_3 був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується страховим полісом № АС/7413195. Забезпеченим транспортним засобом був автомобіль «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с. 69).

На підставі проведеної оцінки (звіту) вартості матеріального збитку, нанесеного власнику КТЗ Cannondale Supersix, номер рами U52001, пошкодженого внаслідок ДТП 28.06.2014 року, ПАТ «СК «Альфа Страхування» відшкодувало ОСОБА_4 20405 грн. матеріальної шкоди та 1092,98 грн. моральної шкоди.

Зазначений звіт № 166/14 від 12.02.2015 року, складений спеціалістом ФОП ОСОБА_9, останній зробив висновок, що вартість відновлювального ремонту КТЗ Cannondale Supersix, номер рами U52001, визначена з використанням витратного підходу, складає 67338,84 грн., а ринкова вартість, визначена з використанням порівняльного підходу, на момент ДТП складає 20405 грн. (а.с. 40-67).

Відповідно до Правил Дорожнього Руху України введених в дію з 1 січня 2002 роки передбачено , що велосипед «Велосипед - транспортний засіб, крім інвалідних колясок, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому. Велосипедист - особа, яка керує велосипедом.»

Те, що велосипед відноситься до транспортних засобів підтверджується статтею 19.1ПДР.

Ст. 19.1 - В темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:

а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла;

б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі;

в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

В Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів(затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №145/5/2092 від 24.11.03 р. (В редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335 (далі - Методика) в пункті 1.6 дається визначення «колісний транспортний засіб - транспортний засіб, призначений для руху безрейковими дорогами, яке використовується для перевезення людей і (або) вантажів, а також перевезення і приводу під час руху чи на місці встановленого на ньому обладнання чи механізмів для виконання спеціальних робочих функцій, допущених до участі в дорожньому русі. Термін "колісний транспортний засіб" поширюється також на машини, двигуни яких живляться постійним електричним струмом через контактну мережу (тролейбуси).»

Правила (ПДР) відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

В звязку з вищезазначеним судова колегія приходить до висновку,що велосипед є колісним транспортним засобом та для оцінки колісного транспортного засобу необхідно мати ОСОБА_10 свідоцтво оцінювача зі спеціалізацією в межах напряму 1.3 Оцінка дорожніх транспортних засобів.

Оцінювач ОСОБА_9 1.1, має ОСОБА_10 свідоцтво оцінювача зі спеціалізацією в межах напряму 1.3 Оцінка дорожніх транспортних засобів і виконував Оцінку на підставі статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та на підставі вимог Методики.

Оцінювач ОСОБА_11 не зазначав, що велосипед є колісним транспортним засобом, не застосував Методики для визначення розміру шкоди яка є обовязковою під час проведення авто товарознавчих експертиз, при цьому вартість велосипеда встановлена без його огляду.

Незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього. Як вказано в самому Звіті ОЦР-02/16 самим оцінювачем:

«Огляд майна виконавцем оцінки на дату оцінки не проводився».

«Оцінювач не може гарантувати абсолютну точність вихідних даних».

При цьому, оцінювач брав вихідні дані від замовника оцінки (Позивача), а саме з ксерокопії Звіту №166/14, який Суд 1-ї інстанції та самий же оцінювач визнали незаконним.

З врахуванням вищезазначеного, судова колегія дійшла висновку,що Звіт ОЦР-02/16 не відповідає вимогам законодавства, а відтак, відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України, судом не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ у справі щодо вартості заподіяної шкоди позивачеві.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим.

Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на аідновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до іорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, на обґрунтування суми позовних вимог Позивач не надав належним чином складеної оцінки вартості залишків пошкодженого майна, а тому його позовні вимоги є необґрунтованими.

Крім того, статтею 541 Цивільного кодексу України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Згідно статті 543 цього кодексу у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати доодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до приписів Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" суть страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів полягає в тому, що страховик бере на себе зобов'язання відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником іншим, не визначеним умовами договору особам, на умовах і у розмірі, визначених у договорі, а при укладенні договору страхувальник вносить страховику відповідну плату для забезпечення виплати страхового відшкодування.

У звіті спеціаліст ОСОБА_8 зробив висновок, що вартість відновлювального ремонту КТЗ Саппопсіаіе Sирегзіх, 2009 року випуску, номер рами U52001. визначена з використанням витратного підходу, складає 67338,84 грн. (шістдесят сім тисяч триста тридцять вісім грн. 84 коп.), а ринкова вартість КТЗ ,визначена з використанням порівняльного підходу, на момент ДТП складає: 20405 грн. (двадцять тисяч чотириста п'ять грн.).

Отже, відповідно до положень і рекомендацій «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» спеціаліст зробив висновок, що вартість матеріального збитку, нанесеного власникові КТЗ Саппопсіаіе Sирегзіх, 2009 року , внаслідок ДТП, складає: 20 405,00 грн.

18 травня 2015 року страховик здійснив виплату страхового відшкодування Позивачу у розмірі 20405 грн. (двадцять тисяч чотириста пять грн.), виконавши свої зобов'язання.

Виходячи з того, що позивачем не доведено інший розмір заподіяної шкоди так як Звіт ОЦР-02/16 не відповідає вимогам законодавства, а докази вартісті транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди матеріали справи не містять,судова колегія приходить до висновку про безпідставне стягнення матеріальної шкоди в розмірі 33595 грн. так як відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин судова колегія вважає, що районний суд помилково дійшов висновку, що розмір заподіяної шкоди становить 54000 грн,відповідно до визначеної оцінки ОСОБА_11,а тому в силу ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України в цій частині рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового,про відмову в задоволенні позову щодо стягнення матеріальної шкоди.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди має визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з розясненнями, викладеними в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9.Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судова колегія погоджується з судженням районного суду, що неправомірні дії ОСОБА_3 спричинили моральні страждання позивачу,котрі він зазнав в настілок тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості.

Однак, при стягненні розміру моральної шкоди районний суд не взяв до уваги соціальне становище винуватця ДТП, що він є пенсіонером та інвалід 2-ї групи,а його дружина інвалід-1-ї групи.

При цьому первинний позов при розгляді кримінальної справи вимоги заявлялись у розмірі 5000 грн. Однак позивач не навів підстави, а районний суд не зясував збільшення позовних вимог до 15000 грн.

З врахуванням вищенаведеного,судова колегія приходить до висновку про зменшення розміру моральної шкоди до 5000 грн. враховуючи соціальне та матеріальне становище ОСОБА_3

З врахуванням вищезазначеного,судова колегія приходить до висновку, що в силу ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового.

Суд першої інстанції допустився помилки і при стягненні в солідарному порядку розміру судових витрат так як їх стягнення регулюється процесуальним законодавством,зокрема ст.88 ЦПК України, а не нормами матеріального права,котра передбачає солідарний обовязок.

Між тим,районний суд не взяв до уваги, що ОСОБА_12 є інвалідом другої групи та в силу Закону України « Про судовий збір» звільнений від його сплати.

В силу ст.88 ч.2 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 звільнений від сплати державного мита повернення сплати понесених судових витрат в розмірі 1408 грн.за апеляційну скаргу,компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст. 218, 307,309, 316,317,319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» задовольнити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04.08.2017 року скасувати з ухваленням нового рішення.

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В решті позову-відмовити.

Компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому КМУ ПАТ «Страхова Компанія «Альфа Страхування» 1408 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженню в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Головуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді С.М.Сегеда

ОСОБА_2