Справа № 740/1197/17
Провадження № 2/740/770/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Галицької сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, який 13.05.2017 уточнила стосовно зазначення свого прізвища з ОСОБА_2 на Рудич та просила визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №14 по вул.Набережна (Пролетарська) в с.Галиця Ніжинського району в порядку спадкування, як на спільне сумісне майно подружжя.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з чоловіком ОСОБА_3 побудували будинок за вищевказаною адресою, який в подальшому був зареєстрований за останнім в цілому. Після померлого 08 грудня 2014 року чоловіка вона фактично прийняла спадщину, так як проживала зі спадкоємцем на час смерті.

В подальшому її дочка подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини на ? частку після батька ОСОБА_3, а вона подала заяву про відмову від даної спадщини, але при цьому нотаріусом було розяснено про можливість відмови і від спільного майна подружжя.

На даний момент вона не може отримати свідоцтво про право власності на ? частку в спільному майні подружжя, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірний будинок, у звязку з поданням відмови від отримання вищевказаного свідоцтва.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача - Галицької сільської ради - в судове засідання не з»явився, надавши клопотання про розгляд справи за їх відсутністі та про визнання позову, що є підставою для його задоволення відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу за її відсутності, вважаючи за можливе позов задовольнити.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, тобто право власності на збудоване до набрання чинності вищезазначеним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, і не виникає виключно у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченого даним Законом.

Відповідно до копії технічного паспорту станом на 20 квітня 2016 року житловий будинок №14 по вул.Набережна (Пролетарська) в с.Галиця Ніжинського району побудований у 1974 році (а.с.16-18).

Згідно довідки КП «Ніжинське МБТІ» станом на 31 грудня 2012 року за ОСОБА_3 зареєстровано на праві особистої власності житловий будинок №14 по вул.Набережна (Пролетарська) в с.Галиця Ніжинського району на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 25.10.1989 року Ніжинським райвиконкомом на підставі рішення №79 від 24.03.1989 року (а.с.14-15). Отже, даний житловий будинок належить до статусу колгоспного двору.

Позивач та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 1962 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 12 січня 1966 року.

Відповідно до ст.ст.123, 126 ЦК Української РСР (в редакції від 18 липня 1963 року) та п.10 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України N 3 від 02 березня 1973 року № 3 "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст.123 ЦК Української РСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.17 Закону України "Про власність" від 07 лютого 1991 року майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Дані положення поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону з 15 квітня 1991 року.

Вищезазначений будинок під час технічної інвентаризації згідно довідки КП "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 04 січня 2016 року №03319 не відображений, як самочинне будівництво, технічний паспорт на нього станом на 20 квітня 2016 року засвідчує прийняття його до експлуатації.

За приписами ст.ст.22, 28 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю; в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

ОСОБА_3 помер 08 грудня 2014 року в с.Галиця Ніжинського району Чернігівської області, позивач ОСОБА_1, як дружина, третя особа ОСОБА_2, як його дитина, відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом до його майна. Спадщину на ? частку прийняла ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкової справи приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 в порядку ст.1274 ЦК України відмовилась від одержання спадщини на користь ОСОБА_2

Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 15 березня 2017 року відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений будинок у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього (а.с.25).

Із врахуванням викладеного,вищезазначений будинок, який побудований у 1974 році, є об'єктом права спільної сумісної власності позивача ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_3, як подружжя, їх частки є рівними і складають по 1/2 частці.

Відмова в оформленні права на належну частку будинку, як об"єкта права спільної сумісної власності подружжя, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку будинку, як частку спільної сумісної власності подружжя. Позивач скористалася передбаченим ст.16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно.

Визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.22,28 КпШС України, 1261, 1269,1274 ЦК України, ст.ст.60, 174 ч.4, 197, 212-215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку №14 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Набережна (Пролетарська) в с.Галиця Ніжинського району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.