Справа № 373/565/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Керекези Я.І.

присяжних Батрака О.П., Городиської В.В.,

при секретарі Олійник Ю.І.,

з участю прокурора Степаненко І.С.,

законного представника особи ОСОБА_3,

представника ЦРЛ Дзюбенка О.В., Нечипоренко Н.Г.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою лікаря-психіатра КЗ КОР «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Лікар-психіатр комунального закладу Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» Дурнопян М.М. звернулась з заявою про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку, посилаючись на те, що останній перебуває на обліку у лікаря-психіатра та постійно отримує підтримуюче лікування. На сьогоднішній день, з врахуванням поведінки ОСОБА_6, на підставі звернення його опікуна - ОСОБА_3, та висновку лікарської комісії КЗ КОР «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» щодо психіатричного освідування хворого ОСОБА_6 від 14.03.2017 останній потребує примусового лікування в КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання».

В судовому засіданні представник КЗ КОР «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» Нечипоренко Н.Г. підтримала заяву про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку. Зазначила, що на даний час амбулаторного лікування для нього не достатньо.

Прокурор Степаненко І.С. вважає, що заява про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядкупідлягає задоволенню.

Законний представник особи, щодо якої розглядається питання - ОСОБА_3, зважаючи на висновок психіатричного освідування хворого ОСОБА_6 від 14.03.2017 КЗ КОР «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» та на стан здоров'я ОСОБА_6, вважає, що заява лікаря-психіатра про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку підлягає задоволенню. Зазначила, що її син останній час дійсно почав поводити себе більш неадекватно, потребує стаціонарного лікування.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міського суду від 18.12.1998 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатним. Останній з 1992 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра КЗ КОР «Переяслав-Хмельницька ЦРЛ», так як страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, є інвалідом з дитинства.

Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України за умов, визначений ЗУ «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) встановлено, що процедура госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра не передбачає судового контролю за такою госпіталізацією, оскільки законодавець фактично розглядав її як добровільну, хоча госпіталізація недієздатної особи відбувається без надання нею усвідомленої згоди.

Конституційний Суд України вважає, що така госпіталізація за своєю природою та наслідками є непропорційним обмеженням конституційного права недієздатної особи на свободу та особисту недоторканність, тому вона має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, з урахуванням зазначених міжнародно-правових стандартів, правових позицій Конституційного Суду України та виключно за рішенням суду відповідно до вимог статті 55 Основного Закону України.

Судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Вказаним Рішенням Конституційного Суду України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті суперечить статтям 3, 8, 29, 55 Конституції України, оскільки передбачає госпіталізацію особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

З пояснень представник КЗ КОР «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» Дзюбенка О.В., висновку психіатричного освідування лікарської комісії від 14.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на «Д» обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний перебіг, парафренний тип дефекту, галюцинаторно-параноїдний синдром». За своїм психічним станом він потребує примусового лікування в КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання».

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява лікаря-психіатра про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про психіатричну допомогу» №1489-III від 22.02.2000 року, рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016, ст.ст.279, 282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Надати дозвіл на госпіталізацію ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до психіатричного закладу КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» у примусовому порядку для надання стаціонарної медичної допомоги.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.І.Керекеза

Присяжні О.П.Батрак

В.В.Городиська