Справа № 766/6961/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.11.2015 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Mersedes Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по провулку Козацькому в м. Херсоні зі сторони Миколаївського шосе у напрямку вул. Потьомкінська, при підїзді до перехрестя з вул. Потьомкінська скоїв на нього наїзд, під час перетину ним проїзної частини дороги у недозволеному для переходу місці, поміж стоячих в правій смузі руху транспортних засобів, справа наліво за ходом руху автомобіля «Mersedes Benz Vito» .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого осколочного перелому кісток лівої голені, забій лівої пятки, що відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоровя. Постановою слідчого управління ГУНП в Херсонської області від 12.01.2016 року кримінальне провадження закрито.

За час перебування на лікуванні йому проведено дві хірургічні операції 04.11.2015 року, 05.11.2015 року та надано післяопераційне лікування, що потребувало значних фінансових затрат. За власні кошти ним були придбані лікарські засобі на загальну суму 21 975,26 грн.

У добровільному порядку відповідач не відшкодував матеріальну шкоду, окрім того внаслідок дорожньо транспортної пригоди йому завдана моральна шкода, яку оцінює в 10 000,00 грн., та повязує з фізичними та душевними страждання.

З огляду на викладене позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки «Mersedes Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2, майнову шкоду в розмірі 21 975,26 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові, надали згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справ, перевіривши їх наявними у матеріалах справи доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно до частини 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 04.11.2015 року близько 09:20 год. в м. Херсоні, ОСОБА_2 керуючи технічно справним автомобілем «Mersedes Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по пров. Козацькому зі сторони Миколаївського шосе в напрямку вул. Потьомкінська, в лівій смузі руху, при під'їзді до перехрестя з вул. Потьомкінська, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1, який в порушенні п. 4.14. а), б) Правил дорожнього руху України, перетинав проїзну частину в недозволеному для переходу місці, поміж стоячих в правій смузі руху транспортних засобів, справа наліво за ходом руху автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1494 від 23.12.2015року, ОСОБА_1 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров'я.

За даним фактом було відкрито кримінальне провадження № 0756, відомості щодо якого внесено до ЄДРР.

Постановою слідчого СУ ГУ НП в Херсонській області кримінальне провадження № 0576 за фактом дорожньо транспортної пригоди закрито на підставі ч.1 п.2 ст.248 КПК України, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбачено ч.1 ст.268 КК України, оскільки за встановленими обставинами дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки знаходяться в причинному зв'язку з порушенням пішоходом ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, а саме: п.4.14. - пішоходам забороняється: виходити на проїжджу частину, не переконавшись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Отже, обставини викладені у постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 12.01.2016 року, свідчать про наявність у діях позивача протиправної поведінки, а саме: порушення правил дорожнього руху, що потягнуло за собою негативні наслідки у вигляді дорожньо-транспортної пригоди.

Як розяснив Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті четвертому постанови №4 від 01.03.2013року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Матеріалами справи підтверджено, що дорожньо-транспортна пригода 04.11.2015 року сталася за участю пішохода ОСОБА_1 та водія автомобіля «Mersedes Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_1 заподіяні тілесні ушкодження, з приводу яких він проходив стаціонарне лікування, про що свідчить витяг із медичної карти стаціонарного хворого № 012468/2015 КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних.

Відповідно до положень статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Отже, закон містить вказівку на перерозподіл доказування та зобовязує саме відповідача довести, що шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, було спричинено внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тобто не з вини відповідача. Разом із тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується і моральна шкода, у тому числі якщо в наявності ушкодження здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч.2 ст.1167 ЦК).

До матеріалі справи позивачем долучені та досліджені судом копій товарних чеків, які документально підтверджують понесені позивачем витрати на лікування у розмірі 21 975,26 грн., що підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Із матеріалів справи вбачається, що негативні явища в житті позивача, повязані з дорожньо транспортною пригодою, яка мала місце 04.11.2015 року, тривали протягом більше ніж два місяці, так згідно епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 012468/2015 на імя ОСОБА_1 вбачається, що 04.11.2015 року його було госпіталізовано до травматологічного відділення Комунального закладу Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» та проведено дві операції. 19.11.2015 року його було виписано та він продовжив лікування амбулаторно згідно рекомендацій при виписці. (а. с. 8, 9).

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який розмір може мати суто умовний вираз. При цьому, суд враховує тривалість лікування і відновлення попереднього стану здоровя позивача, вимушені зміни в його житті, страждання завдані фізичним болем та отриманими тілесними ушкодженнями, а також враховуючи винну поведінку позивача, з урахуванням вимог розумності і справедливості, вважає необхідним зменшити розмір грошового відшкодування моральної шкоди до 5 000,00грн.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується в дохід держави з відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя звільненні від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 84,36 % в сумі 465 грн.

На підставі викладеного ст. ст. 22-23, 1166-1167, 1187, 1190, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 10.57,60, 88,212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 21 975, 26 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в розмірі 465 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя В.В. Прохоренко