Дата документу 11.04.2017
Справа № 0814/8617/2012
Провадження № 4-с/334/4/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі Матвієнко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» на дії державного виконавця Дніпровського ВДВС ЗМУЮ ГТУЮ у Запорізькій області, ОСОБА_2, боржник ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із скаргою, у якій зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2012 року задоволено позов ПАТ «Банк Фінанси та кредит» та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63,29 кв.м., житлова площа 45,68 ми.кв., яка належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» з укладанням від імені Іпотекодавця - ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням Витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно і інших документів, а також наданням всіх повноважень Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит», необхідних для здійснення продажу. 15.03.2013 року було видано виконавчий лист.

10.07.2015 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ЗМУЮ було відкрито виконавче провадження ВП №48059864. 07.09.2015 року в присутності представника банку, державним виконавцем було складено акт опису майна боржника, а саме вищевказаної квартири.

12.11.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про призначення експерта для проведення оцінки майна, у зв'язку з чим банк взяв на себе зобов'язання щодо авансування експертної оцінки описаного майна, та згідно проведеної оцінки було встановлено, що станом на 15.12.2015 року вартість квартири становить 428143,00 грн.

28.01.2016 року держвиконавець отримала довідку № 780 з ЦОА №9, згідно якої відповідачка ОСОБА_3 у вказаній квартирі не зареєстрована.

Тому, постановою ВП №48059864 від 10 березня 2016 року державний виконавець повернула виконавчий документ стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки існує мораторії на звернення стягнення на майно боржників. Однак, представник банку вважає, що виконавець неправильно повернула виконавчий документ, оскільки дія мораторію на ОСОБА_3 не поширюється, так як вказане житло не є її місцем проживання, у зв'язку з чим просить визнати дії державного виконавця з повернення виконавчого документу незаконними, скасувати оспорювану постанову та зобов'язати його виконати дії з виконання виконавчого листа.

У судове засідання представник заявника не з'явилась, просить розглянути справу без неї, наполягає на підставах, викладених в скарзі.

Державний виконавець в судове засідання не з'явилась через зайнятість, проти обставин, викладених у скарзі заперечує у повному обсязі.

Боржник в судове засідання не з'явилась з невідомих причин.

Суд, розглянувши надані матеріали, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2012 року задоволено позов ПАТ «Банк Фінанси та кредит» та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63,29 кв.м., житлова площа 45,68 ми.кв., яка належить на праві власності ОСОБА_3 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» з укладанням від імені Іпотекодавця - ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. 15.03.2013 року, за заявою представника банку, судом було видано виконавчий лист.

10.07.2015 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ЗМУЮ було відкрито виконавче провадження ВП №48059864.

07.09.2015 року в присутності представника банку, державним виконавцем було складено акт опису майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_1.

12.11.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про призначення експерта для проведення оцінки майна, у зв'язку з чим банк взяв на себе зобов'язання щодо авансування експертної оцінки описаного майна, та згідно проведеної оцінки було встановлено, що станом на 15.12.2015 року вартість квартири становить 428143,00 грн.

28.01.2016 року держвиконавець отримала довідку № 780 з ЦОА №9, згідно якої відповідачка ОСОБА_3 у вказаній квартирі не зареєстрована.

10.03.2016 року постановою ВП №348059864 державний виконавець повернула виконавчий документ стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки існує мораторії на звернення стягнення на майно боржників. В постанові держвиконавцем було зазначено, що дане майно підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», тому здійснити його реалізацію неможливо.

Пунктом 9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: 9) наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

Згідно з п.2.1 Наказу МЗС України № 337 від 17.11.2011 року «Про затвердження Правил ведення закордонними дипломатичними установами України консульського обліку громадян України, які постійно проживають або тимчасово перебувають за кордоном, та дітей - громадян України, усиновлених іноземцями або громадянами України, які постійно проживають за кордоном» на постійний консульський облік приймаються громадяни України, які відповідно до чинного Законодавства України є такими, що постійно проживають за кордоном.

Оцінивши наведене, суд вважає, що вказана постанова прийнята неправомірно і підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не підтверджено, що ОСОБА_3 дійсно постійно проживає за вказаною адресою та не має іншого місця проживання, оскільки згідно Договору іпотеки № 2-2023-088І, який власноруч підписаний боржником, її адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суд не вбачає підстав для зобов'язання держвиконавця виконувати виконавчий лист, оскільки це й так є його обов'язком, а суд може захистити тільки вже порушені права сторони виконавчого провадження, а не на майбутнє.

Керуючись ст.ст. 378, 383, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Ленінського /Дніпровського/ ВДВС ЗМУЮ ГТУЮ у Запорізькій області, ОСОБА_2, № 48059864 від 10.03.2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві.

В решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня оголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Добрєв М. В.