Справа № 515/1506/17
Провадження № 2/515/2174/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2017 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

відповідача представника Білоліської сільської

ради Татарбунарського району

Одеської області Ліпового О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Білолісся Татарбунарського району Одеської області померла мати позивача - ОСОБА_4. Після її смерті залишилась земельна ділянка площею 7,22 га, розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області 29 березня 2000 року. Зазначену земельну ділянку, фактично прийняв у спадщину його батько - ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_3 від 02.09.2003 року, але за життя не переоформив на своє ім'я правовстановлюючий документ.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Білолісся Татарбунарського району Одеської області помер батько позивача. Вищезазначену земельну ділянку, яка залишилась після смерті матері та яку, фактично, прийняв у спадок батько, позивач має право успадкувати в порядку першої черги за законом.

Після звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5, про що була заведена спадкова справа №214/2016, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку.

За таких обставин, посилаючись на письмові докази, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за ним, як спадкоємцем першої черги по закону, права власності на спадкову земельну ділянку, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по закону він позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове майно, який необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку, не був переоформлений на ім'я спадкодавця за життя, а отримати його після смерті - неможливо.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с. 30 ).

Представник Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с. 24 ).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення позивача та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивача та відповідача.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Судом з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_5, однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору він не має можливості, оскільки його батько - спадкодавець ОСОБА_5, який прийняв спадкову земельну ділянку після смерті своєї дружини ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 29 березня 2000 року, не оформив на себе за життя правовстановлюючий документ на підставі отриманого ним свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.9).

Вказане підтверджується наступними доказами, дослідженими судом:

- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 21 серпня 2001 року (а.с.5) згідно якого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1;

- копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 30.09.2002 року (а.с.6), якою підтверджується, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Білолісся Татарбунарського району Одеської області;

- копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 09.03.2016 року (а.с.7) згідно якої ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Білолісся Татарбунарського району Одеської області;

- копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 04.11.1966 року (а.с.8), з якої слідує, що 04.11.1966 року був укладений шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4;

- копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_3, зареєстрованого в реєстрі за №4061 від 02.09.2003 року (а.с.9) з якої слідує, що ОСОБА_5 успадкував земельну ділянку площею 7,22 га, розташовану на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала його померлій дружині ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 29.03.2000 року;

- копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_8 (а.с.10), виданого на підставі рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Білоліської сільської Ради народних депутатів Татарбунарського району Одеської області від 28.02.2000 року №2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 29.03.2000 року за №51, відповідно до якого власником земельної ділянки площею 7,22 га, розташованої на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є ОСОБА_4;

- витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №640/121-17 від 17.08.2017 року (а.с.11), із якої вбачається, що вартість земельної ділянки площею 7,2163 га, виділеної ОСОБА_4 для ведення товарино сільськогосподарського виробництва, складає 236747 грн. 45 коп.;

- листом нотаріуса за №812/02-14 від 16.08.2017 року ( а.с.12 ) з якого видно, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого - ОСОБА_5 (спадкова справа №214/2016 від 17.08.2016 року), у зв'язку з відсутністю (ненаданням) правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09.12.2017 року (а.с.27) вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, приватним нотаріусом Монастирліу О.П. відкрита спадкова справа за заявою позивача (а.с.28), за номером у спадковому реєстрі 59377582, що зареєстрована у нотаріуса за №214/2016 від 17.08.2016 року; позивачу видано свідоцтво про право на спадщину 15.09.2016 року за № у реєстрі 1232 приватним нотаріусом Монастирліу О.П. на земельну ділянку, площею 6,0302 га, що розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_9 від 17.06.2004 року, належну спадкодавцю ОСОБА_5 (а.с. 29).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Із роз'яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування " слідує, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві".

Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку.

Враховуючи, що спадкова земельна ділянка дійсно належала спадкодавцю ОСОБА_4 на праві приватної власності, про що свідчить копія Державного акту (а.с.10), витяг з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.11), а її чоловік - спадкодавець ОСОБА_5 , після смерті якого відкрита спадкова справа за заявою позивача, як спадкоємця першої черги за законом, прийняв спадщину після померлої дружини, але не переоформив за життя правовстановлюючий документ на своє ім'я, позивач не відмовився від спадку в установлений законом строк, а навпаки вступив у спадок, отримавши у спадщину належну спадкодавцю іншу земельну ділянку, при цьому відповідач визнає вимоги позову в повному обсязі (а.с.24 ), суд вважає, що за ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на земельну ділянку площею 7,22 га, розташовану на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_10, що належала ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яку прийняв у спадок її чоловік спадкодавець ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину(а.с.9).

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.13, 19,77-81, 229,247, 259, 263-264 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на земельну ділянку загальною площею 7,22 га, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_10 від 29.03.2000 року, що належала ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яку прийняв у спадок ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Семенюк