Провадження № 22-ц/773/673/17 Категорія: 27 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Грушицького А.І., Киці С.І.,

секретар с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2017 року в даній справі позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в користь банку заборгованість в розмірі 24048 грн. 86 коп. за кредитним договором б/н від 05.10.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1378 грн.

Не погодившись із постановленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову банку.

В судове засідання сторони не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання. Як убачається із відстеження пересилання поштових відправлень «Укрпошти», 03 травня 2017 року адресату ОСОБА_2 повідомлено повторно про надходження на його адресу поштового відправлення за номером 246, але воно не вручене адресату під час доставки. Крім того, на адресу апеляційного суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 про те, що він не може брати участь в судовому засіданні за станом свого здоровя.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Свій позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_3 ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтував тим, що відповідно до Генеральної угоди про реконструкцію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 05.10.2015 року ОСОБА_2 отримав від банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 17972,81 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_2 належним чином не виконував умови кредитного договору, у звязку з чим станом на 01.08.2016 року утворилась заборгованість за договором в розмірі 24048,86 грн., з яких: 17150,60 грн. заборгованість по кредиту, 2110,00 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 4116,12 грн. пені та комісії.

Задовольняючи позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобовязання, чим істотно порушив умови кредитного договору та внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 24048, 86 грн.

Зазначені висновки суду першої інстанції, з якими погоджується і колегія суддів, ґрунтуються на повно, всебічно, обєктивно встановлених обставинах справи та відповідають вимогам закону.

Частина 1 статті 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 15.10.2015 року отримав кредит у розмірі 17972,81 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а. с.5-6).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно із вимогами статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Із письмового розрахунку заборгованості позичальника по кредиту (а.с.4) убачається, що взяті на себе зобовязання по кредитному договору відповідачем належним чином не виконувались, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 24048,86 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 17150,60 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 2110,88 грн., заборгованості по пені та комісії 4116, 12 грн., штрафу 671, 26 грн.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції підставно задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з позичальника ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги відповідача не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді