Справа № 477/1098/17
Провадження № 2/477/751/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2017 року позивач ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства заборгованість за кредитним договором № б/н від 27 травня 2011 року в сумі 32291 грн. 26 коп., а також судовий збір в сумі 1600,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 27.05.2011 року між сторонами був укладений договір, за яким відповідач одержала кредит в сумі 4000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконувала його умови та не сплачувала в повному обсязі кредитні платежі, через що станом на 30 квітня 2017 року за ним утворилася загальна заборгованість в сумі 32291 грн. 26 коп., тому просив стягнути її з відповідача на свою користь та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, причину неявки не повідомила, хоча про час та місце судового розгляду повідомлена належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 58), у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив, що 27 травня 2011 року відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 18).

Так, згідно Заяви - позичальник оформив кредитну картку виду «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

ОСОБА_3 кредитування, процентна ставка обумовлена в розмірі 3 % на місяць, мінімальний розмір платежу 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн. Дата внесення чергової суми платежу до 25 числа кожного місяця (а.с. 19).

ОСОБА_4 з ОСОБА_3, з 01.01.2013 року всі картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 11) та відсоткова ставка з 01.01.2013 року становила 2.5 % на місяць.

Також Тарифами визначена сума пені за порушення умов кредитування та штраф за аналогічні порушення.

Визначена сума комісії за відповідними операціями.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт надав згоду на зміну ОСОБА_5 самостійно розміру кредитного ліміту.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 вказаних Умов та Правил, клієнт погодився зі зміною банком в односторонньому порядку тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку.

Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов надання споживчого кредиту, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту.

Так, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, що передбачені Договором, позичальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням прострочених процентів та комісій.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повністю виконав взяті на себе зобовязання, а позичальник навпаки, порушила умови Договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів.

ОСОБА_4 розрахунку заборгованості, скориставшись кредитними коштами, відповідач з квітня 2013 року допустила систематичне порушення умов повернення кредиту та сплати процентів, у звязку з чим станом на 30.04.2017 року за нею рахується заборгованість за кредитом (тілом кредиту) в сумі 2698,61 грн. (а.с. 12-13).

Також ОСОБА_5 нараховано проценти. Втім останні, починаючи з дати операції від 05.05.2014 року не відповідають процентній ставці, зазначеній у самому розрахунку та ОСОБА_5.

Так, за датою операції від 05.05.2014 року сума боргу 2118,04 грн., процентна ставка 2.5 % на місяць, розрахунок за 9 днів: 2118,04 грн. х 9 (днів заборгованості) х 2,5%х12/360 (згідно п. 2.1.1.12.6 з розрахунку 360 днів) = 15,88 грн., тоді як за розрахунком банку сума процентів склала 32,84 грн.

Починаючи з дати операції від 29.02.2016 року розмір процентів за простроченим кредитом більший за саму суму простроченого кредиту (580,57 грн.) та становить від 589,81 грн. до 1710,24 грн.

Окрім того, з 01.09.2014 року розмір відсотків нараховано за процентною ставкою 34,8 %.

Втім, відповідно до п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 банк має право проводить зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови.

Відповідно до п.1.1.3.1.9 вказаних Умов банк зобов'язаний не частіше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку.

Заява не містить умов про спосіб надання виписки про стан картрахунку.

Таким чином позивач не надав доказів виконання ним п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг щодо своєчасно сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки, що визначений як 30 % на рік, тобто 2.5 % на місяць (а.с 11 - згідно ОСОБА_4 з ОСОБА_5, з 01.01.2013 року всі картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»).

Крім того, відповідно до ОСОБА_4 з ОСОБА_5 обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 11 зворотній бік, примітка *) зміну щодо процентної ставки по кредитним карткам «Універсальна» та «Універсальна GOLD» здійснено тільки для витрат, здійснених після 01.09.2014 року, а як слідує з розрахунку заборгованості, з березня 2013 року відповідач витрат кредитних коштів не здійснювала. Тому ОСОБА_1 не довів обґрунтованість свого розрахунку, який здійснювався ним за цей період за підвищеними відсотковими ставками.

За такого суд вважає необхідним стягнути суму процентів, починаючи за період з 05.05.2014 року у наступному розмірі:

За період з 05.05.2014 року по 21.05.2014 року включно (23днів, процентна ставка 2,5 %): (2118,04 грн. поточного боргу + 957,64 грн. простроченого боргу) х 23 днів заборгованості х 2,5%х12 / 360 = 58,95 грн.

За період з 22.05.2014 року по 14.08.2014 року (92 дні, процентна ставка 2,5%): (2118,04 заборгованості + 742,66 грн. простроченого боргу) х92 дні х2,5%х12/360= 219,32 грн.;

За період з 15.08.2014 року по 19.09.2014 р. (29 днів заборгованості, процентна ставка 2,9 %): (2118,04 грн. поточного боргу + 636,25 грн. простроченого боргу) х 29 дні х 2,5 % х12/360 = 66,56 грн.;

За період з 20.09.2014 року по 30.04.2017 року включно (948 дні заборгованості, процентна ставка 2,5 %): 2118,04 грн. заборгованості + 580,57 грн. простроченого боргу) х 948 днів х 2,5%х12/360 = 2131,90 грн.

За вищевказаного, сума процентів становить 2736, 71грн. (269,98 грн. станом на 30.04.2014 року + 58,95 грн. з 05.05.2014 року по 21.05.2014 року + 219,32 грн. з 22.05.2014 року по 14.08.2014 року + 66,56 грн. з 15.08.2014 року по 19.09.2014 р. + 2131,90 грн. з 20.09.2014 року по 30.04.2017 року).

Окрім цих сум (а.с. 13), ОСОБА_5 нараховані пеня 3093,86 грн., штраф - 500 грн. (фіксована частина), штраф 1513,87 грн. (процентна складова).

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника за порушення клієнтом строків платежів за будь з яких грошових зобовязань, передбачених умовами Договору, у виді штрафу, що також дублюється довідкою про умови кредитування (Тарифами).

Штраф визначено у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.

В той же час, зі змісту довідки про умови кредитування вбачається, що умовами Договору також передбачена відповідальність за несвоєчасне погашення заборгованості у виді пені.

Тобто, умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення порушення строків сплати суми кредиту та процентів, та нараховано пеню і штраф, при цьому останній нараховано, в тому числі, й на суму пені.

Отже банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірних зобовязань (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України.

Вказана правова позиція висловлена в ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2013 р., від 6 листопада 2013 року (№6-116цс13).

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 526, 530, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, з відповідачки на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 8529,18 грн., з яких: заборгованість по кредиту 2698,61 грн., проценти 2736, 71 грн., пеня 3093,86грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, а також з урахуванням розяснень, що містяться у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 17.10.2014 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI), тобто з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 416 грн. (8529,18 грн. х 100 / 32291,26= 26%; 1600 х 26% = 416).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором від 27 травня 2011 року б/н, що виникла станом на 30 квітня 2017 року, в загальній сумі 8529 (вісім тисяч пятсот двадцять девять) грн. 18 коп., з яких: заборгованість по кредиту 2698,61 грн., проценти 2736, 71 грн., пеня 3093,86 грн., а також стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» судові витрати в сумі 416 (чотириста шістнадцять) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя Л.М. Семенова