Провадження № 2-о/750/243/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Карацюба М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Чернігівська міська рада,

встановив:

30.10.2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою у якій просив встановити той факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_1, який народився 04 квітня 1993 року у м. Чернігові, РНКОПП НОМЕР_1, є внуком ОСОБА_2, яка народилася 25 вересня 1931 року у с. Лісківка Ріпкинського району Чернігівської області та померла 21 листопада 2016 року у м. Чернігові.

У судове засідання представник заявника подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи Чернігівська міська рада в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, поклався на розсуд суду.

Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

У відповідності до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради, сім'ї у складі ОСОБА_3, який народився 01 лютого 1927 року, (наймач), ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Рязан) ОСОБА_4, яка народилася 25 вересня 1931 року у с. Лісківка Ріпкинського району Чернігівської області, та ОСОБА_5, який народився 19 вересня 1966 року у м. Чернігові, було видано ордер на жиле приміщення на право зайняття квартири № 53 у житловому будинку № 11 по вул. Свердлова (нині - Гетьмана Полуботка) у м. Чернігові. Вказана квартира була заселена даною сім'єю у передбаченому законом порядку, з подальшою реєстрацією місця проживання осіб за зазначеною адресою.

22 серпня 1992 року ОСОБА_5 було укладено шлюб з ОСОБА_5 (дівоче прізвище - Таран) ОСОБА_6. У цього подружжя невдовзі народився син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_7 набула право користування квартирою № 53 житлового будинку № 11 по вул. Свердлова (Гетьмана Полуботка) у м. Чернігові як член сім'ї наймача 05 вересня 1992 року, ОСОБА_1 на аналогічних підставах - 04 квітня 1993 року.

ОСОБА_5 помер 09 серпня 2001 року, ОСОБА_3 - 15 квітня 2003 року. Після цього, ОСОБА_2 було набуто повноваження наймача зазначеної квартири у порядку частини 1 статті 106 ЖК УРСР.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2006 року у справі № 2-О-135/2006, опікуном ОСОБА_2 було призначено її сина, ОСОБА_8. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 квітня 2007 року у справі № 2-1595/07 КП ЖКГ Деснянського району м. Чернігова було зобов'язанозареєструвати місце проживання ОСОБА_8 у квартирі № 53 житлового будинку № 11 по вул. Гетьмана Полуботка у м. Чернігові у якості опікуна.

21 грудня 2016 року ОСОБА_2 померла.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2017 року у цивільній справі № 750/5412/17 ОСОБА_8 було визнано таким, що втратив право користування квартирою № 53 житлового будинку № 11 по вул. Гетьмана Полуботка у м. Чернігові.

Частиною 1 статті 106 ЖК УРСР передбачено, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

При цьому, абзац 10 пункту 9 розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 грудня 2010 року № 3307/5), передбачає, що повторна видача свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, а також видача витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану при підтвердженні права особи на отримання даних документів та, в окремих випадках, родинних відносин між заявником та особою, щодо якої складено актовий запис цивільного стану.

Абзац четвертий пункту 9 розділу IV названих вище Правил вказує, що на заяві щодо повторної видачі свідоцтва про смерть відділ державної реєстрації актів цивільного стану зазначає дані документів, які підтверджують родинні стосунки заявника з померлим або право на спадкування.

Згідно абзацу першого пункту 13 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 року № 1064 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, фізична особа по досягненні 16-річного віку має право на отримання витягу з Реєстру стосовно відомостей про себе та про своїх родичів за умови пред'явлення паспорта або паспортного документа і документів, що підтверджують родинні стосунки. Абзаци перший-третій включно пункту 14 цього ж Порядку вказують, що витяг з Реєстру про державну реєстрацію смерті видається, зокрема, другому з подружжя, а також батькам, дітям, братам, сестрам, онукам, дідові, бабі та іншим родичам померлої особи за умови пред'явлення ними паспорта або паспортного документа і документів, що підтверджують родинні чи сімейні стосунки; спадкоємцям померлої особи, якщо родинні стосунки та/або право на спадкування підтверджуються документально, за умови пред'явлення паспорта або паспортного документа.

Пунктом 3.8. розділу III Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, передбачено, що фізична особа під час особистого подання заяви (запиту) про надання витягу з Реєстру пред'являє паспорт громадянина України або паспортний документ та у відповідних випадках документи, що підтверджують родинні чи сімейні стосунки.

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 234, пункту 1 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 статті 2 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) передбачено, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Згідно статті 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Частина 1 статті 122 СК України передбачає, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

В той же час, частина 4 статті 143 СК України вказує, що якщо батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я, забрати дитину мають право її баба, дід, інші родичі з дозволу органу опіки та піклування.

Частина 3 статті 161 СК України встановлює, що якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Частини 4 та 5 статті 167 СК України передбачають, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Згідно абзаців першого та другого частини 1 статті 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

З наведеного випливає, що СК України визначає бабу та діда саме у якості родичів онука або онуки.

У ситуації, що склалася, факт походження ОСОБА_1 від його батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_5 JI.M. - посвідчується Свідоцтвом про народження, виданим Деснянським районним відділом ЗАГС м. Чернігова, із зазначенням російською мовою наданого дитині при народженні прізвища як «Нижник». В свою чергу, у актовому записі про народження ОСОБА_5 прізвище його матері також вказане як «Нижник», а батька - як «Нижник». Натомість, прізвище матері ОСОБА_5 за її життя було зазначено у належному вказаній особі паспорті громадянина України саме як «Ніжнік», ідентичним чином було визначено прізвище матері ОСОБА_5 і у складеному на підставі даних паспорту Свідоцтві про її смерть. При цьому, у відповідності до затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 25 03-XII Положення про паспорт громадянина України, саме паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Проте, написання прізвища баби заявника ОСОБА_2, здійснене у її паспорті та виданому Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Свідоцтві про смерть, унеможливлює її ототожнення із особою, вказаною у актовому записі про народження батька заявника як «Нижник Пелагея Василівна».

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1, який народився 04 квітня 1993 року у м. Чернігові, РНКОПП НОМЕР_1, є внуком ОСОБА_2, яка народилася 25 вересня 1931 року у с. Лісківка Ріпкинського району Чернігівської області та померла 21 листопада 2016 року у м. Чернігові, що підтверджується матеріалами справи та нічим не спростовано.

Керуючись ст. ст. 208-209, 256, 292, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву задовольнити.

Встановити, факт родинних відносин, що ОСОБА_1, який народився 04 квітня 1993 року у м. Чернігові, РНКОПП НОМЕР_1, є внуком ОСОБА_2, яка народилася 25 вересня 1931 року у с. Лісківка Ріпкинського району Чернігівської області та померла 21 листопада 2016 року у м. Чернігові.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Л.В.Карапута