Ухвала

іменем україни

13 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 10 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2015 року ОСОБА_6 вступив у коледж ПВНЗ «Міжнародний науково-технічний університет ім. академіка ЮріяБугая» на денну форму навчання, термін закінчення навчання визначений до 30 червня 2018 року. Навчання у коледжі платне. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання. Оскільки відповідач ОСОБА_5 офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, вважає, що аліменти підлягають визначенню у твердій грошовій сумі.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_5 щомісячно аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., починаючи із моменту укладення договору про надання послуг навчання до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2018 року.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11 листопада 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 08 липня 2016 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, в тому числі в межах суми за один місяць негайно. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 10 січня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на період навчання у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 08 липня 2016 року до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, вказавши, що кошти мають бути стягнуті на користь ОСОБА_6

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_6

18 серпня 2016 року ОСОБА_6 змінив прізвище з «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6».

ОСОБА_6 досяг 18 років, навчається на платній основі у коледжі ПВНЗ «Міжнародний науково-технічний університет ім. академіка Юрія Бугая», термін закінчення навчання - 30 червня 2018 року, не працює та перебуває на повному утриманні матері - ОСОБА_4

ОСОБА_5 не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина.

Позивач уклала договір на навчання сина у коледжі ПВНЗ «Міжнародний науково-технічний університет ім. академіка Юрія Бугая» та оплачує це навчання.

ОСОБА_5 не працює, має нерегулярний, мінливий дохід.

Відповідач має на утриманні неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_6 продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати сину таку допомогу.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, на утриманні якого знаходяться двоє неповнолітніх дітей, можливість одержання ОСОБА_6 матеріальної допомоги від матері ОСОБА_4, апеляційний суд вірно визначив розмір аліментів - 500 грн. на місяць, які слід стягнути на повнолітнього сина на період навчання до досягнення ним двадцяти трьох років.

Разом з тим, доводи касаційної скарги щодо неповідомлення апеляційним судом осіб, які беруть участь у справі, про час та місце розгляду справи спростовуються рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 179, 180).

Апеляційним судом повно і всебічно з'ясовано обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, надані сторонами докази, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, були досліджені в судовому засіданні.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, а при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 10 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

О.В.Умнова