Справа № 635/7112/16-ц
Провадження № 2/635/824/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - Караченцева І.В.,

за участю секретаря - Ус Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в наступному уточнив та остаточно просив суд визнати за ним право власності на ? частину спадкового майна: житловий будинок літ. «А-1» (цегла) заг.пл.93.0 кв.м., житл. пл. 56,80 кв.м; льох літ. «И», душ літ. «Н», сарай літ «В», вбиральня літ «О», бесідка літ. «Л», гараж літ «Е», літня кухня літ. «Б», навіс літ. «М» «П», огорожа № 1-3, заливна яма «К», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, а також право власності на 3/4 частини спадкового майна: житловий будинок літ. «А-1» (цегла) заг.пл.93.0 кв.м., житл. пл. 56,80 кв.м; льох літ. «И», душ літ. «Н», сарай літ «В», вбиральня літ «О», бесідка літ. «Л», гараж літ «Е», літня кухня літ. «Б», навіс літ. «М» «П», огорожа № 1-3, заливна яма «К», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. померла ОСОБА_3, які були його батьками. Після їх смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається: житловий будинок літ. «А-1» (цегла) заг.пл.93.0 кв.м., житл. пл. 56,80 кв.м; льох літ. «И», душ літ. «Н», сарай літ «В», вбиральня літ «О», бесідка літ. «Л», гараж літ «Е», літня кухня літ. «Б», навіс літ. «М» «П», огорожа № 1-3, заливна яма «К», розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкове майно придбане та збудоване за час шлюбу батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Тобто, по ? частині належало кожному із подружжя.

Таким чином, відповідно до ст.529 ЦК в редакції 1963 року, спадкоємцями, які прийняли спадщину були: дружина померлого - ОСОБА_3 та син померлого ОСОБА_1 по ? частині спадкового майна. Вони фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 з часу її відкриття, як це регламентує ч.1 ст.549 ЦК в редакції 1963 року, тому що проживали разом з ним як до, так й на час його смерті, розпоряджалися та користувалися спадковим майном - житловим будинком, речами, що залишилися після ОСОБА_2, пристроями та таке інше, також користувалися присадибною земельною ділянкою. Законодавство того часу не вимагало нотаріального посвідчення прийняття спадщини.

Після смерті матері у 2014 році відкрилася спадщина на ? частини спадкового майна. Позивач є спадкоємцем за законом майна, яке залишилося після смерті батьків, стосовно інших родичів, які б претендували на даний житловий будинок йому не відомо.

Проте, позивач не може у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права на спадщину, що відкрилася після смерті батьків, оскільки за свого життя батьки не отримали правовстановлюючого документу на домоволодіння. На час смерті батьків та по теперішній час позивач постійно проживає та зареєстрований у зазначеному домоволодіння, а тому вважає, що спадщину він прийняв шляхом вступу в управління спадковим майном та шляхом постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У зв'язку із зазначеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.71).

Представник відповідача - Височанської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, суду надана заява про розгляд справи за відсутності представника, проти уточненого позову селищна рада не заперечує (а.с.53).

Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про смерть НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а.с. 3, 32).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_4 померлі були батьками позивача ОСОБА_1 (а.с.27).

Після їх смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається: житловий будинок літ. «А-1» (цегла) заг.пл. 93,0 кв.м., житл. пл. 56,80 кв.м; льох літ. «И», душ літ. «Н», сарай літ «В», вбиральня літ «О», бесідка літ. «Л», гараж літ «Е», літня кухня літ. «Б», навіс літ. «М» «П», огорожа № 1-3, заливна яма «К», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 13.08.2014 р. інвентаризаційна справа № 1388, реєстровий № 10-1413 (а.с. 6- 11).

Рішенням IV сесії Височанської селищної ради Харківського району Харківської області VII скликання від 26.02.2016 р. «Про перейменування проспектів, вулиць, площ, провулків, в'їздів в смт. Високий на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області» вулицю Правди в смт. Високий перейменовано на вулицю Успішна в смт. Високий. (а.с.4).

Спадкове майно придбане та збудоване за час шлюбу батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3 (а.с. 27-28).

Таким чином, по ? частині належало кожному із подружжя.

Відповідно до ст.22 Кодексу України про шлюб та сім'ю (в редакції від 1969 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на ? частину будинку з надвірними спорудами.

Враховуючи факт того, що ОСОБА_2 помер у 1993 році, на цей час діяв Цивільний кодекс УРСР (в редакції 1963 року), тому ці правовідносини повинні регулюватися саме цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 Заключних і перехідних положень ЦК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ст. 86. Цивільного кодексу Української РСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року).

Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Таким чином, відповідно до ст.529 ЦК в редакції 1963 року, спадкоємцями, які прийняли спадщину були: дружина померлого - ОСОБА_3 та син померлого ОСОБА_1 по ? частині спадкового майна. Вони фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 з часу її відкриття, як це регламентує ч.1 ст.549 ЦК в редакції 1963 року, тому що проживали разом з ним як до, так й на час його смерті, розпоряджалися та користувалися спадковим майном - житловим будинком, речами, що залишилися після ОСОБА_2, пристроями та таке інше, також користувалися присадибною земельною ділянкою. Законодавство того часу не вимагало нотаріального посвідчення прийняття спадщини.

У ст. 549 цього кодексу передбачено два шляхи прийняття спадщини: якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та якщо він подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців.

Право власності ОСОБА_2 підтверджується технічним паспортом, угодою № 2239 від 29.04.1959 р. (а.с.21-24), рішенням від 05.02.1959 р. (а.с.20), копіями з будинкової книги (а.с. 12-19) та довідкою № 03355040, виданою КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 30.09.2014 р. в якій зазначено, що право власності гр. ОСОБА_2 зареєстровано на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Мереф'янською державною нотаріальною конторою за № 2239 від 29.04.1959 р. (а.с.5).

Після смерті матері позивача ОСОБА_3 у 2014 році відкрилася спадщина на ? частини спадкового майна.

На час смерті батьків та по теперішній час позивач постійно проживає та зареєстрований у зазначеному домоволодіння, що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 12-19).

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до п.11) ч.1 ст.346 ЦК України встановлено, що право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Посилаючись на ч.1 та ч. 2 ст. 328 діючого ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1218 діючого ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зібрані по справі докази вказують, що померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належав будинок із надвірними будівлями, спадщина не визнана відумерлою, позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживав з батьками в цьому будинку і проживає надалі, підтримує технічний стан житлового будинку та прибудинкових споруд, сплачує за комунальні послуги і є спадкоємцем за законом, відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця на право на спадщину, а згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_3, оскільки на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований в спадкову домоволодінні, де проживає і по теперішній час, в порядку спадкування позивач набув право на це майно, тобто на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись та керуючись ст.ст. 16, 376, 377, 1218, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 10, 11, 60, 197 ч.2, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину спадкового майна: житловий будинок літ. «А-1» (цегла) заг.пл.93.0 кв.м., житл. пл. 56,80 кв.м; льох літ. «И», душ літ. «Н», сарай літ «В», вбиральня літ «О», бесідка літ. «Л», гараж літ «Е», літня кухня літ. «Б», навіс літ. «М» «П», огорожа № 1-3, заливна яма «К», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини спадкового майна: житловий будинок літ. «А-1» (цегла) заг.пл.93.0 кв.м., житл. пл. 56,80 кв.м; льох літ. «И», душ літ. «Н», сарай літ «В», вбиральня літ «О», бесідка літ. «Л», гараж літ «Е», літня кухня літ. «Б», навіс літ. «М» «П», огорожа № 1-3, заливна яма «К», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення, через Харківський районний суд Харківської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Караченцев