Номер провадження 2-о/331/148/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Світлицької В.М.

секретаря Бабкіної О.В.

присяжних ОСОБА_1

ОСОБА_2

за участю прокурора Яланської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_3 про проведення психіатричного огляду ОСОБА_4 у примусовому порядку, заінтересована особа ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В :

Головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про проведення психіатричного огляду ОСОБА_4 у примусовому порядку, заінтересована особа ОСОБА_5 В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що на адресу КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР надійшла заява ОСОБА_5 про психіатричний огляд сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 без його згоди або без згоди законного представника. Згідно інформації, ОСОБА_4 викинув речі із квартири, розмовляє сам з собою, у кімнаті шукає підслуховуючі пристрої, став замкнутим, неохайним. Від огляду лікаря-психіатри відмовляється. На думку лікаря-психіатра за фніормацією наданою ОСОБА_5 можливо припустити наявність у його сина гострого психотичного розладу, ступінь вираженості якого не досягає рівня тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих або неспроможний самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, у звязку з чим проведення психіатричного огляду без згоди особи або без згоди його законного представника не можливо. ОСОБА_5 не погоджується з цим, та продовжує наполягати на огляді його сина, ОСОБА_4, без його згоди або без згоди його законного представника. Посилаючись на вищезазначене, просить суд винести рішення про проведення психіатричного огляду без згоди особи або без згоди його законного представника ОСОБА_4

У судовому засіданні представник КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради лікар-психіатр ОСОБА_6 заяву підтримала та просила її задовольнити з обставин, вказаних в заяві.

В судовому засіданні зацікавлена особа ОСОБА_5 заяву підтримав та просив її задовольнити з обставин, вказаних в заяві.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви заперечувала.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Згідно вимог ст.281 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ст.282 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення про відмову в задоволенні заяви про продовження амбулаторної психіатричної допомоги, продовження госпіталізації, а також рішення про задоволення заяви фізичної особи чи її законного представника є підставою для припинення надання зазначеної примусової психіатричної допомоги.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про психіатричну допомогу" (далі - Закон), діагноз психічного розладу встановлюється відповідно до загальновизнаних міжнародних стандартів діагностики та Міжнародної статистичної класифікації хвороб, травм і причин смерті, прийнятих Міністерством охорони здоров'я України для застосування в Україні. Діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов'язаних із станом її психічного здоров'я.

Згідно зі ст. 11 Закону психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 31.10.2017 року до головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_3 звернуся ОСОБА_5 з заявою про психіатричний огляд сина ОСОБА_4, в обґрунтування зазначає, що три роки тому почались дивні речі з сином, він почав викидати речі, замкнувся в собі, в нього зявились галюцинації. Син не працює, постійно знаходиться вдома, на вулицю не виходить.

З висновку лікаря-психіатра від 24.11.2017 року, вбачається, що ОСОБА_4 від огляду лікаря-психіатра відмовляється. На думку лікаря за інформацією отриманою від ОСОБА_5, можна припустити наявність у сина гострого психічного розладу, ступінь вираженості якого достигає рівня тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих або неспроможний самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, у звязку з чим проведення психіатричного огляду без згоди особи або без згоди його законного представника не можливо.

З матеріалів справи, наданих суду, не вбачається даних про перебування ОСОБА_4 на психіатричному обліку та підстави, які б давали можливість стверджувати про психічні розлади.

Підставою висновку лікаря-психіатра про необхідність проведення психіатричного огляду ОСОБА_4 слугувала лише заява його батька ОСОБА_5

Так само, не надано доказів про те, що ОСОБА_4 відмовився від огляду лікаря-психіатра.

За таких обставин, на думку суду вказані обставини не дають достатніх підстав для обґрунтованого припущення про наявність у ОСОБА_4 психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчиняти дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для нього чи оточуючих.

Тому, посилаючись на відсутність в матеріалах справи відомостей, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, неспроможен самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги, тобто, на обставини, передбачені ст. 11 Закону України Про психіатричну допомогу.

Відтак, заяву головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_3 не можна вважати обґрунтованою, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про проведення психіатричного огляду ОСОБА_4 у примусовому порядку.

Керуючись ст.ст.279-282 ЦПК України, ст.ст.13, 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_3 про проведення психіатричного огляду ОСОБА_4 у примусовому порядку -відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення підлягає негайному виконанню.

Суддя Світлицька В.М.

Присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_7