Справа № 509/4813/16-ц
11 травня 2017 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кочко В.К.
при секретарі - Савченко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засідання, в залі суду в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -
Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідачі, у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
В зв'язку з чим, суд, враховуючи письмову заяву позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Згідно ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Судом встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством є: здоров'я, честь, гідність і ділова репутація, ім'я (найменування), авторство, свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Статтею 297 ЦК України закріплено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі, крім того, гідність та честь фізичної особи є недоторканними, фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р. чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Як зазначено в абз. 5 п. 19 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р. якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.
Відповідним висловлюванням принижено честь, гідність та ділову репутацію позивача, у зв'язку з чим завдано моральних страждань.
Шкоду заподіяно протиправними, винними діями відповідачів, у формі здійсненого висловлення в адресу позивача: «аферист» та «обманщик» загальноприйняте значення яких мають виражений негативний характер, що принижує честь, гідність та ділову репутацію.
Таким чином, суд вважає, що відповідачі на адресу позивача висловились в принизливій та непристойній формі.
У зв'язку з відсутністю чітких об'єктивних критеріїв для визначення розміру відшкодування моральної шкоди, суд, вважає за можливе встановити розмір компенсації за заподіяну моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., розрахунок якої надано позивачем у позові з розподілом суми моральної шкоди між обома Відповідачами, з відповідача-1 стягнути 10 000,00 грн. моральної шкоди, з відповідача-2 стягнути 20 000,00 грн. моральної шкоди.
За загальним правилом відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.
Будь-які належні та допустимі докази на спростування вищевказаного в матеріалах відсутні.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 23, 201, 297, 299 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року №1, ст. ст. 10, 11, 58-60, 79, 88, 169, 197, 209, 213-215, 218, 224, 228, ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

С Cуддя: В. К. КочкКочко