28.03.2017 637/283/17
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2017 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю: секретаря - Поступного С.І.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Шевченківська селищна рада Харківської області про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

У судовому засіданні представник заявника ,який діє на підставі договору про надання правої допомоги , позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В обгрунування вимог зазначив, що 23 листопада 2004 року померла мати заявника ОСОБА_3. Однак в правовстановлюючих документах котрі посвідчують їх родинні стосунки зроблено помилку, а саме у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища на час укладення шлюбу прізвище заявника значиться як ОСОБА_4, тоді як в свідоцтві про її народження, виписане російською мовою, мати значиться як - ОСОБА_5, а також її прізвище зазначене як ОСОБА_5. У всіх інших документах її імя значиться як ОСОБА_3. Вирішити питання в адміністративному порядку неможливо. В звязку з прийняттям спадщини після смерті матері, виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин, тому заявник просить суд встановити факт того , що ОСОБА_3, яка померла 23 листопада 2004 року, є її матірю.

Представник заінтересованої особи: Шевченківська селищна рада Харківської області, в судове засідання не зявився надав письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення заяви ОСОБА_2 не заперечує.

Суд, вислухавши представника заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до свідоцтва про народження (серія ІV-УР №2330211, виданого Шевченківською селищною радою Чугуївського району Харківської області від 19 березня 1964 року) російською мовою зазначено, що 21 лютого 1964 року народилася ОСОБА_6, її матірю відповідно вказана ОСОБА_5.

Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 19 липня 2016 року, засвідчено той факт, що прізвище заявника до державної реєстрації шлюбу зазначене ОСОБА_4. Також зазначено, що заявник пербувала у шлюбі та набула прізвища ОСОБА_2. Шлюб було розірвано 30 листопада 1990 року.

З свідоцтва про смерть (серія 1-ВЛ № 460930, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області від 23 листопада 2004 року) вбачається, що 23 листопада 2004 року ОСОБА_3, померла.

Померла постійно мешкала разом з донькою, тобто заявником за справою в с.Троїцьке Шевченківського району Харківської області по вул.Садова, 39.

З листа №41/02-14 Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 2 лютого 2017 року вбачається, що видати на імя заявника свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла 23 листопада 2004 року, не вбачається можливим, в звязку з неможливістю встановити між ними родинний звязок. Тому заявнику рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_8, ОСОБА_9, підтвердили, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_7 Іванінвні, померлої 23 листопада 2004 року. Донька одружилась, зараз має призвіще ОСОБА_2. Тетяна забрала свою матір ОСОБА_7 до себе додому, де та і проживала, а 2004 році мати померла. Зазначили ,що з перекладом приз віща з російської мови на українську померла ОСОБА_7 , також мала непорозуміння.

Відповідно до вищевказаних документів, також на підставі пояснень представника заявника, свідків, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 є однією і тією ж особою, і є донькою ОСОБА_7.

Згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.234 ЦПК України суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.1. ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином встановлення зазначеного факту, має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник може мати право на спадщину але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити його вказаних прав.

З таких обставин, з умов виваженості, розумності і справедливості, суд вважає заяву ОСОБА_2 доведеною та такою що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 234, 256 ЦПК України , 15, 16 Цивільного кодексу України , суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Шевченківська селищна рада Харківської області про встановлення факту родинних віддносин задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_7, померлої 23 листопада 2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ