Справа № 2-н/243/749/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року Суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області Пронін С.Г., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі структурної одиниці ПАТ «Донбасенерго» Словянської теплової електричної станції до ОСОБА_1, про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за надані комунальні послуги у вигляді відпустки теплової енергії на опалення й гарячу воду за період з 01.08.2010 року по 30.09.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Донбасенерго» в особі структурної одиниці ПАТ «Донбасенерго» Словянської теплової електричної станції звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги у вигляді відпустки теплової енергії на опалення й гарячу воду у розмірі 1905 гривень 51 копійок.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу, з урахуванням доданих до неї документів, вважаю за необхідно відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу враховуючи наступне.

Так пункт 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» орієнтує суди, що наявність спору про право ( п. 2 ч.3 ст. 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором). Із доданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності.

Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні, що передбачено ч.3 ст. 267 ЦК України.

Разом з тим загальна позовна давність передбачена ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки.

Так, з заяви ПАТ «Донбасенерго» в особі структурної одиниці ПАТ «Донбасенерго» Словянської теплової електричної станції та розрахунку суми боргу вбачається, що заявник ставить питання про стягнення з боржника заборгованості за надані комунальні послуги у вигляді відпустки теплової енергії на опалення й гарячу воду у розмірі 1905 гривень 51 копійок за період з 01.08.2010 року по 30.09.2017 року.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З урахуванням наведеного у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 100, ч.2 ст. 101 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Донбасенерго» в особі структурної

одиниці ПАТ «Донбасенерго» Словянської теплової електричної станції у прийнятті заяви про видачу судового наказу та стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за період з 01.08.2010 року по 30.09.2017 року.

Розяснити заявнику про його право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляційної скарги через Словянський міськрайонний суд, протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_2