Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/48/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Стратовича О.В.

з участю секретаря Єпифанович Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 02.07.2013 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1, було укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був отриманий повністю позичальником в день укладення договору.

Відповідач не виконував належним чином зобов'язання, відповідно до кредитного договору від 02.07.2013 року, не сплачував позичальнику борг за користування кредитом, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача-боржника: 17140,75 грн., заборгованості за кредитом, а також 1600,00 грн., понесених витрат при зверненні до суду.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає та надав до заперечення проти позову в якому зазначає, що вимоги позивача в частині стягнення суми заборгованості є незаконними та необґрунтованими.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приват Банк» назва якого підтверджується Статутом (а.с.35), який має право надавати банківські послуги згідно банківської ліцензії (а.с.34), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (а.с.33), був укладений договір від 02.07.2013 року з ОСОБА_1 відповідно до якого, позичальник отримав кредит в сумі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, де позичальник в свою чергу зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки, згідно договору який складається із заяви та «Умов та Правил надання банківських послуг» (далі «Умови») (а.с. 4, 7-30).

Суд зазначає, що підпис відповідача на заяві підтверджує його згоду на умови договору, які визначені в заяві.

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до договору, грошові кошти були переведені на картку позичальника в день підписання договору.

В п.1.1.7.12 Умов договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

В п. 2.1.1.5.5. Умов - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7, а у разі невиконання зобовязань за договором у відповідності до п.2.1.1.5.6 Умов, на вимогу Банку виконати зобовязання з проведення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З розрахунку вбачається, що відповідач скористався кредитними коштами, але не виконав належним чином зобовязання за кредитним договором № б/н від 02.07.2013 року у звязку із чим станом на 31.12.2016 року виникла заборгованість в сумі 17140,75 грн., яка складається з наступного:

- заборгованості за кредитом 241,50 грн.;

- заборгованості за відсотками 12006,83 грн.;

- заборгованості за пенею та комісією 3600,00 грн.;

та відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов:

- штраф (фіксована частина) 500,00 грн.;

- штраф (процентна складова) 792,42 грн.

Суд зазначає, що в матеріалах справи на день звернення позивача до суду відсутні будь-які докази які б підтверджували виконання зобовязання ОСОБА_1 перед Банком за кредитним договором б/н від 02.07.2013 року, що в свою чергу дає підставу вважати, що на день розгляду справи в суді зобовязання відповідача перед Банком продовжують існувати.

Згідно з 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В ч.1 ст.60 ЦПК зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач разом із запереченням надав до суду квитанцію про сплату заборгованості за кредитом в сумі 241,50 грн. від 28.02.2017 року, однак суд не бере дану до уваги дану квитанцію оскільки стягнення заборгованості провадиться станом на 31.12.2016 року.

В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві.

Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи та враховуючи, що на час розгляду справи в суді сторонами договір №б/н від 02.07.2013 року не був припинений, ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконав свої зобов'язання перед Банком, що є істотним порушенням договору внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, вважає, що даний позов є обґрунтований на доведений належними доказами тому підлягає до задоволення та стягненню з відповідача документально підтверджену заборгованість станом на 31.12.2016 року.

Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати (а.с.36).

Керуючись вимогами : ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 611,1050 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» на рахунок № 3111, МФО 305299, , кошти в сумі 17140 (сімнадцять тисяч сто сорок) грн. 75 коп. заборгованості та 1600 (одну тисячу шістсот) грн., 00 коп., судових витрат, понесених при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. А особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_2