Справа № 457/294/17
провадження №2-з/457/15/17
УХВАЛА

22 березня 2017 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретаря Словіцької О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: управління комунальної власності Трускавецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку.

До суду поступила заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить зобовязати Трускавецьку міську раду не вчиняти будь-яких дій, в тому числі і не приймати рішень спрямованих на списання з балансу комунального підприємства «Трускавецьжитло» багатоквартирного будинку №2 по вул. І.Мазепи у м. Трускавці до вирішення справи по суті.

Позивач в судове засідання не зявився та не повідомив причини своєї неявки.

Відповідачі в судове засідання не зявилися та не повідомили причини своєї неявки.

Представник управління комунальної власності Трускавецької міської ради в судове засідання не зявився та не повідомив причини своєї неявки.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення - позовних вимог. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду. Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача.

З наведеної норми вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд при розгляді заяви про забезпечення позову має пересвідчитись, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання можливого рішення про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен встановити чи дійсно є необхідність у застосуванні відповідних заходів.

При застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчинення певних дій відносно відповідача, судом береться до уваги, що вжиті заходи забезпечення позову можуть перешкоджати інтересам інших осіб - співвласників багатоквартирного будинку, які отримують комунальні та інші послуги на підставі договорів, укладених обслуговуючою організацією. Такі дії суду узгоджуються з роз'ясненням, викладеним у пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Судом встановлено, що позивачем до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; заява про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, с у д

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_4