Справа 712/9010/16-ц
Провадження 2/712/162/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду м.Черкаси з позовом до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди та зобовязання вчинити певні дії.

Позов обґрунтовано тим, що вона володіє земельною ділянкою площею 294,9 м2 на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської Ради народних депутатів від 21.07.1998 року, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 30.09.1998 року. Земельна ділянка розташована на території ОСОБА_2 міської ради по вул. Василини, 58/1. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки суміжними землекористувачами є: ОСОБА_7, який володіє земельною ділянкою, що розташована у м.Черкаси по вул.Василини, 56 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 07.04.2008 року, серія ЯД №784074; 2. ОСОБА_5 та ОСОБА_6, володіють земельною ділянкою, яка розташована у м.Черкаси по вул.Василини, 62 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 31.03.2010 року, серія ЯИ №612994; ОСОБА_8; 4.Черкаська міська рада (проїзд без номера); ОСОБА_9; 6.Горб П.І.

09.12.2014 року ОСОБА_2 міською радою було прийнято рішення №2-589 про передачу громадянину ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду строком на 5 років без права викупу для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно з висновком управління планування та архітектури департаменту архітектури, містобудування та інспектування від 04.09.2013 року №6392-з на земельну ділянку по вул.Василини біля будинку №60 наявні містобудівні обмеження та обтяження землекористування, повязані із реалізацією генерального плану міста, а саме: передбачена реконструкція садибної забудови під блоковану житлову забудову. Земельна ділянка надається за умови вільного доступу до існуючих інженерих споруд.

Вказували, що передана в оренду відповідачу ОСОБА_3 спірна земельна ділянка є проїздом сусідів та доступом до власних земельних ділянок. Передання проїзду фактично позбавляє можливості користуватися належною їй приватною власністю.

Крім того, у травні 2016 року позивачка звернулася до ОСОБА_2 міської ради з заявою, у якій просила посприяти знесенню паркану, що огороджує земельну ділянку. У червні 2016 року уповноваженою особою департаменту архітектури, містобудування та інспектування ОСОБА_2 міської ради було зроблено виїзд на земельну ділянку, що знаходиться у місті Черкаси по вул. Василини, буд.60, та було встановлено, що дійсно на вказаній ділянці, яка фактично була проїздом, відповідач ОСОБА_3 встановив паркан.

Зазначила, що оскільки ОСОБА_2 міська рада володіла земельною ділянкою, що призначена для проїзду, вона не мала права передавати її в оренду без врахування інтересів осіб, які її використовують та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 міської ради від 09.12.2014 року № 2-589 «По передачу громадянину ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду по вул. Василини біля будинку № 60».

Просила також визнати недійсним договір оренди земельної ділянки по вул.Василини біля будинку №60, укладений між ОСОБА_2 міською радою та ОСОБА_3; зобовязати відповідача ОСОБА_3 знести паркан, що розташований у місті Черкаси по вул.Василини, біля буд.60.

В судовому засіданні позивачка та її представники ОСОБА_10, ОСОБА_11 та позивач позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 позовні вимоги не визнала та пояснили, що ОСОБА_3 звернувся з заявою, була зроблена перевірка щодо можливості надання земельної ділянки в оренду, були отримані позитивні висновки в ніяких обмежень управління архітектури та містобудування не виявило. Вважає, що рішення прийнято законно, а тому немає підстав для його скасуваня та визнання договору недісним.

Представник відповідача ОСОБА_3І ОСОБА_15 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6 просили задовольнити позовну заяву у зв'язку з порушенням їхніх прав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вирішуючи позовні вимоги суд враховує те, що згідно із ч.ч. 2, 3, 5 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються: земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки площею 294,9 м2 на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської Ради народних депутатів від 21 липня 1998 року, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 30 вересня 1998 року. Земельна ділянка розташована на території ОСОБА_2 міської ради по вул. Василини, 58/1.

Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянкою, що розташована у м. Черкаси суміжними землекористувачами є ОСОБА_4, власник земельної ділянки по вул. Василини 56, ОСОБА_5, ОСОБА_6 власники земельної ділянки по вул. Василини, 62., ОСОБА_16 власник земельної ділянки по вул. Василини 66, та ОСОБА_2 міська рада, проїзд без номера.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом п. а ч. 4 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Не підлягають передачі в оренду земельні ділянки, штучно створені у межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, розташованих у прибережній захисній смузі водних обєктів, крім випадків, передбачених законом.

09.12.2014 р. ОСОБА_2 міською радою було прийнято рішення № 2-589 про передачу громадянину ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду строком на 5 років без права викупу для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

27.05.2015 року між ОСОБА_2 міською радою (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар) укладено договір оренди вказаної земельної ділянки за адресою: м.Черкаси, вул.Василини біля будинку №60, площею 0,0058 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка). Кадастровий номер земельної ділянки :04:053:0054. Строк оренди 5 років без права викупу або до початку планової забудови. Договір оренди посвідчений державним нотаріусом Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори.

Відповідно до пункту 26 вказаного договору орендодавець стверджує, що на момент укладення цього договору земельна ділянка не відчужена будь-яким способом, не знаходиться у заставі, під арештом, не є предметом судового розгляду, не передана у користування, не обмежена будь-якими правами третіх осіб.

Разом з цим, із технічної документації із землеустрою щодо складання суміжним землекористувачам (ОСОБА_4Л.) документа про право власності вбачається наявність єдиного проїзду до земельної ділянки позивачки та суміжних землекористувачів саме через спірну ділянку, яка є предметом оренди згідно договору, укладеного між ОСОБА_2 міською радою та ОСОБА_3

Також, із наданого до суду плану зовнішніх меж земельної ділянки встановлено, що земельна ділянка належна ОСОБА_2 міській раді та надана в оренду ОСОБА_3 призначена для проїзду.

Відповідно до проекту землеустрою, який розроблени у 2014 році інженером-землевпорядником фізичною особою-підприємцем ОСОБА_17 щодо відведення земельної ділянки площею 0, 0058 га ОСОБА_3 біля будинку №60 в м.Черкаси в оренду терміном на 5 років з правом викупу для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд видно, що власником суміжної з проїздом ділянки є ОСОБА_18, що не відповідає дійсності, оскільки власником даної земельної ділянки починаючи з 30.09.1998 року по теперішній час є позивачка ОСОБА_1

Згідно з висновком управління планування та архітектури департаменту архітектури, містобудування та інспектування від 04.09.2013 року № 6392-з на земельну ділянку по вул. Василини біля будинку № 60 наявні містобудівні обмеження та обтяження землекористування, повязані із реалізацією генерального плану міста, а саме: передбачена реконструкція садибної забудови під блоковану житлову забудову. Земельна ділянка надається за умови вільного доступу до існуючих інженерних споруд.

Оцінивши докази в сукупності, вислухавши пояснення керівника управління Департаменту архітектури та містобудування ЧМР ОСОБА_19 суд погоджується із твердженням позивачки та її представників, що передана в оренду земельна ділянка є єдиним проїздом сусідів та передання спірної ділянки в оренду відповідачу ОСОБА_3 позбавляє суміжних землекористувачів вільно користуватись та мати доступ (проїзд) до належних їм на праві приватної власності ділянок.

Згідно ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

У зв'язку з цим під час прийняття рішення від 09.12.2014 року № 2-589 «Про передачу громадянину ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду по вул. Василини біля будинку № 60» ОСОБА_2 міською радою було порушено права позивача та третіх осіб щодо можливості користування земельною ділянкою.

Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання договору оренди земельної ділянки недійсним суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 203 ЦПК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. (ст. 204 ЦК України).

Згідно із ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Суд вважає, що зміст договору оренди земельної ділянки суперечить нормам цивільного законодавства, оскільки передача в користування спірної земельної ділянки в оренду ОСОБА_3 позбавляє позивача та інших суміжних користувачів можливості користуватись даним проїздом та мати вільний доступ до власних земельних ділянок, а тому підлягає до задоволення вимога позивача про визнання даного договору недійсним.

Відповідно до ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій по запобіганню такому порушенню.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

В судовому засіданні позивачка та треті особи, які надали також покази в якості свідків, підтвердили, що ОСОБА_3 на земельній ділянці вистроїв паркан, який загороджує вїзд сусіднім землекористувачам.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталась до ОСОБА_2 міської стосовно вирішення питання щодо знесення паркану по вул.Василини біля буд.60 в м.Черкаси, проте отримала відмову у звязку із розглядом у суді справи щодо визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав (п. «а»); відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (п. «б») тощо.

Оскільки власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, суд вважає що вимоги Олексієнко О.А. щодо знесення паркану на спірній ділянці, яка фактично є проїздом до її ділянки підлягає до задоволення.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,ст. 83, 93, 95, 152, 158 ЗК України, ст.ст. 16, 203, 204, 215, 317, 319, 386, 391, 393 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 міської ради від 09.12.2014 року № 2-589 «Про передачу громадянину ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду по вул.Василини біля будинку № 60» .

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,0058 га кадастровий номер :04:053:0054 по вул.Василини, 60, укладений між ОСОБА_2 міською радою та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори 27 травня 2015 року.

Зобовязати ОСОБА_3 знести паркан, що розташований на орендованій за вказаним договором земельній ділянці у місті Черкаси по вул.Василини, 60.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Т.Є. Троян