Справа № 740/4924/16-ц
Провадження № 2/740/358/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 вересня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

з участю сторін, представника позивача-адвоката ОСОБА_1, представника відповідача-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про розірвання договору довічного утримання, укладеного між сторонами 27 жовтня 2006 року, та повернення сторін в первісний стан. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач є сином позивача, після травми та захворювання у січні місяці 2006 року дружина позивача ОСОБА_5 стала наполегливо вимагати у нього вчинення дій щодо дарування будинку,-в противному разі-вона не буде його доглядати, він погодився на складення заповіту, після чого відповідач та його дружина повезли його до нотаріуса з метою, щоб він «…відписав…» їм свій будинок, він категорично відмовився укладати договір дарування, за станом здоров»я не міг прочитати документи, які підписував, нотаріус роз»яснила, що син зобов»язується його довічно утримувати, як пізніше стало відомо-був укладений договір довічного утримання, згідно якого відповідач зобов»ячався його утримувати, а він передав у власність останнього буд.54 по вул.П.Морозова м.Ніжина; після чого відповідач з дружиною забрали всі документи на будинок та даний договір; спочатку відповідач з дружиною доглядали за ним; відповідач та його дружина стали просити у нього гроші на ремонт будинку; за його гроші здійснений ремонт та облаштування будинку, огорожі, здійснювалась купівля продуктів харчування та опалювання будинку, у зв»язку з чим біля трьох років тому позивач вказував відповідачу на необхідність самостійного утримання ним будинку та купівлю продуктів, у зв»язку з чим відношення до нього погіршилось; влітку 2015 року позивач оплатив для опалення машину дров, другу машину дров запропонував купити відповідачу, у зв»язку з чим 20 червня 2015 року виникла сварка із дружиною відповідача, в ході якої вона сказала, що не буде готувати йому їжу та прати; з 20 червня 2015 року позивач самостійно купую собі продукти харчування, пере білизну, відповідач та члени його сім»ї не готують йому їжу та не доглядають за ним; під час перебування на лікуванні з 11 квітня 2016 року по 15 квітня 2016 року, з 16 травня 2016 року по 13 червня 2016 року відповідач ні разу не поцікавився про його місце перебування, не відвідував і не надавав допомогу; договір довічного утримання підлягає розірванню у зв»язку з невиконанням відповідачем взятих на себе обов»язків, не зверненням уваги на його потреби і стан здоров»я, не забезпеченням харчуванням та медикаментами.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримала позов за вищевикладених обставин згідно позовної заяви, пояснивши, що договір довічного утримання підлягає розірванню з підстав невиконання відповідачем своїх договірних зобов»язань, пояснивши також, що позивач проживає у прохідній кімнаті, де прибирають і чисто. Дана позиція підтримана в судовому засіданні позивачем.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що в повній мірі разом із своєю дружиною ОСОБА_5 здійснює догляд за своїм батьком, здійснює його лікування, купують одежу, готовлять їжу та надають медикаменти, позивач також самостійно купував собі продукти харчування, коли позивач був у лікарні він із дружиною провідували його, але позивач сказав їм, щоб вони до нього не приходили, у лікарні в м.Чернігів позивач сказав йому, що не хоче його бачити, причини такої поведінки батька йому не відомі, напевно батька хтось підмовляє на вчинення таких дій, він не вимагав укладення договору довічного утримання, така пропозиція надійшла саме від позивача, в даний час батько доглянутий, з ним нормальні відносини. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником відповідача адвокатом ОСОБА_2, який також пояснив, що позивач з моменту укладення договору проживав і проживає зараз разом із відповідачем в одному будинку, договір виконується в повному обсязі, між сторонами виник конфлікт, позивач не хоче спілкуватись із своїми рідними.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що працює лікарем і здійснювала лікування позивача весною 2017 року, останній був на лікуванні близько 1 місяця, його родичів не бачила ні разу, до нього ніхто не приходив, вона йому приносила одяг.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що є дружиною відповідача, разом із яким повністю утримують і доглядають позивача останні 12 років, здійснювали його лікування і в 2003 році, 2008 році, договір довічного утримання укладений за ініціативою позивача, оскільки дочки від нього відмовились, позивач надавав гроші на хліб, останній накопичує свої заощадження, в лікарні під час відвідування позивач під впливом свого представника лаявся на них і називав «…фашистами…», казав, що не хоче нас бачити, позивач має окрему облаштовану кімнату, забезпечений всім необхідним, позивач сам відмовляється від їжі, їжу привозила його представник, останній рік позивач «…відмовляється від нас…», конфлікт виник через дрова, позивач не хотів давати гроші на їх купівлю.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що знає позивача з 1960 року, останній казав їй, що відписав хату своєму сину, син належно утримує свого батька, позивач характеризується негативно і погано відноситься до своїх дітей, дружина відповідача готує йому їжу, прасує, ходила до лікарні, купувала медикаменти, позивач розказує, що невістка його не доглядає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що відповідач разом із своєю дружиною належно утримують і доглядають позивача, який характеризується негативно.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що є старшою дочкою позивача, який характеризується вкрай негативно, відповідач разом із своєю дружиною належно утримують і доглядають позивача, який є жадібним і до всіх відноситься із ненавістю, відповідач з дружиною здійснювали неодноразово лікування позивача, у неї з позивачем неприязні відносини.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що є дочкою позивача, який добровільно уклав договір довічного утримання, з 2006 року відповідач разом із своєю дружиною належно утримують і доглядають позивача, лікують його, під час лікування в лікарні позивач вказував дружині відповідача, що не хоче їх бачити, позивач постійно накопичує свої гроші, є жадібним, її показання правдиві незалежно від неприязних стосунків із позивачем.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що є сусідкою сторін по справі, відповідач разом із своєю дружиною належно утримують і доглядають позивача, здійснюють його лікування, договір укладений за ініціативи позивача, невістка неодноразово відвідувала позивача у лікарні, останній рік позивач відмовляється від відповідача і його дружини.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що позивач є товаришем його покійного батька, позивач перебував у лікарні, він купував йому продукти і ліки, рідні до нього не приходили, зі слів батька за позивачем ніхто не доглядає.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що відповідач разом із своєю дружиною належно утримують і доглядають позивача, який характеризується виключно негативно, в лікарню до нього приходили відповідач з дружиною, позивач сказав їм, що не хоче їх бачити.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що є сусідом сторін по справі з 1998 року, відповідач разом із своєю дружиною належно утримують і доглядають позивача, здійснюють його лікування, коли зустрів позивача на вулиці, де йому стало погано, запропонував зателефонувати дружині відповідача, але позивач сказав не телефонувати, позивача хтось настроює на вказані дії.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що є рідним братом позивача, який характеризується негативно і жив тільки для себе, відповідач разом із своєю дружиною належно утримують і доглядають позивача, здійснюють його лікування.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві, відповідно до даної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57?60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Позивачем по справі є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач ОСОБА_4 є його сином, між останніми 27 жовтня 2006 року укладений нотаріально посвідчений договір довічного утримання, згідно якого ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_4 буд.54 по вул.ОСОБА_16 м.Ніжина Чернігівської області, взамін чого ОСОБА_4 зобов»язується надавати ОСОБА_3 довічне матеріальне забезпечення, зокрема, довічно повністю утримувати, забезпечувати його харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою; зберігати в безкоштовному довічному користуванні ОСОБА_3 житловий будинок, забезпечувати відповідні санітарні умови проживання; гарантувати створення нормальних морально-психологічних відносин; вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги) складена сторонами у розмірі 200 грн. на місяць.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 просила розірвати договір довічного утримання з підстав невиконанням відповідачем своїх договірних зобов»язань.

Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно п.1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (ч.1 ст.756 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що постійне місце проживання позивача та відповідача із родиною в буд.54 по вул.ОСОБА_16 м.Ніжина Чернігівської області, останні проживали у даному будинку і до укладення договору довічного утримання 27 жовтня 2006 року і проживають станом на час розгляду справи. Станом на час розгляду справи позивач має охайний зовнішній вигляд, чистий одяг та взуття, сумніви щодо неотримання ним харчування та погіршення стану здоров»я у зв»язку з цим у суду відсутні, про що заперечення сторін в судовому засіданні відсутні.

Договір довічного утримання укладений 27 жовтня 2006 року, з позовом про його розірвання позивач звернувся 27 грудня 2016 року, тобто майже через десять років після його укладення. Зазначене свідчить, що протягом всього часу дії договору його умови виконувалися належним чином і в повній мірі, претензій до відповідача не пред»являв. Із врахуванням показань в судовому засіданні свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які є дочками позивача, свідка ОСОБА_15, рідного брата позивача, позивач ОСОБА_3 характеризується досить негативно і погано відноситься до своїх рідних, відповідач та його дружина ОСОБА_5 належно виконують обов»язки по утриманню та догляду позивача, його лікування, зокрема, відвідування у лікарнях, у яких позивач вказував ОСОБА_5 про те, що до нього не треба приходити і нічого приносити, що узгоджується також із показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15. Із врахуванням викладеного позивач через неприязні стосунки із відповідачем та його родиною фактично не приймав дій останніх по його утриманню, догляду та лікування, чинне законодавство не містить норм щодо примусу позивача на прийняття таких дій. За даних обставин підстави для розірвання договору довічного утримання в судовому засіданні не встановлені. Висновок Ніжинського МВ УМВС від 25 серпня 2015 року, на який посилається позивач, містить відомості про пояснення ОСОБА_3 щодо самоусунення ОСОБА_4 від виконання договору довічного утримання та пояснення ОСОБА_5 щодо належного виконання умов договору, ОСОБА_3 сам відмовляється від їжі, вказані обставини є предметом показань вищезазначених свідків в судовому засіданні і підтверджують факт неприязних стосунків позивача із родиною відповідача. Товарний чек від 13 червня 2015 року не містить відомостей про покупця дров пиляних, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_12 не можуть бути визначальними підставами для задоволення позову із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин.

Із врахуванням викладеного позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання -відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Олійник.