Справа №198/351/17
Провадження № 2/0198/141/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2017 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юр»ївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новов'язівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області, треті особи по справі - Юр'ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області,

про визнання права власності на спадкове майно,

В с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, в редакції уточненої позовної заяви від 09.06.2017 року (ас. 19-20), в обґрунтування заявлених вимог вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її бабуся ОСОБА_3, після смерті якої позивачка фактично прийняла у спадок належну останній земельну ділянку площею 7, 298 га, що розташована на території Новов'язівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області.

25.10.2016 року позивачка, звернувшись до Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою стосовно видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 отримала відмову, в зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Позивачка зазначала, що після смерті ОСОБА_3 не змогла своєчасно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, однак до дня смерті ОСОБА_3 доглядала за такою, забезпечувала її всім необхіднім, вела з померлою спільне господарство, здійснивши її поховання, а відтак, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину.

Посилаючись на ст. ст. 16, 1268, 1296 ЦК України позивачка просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 7, 298 га, що розташована на території Новов'язівської сільської ради Юр'ївського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги повністю підтримав (ас. 11).

Відповідач по справі Новов'язівська сільська рада Юр'ївського району Дніпропетровської області, що були залучені в якості відповідача в даній справі на підставі ухвали суду від 16.08.2017 року (ас. 48-49), в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги визнали у повному обсязі (ас. 92).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Юр'ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, залучені до участі у справі в статусі таких на підставі ухвали суду від 16.08.2017 року (ас. 48-49), в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності та проти позовних вимог не заперечували (ас. 91).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, залучені до участі в розгляді справи на підставі ухвали суду від 16.08.2017 року (ас. 51, 52), в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності та проти позовних вимог не заперечували (ас. 75).

Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності нез'явившихся відповідача та третіх осіб по справі, проти чого представник позивача в судовому засіданні не заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного:

- з матеріалів спадкової справи № 387/16 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Великоолександрівка Васильківського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої серії НОМЕР_1 від 24.04.2012 року (ас. 81).

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт посвідчений 20.07.2007 року державним нотаріусом Юр'ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Пасевіним А.О. за реєстровим № 868 (ас. 82), згідно якого належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7, 298 га, яка розташована на території Новов'язівської сільської ради Юр'ївського району та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, заповідала ОСОБА_2 (ас. 7, 82).

25.10.2016 року від ОСОБА_2 на адресу Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 з проханням видати їй також свідоцтво про право на спадщину за заповітом (ас. 76).

Постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко І.В. від 25.10.2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, у зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини (ас. 4).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини своєчасно не звернулася, при цьому до теперішнього часу не зверталася до суду і з відповідним позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, на час розгляду справи позивачці додатковий строк для прийняття спадщини не визначався, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України позивачка вважається такою, що не прийняла спадщину.

Доводи представника позивачки про те, що остання фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та на сьогоднішній день добросовісно користується земельною ділянкою, сплачуючи всі витрати на її утримання, суд до уваги не приймає, оскільки, якщо спадщина відкрилася після 01.01.2004 року суди не повинні задовольняти вимоги про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном, або задовольняти позови про визнання права власності на спадкове майно із зазначених підстав.

Суд зауважує, що в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

В справі що розглядається встановлено, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто після набрання чинності ЦК України 2003 року, які не містять норми щодо фактичного прийняття спадщини.

За змістом норм статей 1268, 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи, або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні стороною позивача не надано доказів, які б беззаперечно свідчили, про те, що позивачка дійсно постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а зокрема відповідне рішення суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З довідки Великоолександрівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області № 412 від 03.10.2016 року, що міститься в матеріалах спадкової справи (ас. 85), вбачається, що ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрованою та проживала за адресою АДРЕСА_1, при цьому вказана довідка не містить будь - якої інформації про те, що разом із ОСОБА_3 постійно проживала і позивачка по справі ОСОБА_2, про що, а зокрема відсутність факту сумісного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, також зазначено і в постанові нотаріуса від 25.10.2016 року (ас. 4). Не містить таких даних і наданий стороною позивача акт від 22.11.2016 року, який лише підтверджує те, що ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 (ас. 9).

З огляду на дане будь-яких належних доказів щодо встановлення факту постійного проживання позивачки зі спадкодавцем на час відкриття спадщини суду не надано та дана обставина нічим об'єктивно не підтверджена.

Зазначення в акті від 22.11.2016 року про те, що позивачка ОСОБА_2 здійснила поховання ОСОБА_3 не свідчить про прийняття нею спадщини в порядку визначеному статтями 1268, 1269 ЦК України.

Таким чином, в суді не знайшли свого підтвердження обставини щодо постійного проживання позивачки зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини.

Суд зауважує, що вирішення питання щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом (п. 3.1 листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

З огляду на дане та те, що позивачка ОСОБА_2 не прийняла в установленому законом порядку спадщину, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_2 до Новов'язівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя С. О. Маренич