Справа № 168/135/17
Провадження № 2/168/77/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2017 р.Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Дубечненської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул.Лугова, 19, с.Дубечне Старовижівського району Волинської області, мотивуючи позов тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після - ОСОБА_2, яка померла 20 червня 2008 року, Спадщину прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини у встановлений законом строк, звернулась в нотаріальну контору, проте отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса не може в звязку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок. Зазначає, що інші спадкоємці відсутні. Вважає, що за таких підстав має право на дане спадкове майно.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним.

Дубечненською сільською радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення заяви заперечень немає.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 20 червня 2008 року померла ОСОБА_2 /а.с.11/. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, збудований у 1951 році, з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул.Лугова, 19, с.Дубечне Старовижівського району Волинської області. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю /а.с. 39/.

Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчувався 11 січня 1999 року, секретарем виконкому Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області ОСОБА_3 /а.с.8/. Заповіт не змінений і не відмінений, чинний /а.с. 26 зворот, 39/. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу змінено на «Луцик» /а.с. 7/.

З матеріалів оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №11/2011 від 01 лютого 2011 року (індекс справи 02-14) встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви нотаріусу, позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у звязку із неподанням правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю нерухомого майна будинку, відмова нотаріуса є обґрунтованою, інших спадкоємців які претендують на спадщину немає /а.с. 25/.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 1217, 1218, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст.15, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Дубечненської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул.Лугова, 19, с.Дубечне Старовижівського району Волинської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 20 червня 2008 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4