Справа № 297/1414/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 грудня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі: Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Берегівського районного суду від 26 липня 2017 року за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

ПрАТ СК «Український страховий стандарт» звернулася до суду з позовом у червні 2017 р.

Просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти в розмірі 31 361,84 грн. і вирішити питання розподілу судових витрат.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27.11.2015 р. між ним і відповідачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 28 вересня 2016 р.сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля Mercedes під керуванням ОСОБА_2 і автомобіля марки Fordпід керуванням ОСОБА_3 Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2016 р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Відповідно до умов полісу № АЕ/54996554 страховою компанією було відшкодовано вартість збитків, завданих автомобілю Ford, у розмірі 31 361,84 грн. За умови, що відповідач протягом трьох днів із моменту настання ДТП не звернувся до страхової компанії із відповідним зверненням,позивач вважає, що має право на відшкодування грошових коштів у розмірі 31 361,84 грн.у порядку регресу.

Заочним рішенням Берегівського районного суду від 26 липня 2017 р. позов задоволено.

ОСОБА_2 просить скасувати це рішення та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити; вирішити питання розподілу судових витрат. Доводить про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Указує, що неповідомлення страхувальником у встановлені строки страховика про настання ДТП не є підставою для подання страховиком регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу. Зазначає, що не знайшов Закарпатського представництва страхової компанії за вказаною у Єдиному державному реєстрі адресою реєстрації юридичної особи, що є поважною причиною неповідомлення страхувальника про факт настання ДТП.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню із ухваленням нового по суті позовних вимог, із таких мотивів.

Суд виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком у звязку з його невідповідністю обставинам справи та порушенням норм матеріального права.

Установлено, що згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/54996554 від 26.11.2015 р. цивільна правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ СК «Український страховий стандарт» (а.с.11). Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2016 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.7-8). Указана подія на підставі страхового акту № 7649 від 03.05.2017 року визнана страховим випадком і відповідає умовам страхування (а.с.9). За розрахунком від 09.03.2017 р. (а.с.10) сума страхового відшкодування склала 31 361,84 грн. Згідно з претензією від 16.01.2017 р. (а.с.42-43) АТ «СК «АХА Страхування» виконало свої зобовязання перед страхувальником ОСОБА_3, який керував транспортним засобом Ford, що зазнав пошкоджень унаслідок ДТП. Як убачається із платіжного доручення № 8030 від 04.05.2017 р. ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» виконала свої зобовязання перед АТ «СК «АХА Страхування» та оплатила суму страхового відшкодування у розмірі 31361,84 грн. відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 09.03.2017 р. (а.с.44).

Суд дійшов висновку, що оскільки відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні ДТП, що мала місце 28 вересня 2016 р., то ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» має право регресної вимоги.

Однак, такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.1190 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон)у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів із дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Отже, цими правовими нормами встановлено обовязок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів із дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обовязок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Проте, в разі якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобовязаннях, адже регреснізобовязання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобовязань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Указане узгоджується із постановою Верховного суду України від 22 березня 2017 р. справа № 6-2011цс16.

У спірних правовідносинах факт настання страхового випадку встановлено (а.с.9); відповідача ОСОБА_2 як особу, винну в ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.7-8); позивач компенсував АТ «СК «АХА Страхування» у порядку регресу витрати в розмірі 31 361,84 грн.

Нормами матеріального права встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів із дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. За змістом наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника (постанова Верховного суду України від 31 травня 2017 р. справа № 6-1613цс16).

Так, дійсно відповідач не повідомив позивача в трьохденний строк про настання страхового випадку. На обґрунтування поважності причин такого пропуску відповідач зазначає, що не знайшов філії страхової компанії за відомими йому адресами в м.Ужгороді. Однак, ця обставина не може вважатися поважною причиною неповідомлення відповідачем страхувальника про настання страхового випадку, оскільки закон вимагає від винної особи здійснювати таке повідомлення письмово на адресу юридичної особи.

Разом із цим, за наявності постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 і відшкодування позивачем суми страхової виплати, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страхової компанії про настання страхового випадку не є підставою для предявлення регресного позову до страхувальника чи водія забезпеченого транспортного засобу.

Суд першої інстанції належним чином не зясував наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 10 ч.1, ч.3, ст. 60 ч.1, ч.4, ст. 213 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що оскаржене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як суперечне положенням ст. 213 ЦПК України, а в задоволенні позову належить відмовити за безпідставністю.

Судові витрати в сумі 3360 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із позивача на користь відповідача.

Керуючись ч.1 ст.1190 ЦК України, п.п.33.1.4 п.33.1 ст.38, п.п. «ґ» п.п.38.1.1 п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 10, 60, 212, 213, 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1, п.3, п.4, ч.2, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

РІШИЛА:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

2.Заочне рішення Берегівського районного суду від 26 липня 2017 року скасувати.

3.У позові приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» відмовити.

4.Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_2 3 360 (три тисячі триста шістдесят) грн. у відшкодування судового збору.

5.Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: