Справа № 502/1321/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

в складі:

головуючого судді Манжос Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Фоміной О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Приозерненська сільська рада Кілійського району Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1, звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 27.07.2017 року із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог в заяві зазначає, що в Державному акті на право приватної власності на землю, серії IV-ОД № 031059 , який був виданий 23 березня 2001 року на підставі рішення ХХ сесії ХХІІІ скликання Приозерненської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 09 лютого 2001 року № 11 про передачу їй у приватну власність земельної ділянки площею 6.54 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, була допущена орфографічна помилка, а саме прізвище заявника записане як «Бею», замість вірного «Бєю».

Заявник в судове засідання не з'явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі. /а.с. 2/

Представник заінтересованої особи Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, з позивними вимогами згодний та претензій до позову не має. /а.с. 19/

У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 23.03.2001 року ОСОБА_1 на підставі рішення ХХ сесії ХХІІІ скликання Приозерненської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 09 лютого 2001 року № 11, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 031059, на земельну ділянку площею 6.54 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області. /а.с. 4/

Як вбачається з наданої до суду копії паспорта заявника серії КЕ № 829438, виданого Кілійським РВГУМВС України в Одеській області 17.10.1997 року, прізвище власника в ньому значиться як «Бєю»./а.с. 3/

Як вбачається із довідки Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області № 194 від 29.05.2017 року, Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 03105923, виготовлений на ім'я «Бею Олени Федосіївни», видано громадянці ОСОБА_1 . /а.с. 5/

Згідно листа фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за вих. № 12 на звернення ОСОБА_1, виявлено невідповідність у прізвищі у державному акті та з копією паспорту ОСОБА_1, виданого Кілійським РВГУМВС України в Одеській області 17.10.1997 року. У зв'язку з чим позивачу відмовлено у послугах щодо складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки внатурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області. /а.с. 6/

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що особа, яка зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 03105923, а саме ОСОБА_3 та особа, яка зазначена в паспорті громадянина України, серії КЕ № 829438, виданого Кілійським РВГУМВС України в Одеській області 17.10.1997 рокуна ім'я ОСОБА_1, є однією і тією ж особою.

При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

На підставі викладеного, ст.ст.15,16 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 197, 209,213-215,218,223,234,235,256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 031059 , виданого 23 березня 2001 року Приозерненською сільською радою народних депутатів Кілійського району Одеської області на земельну ділянку площею 6,54 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приозерненської сільської ради, виготовленого на імя «Бею Олені Федосіївні».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області в 10-денний строк з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4