Ухвала

іменем україни

04 грудня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівка Енергоінвест» про визнання незаконними положень Технічних умов та зобов'язання видати Технічні умови в новій редакції, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2017 року, рішення апеляційного суду Хмельницької області від 29 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що в червні 2016 року він звернувся до ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» з проханням надати Технічні умови для встановлення лічильників теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності, однак відповідачем надано Технічні умови від 04 серпня 2016 року № 07-16 з порушенням термінів, встановлених чинним законодавством.

Позивач вважав, що підпункти «б», «є» п. 7 Технічних умов є неправомірними, оскільки ніяких змін спільної сумісної власності на сантехнічне обладнання, будь-якого порушення прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у будинку, порушень санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будинку при встановленні лічильників в квартирі позивача не передбачається, що не потребує згоди інших співвласників будинку для їх встановлення.

Позивач просив відповідача надати Технічні умови без вказаних пунктів або роз'яснити, на підставі яких документів ці пункти до них включені, проте його було повідомлено, що інвестиційною програмою ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» передбачено встановлення загальнобудинкового засобу обліку теплової енергії, тому встановлювати лічильник в окремій квартирі немає потреби.

За наведених обставин, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_4 просив визнати такими, що не відповідають нормам чинного законодавства підпункти «б», «є» пункту 7 Технічних умов від 04 серпня 2016 року № 07-16, зобов'язати відповідача видати Технічні умови на встановлення вузлів обліку теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1 в новій редакції без вказаних підпунктів пункту 7.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 29 травня 2017 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, просить ухвалені у справі рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що наявність Технічних умов для облаштування квартири засобом обліку теплової енергії є обов'язковою, однак самі по собі Технічні умови є технічним документом, тому не є актом індивідуальної дії, який підлягає оскарженню в судовому порядку.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові з інших підстав, зазначав наступне.

ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, в якому влаштована вертикальна система опалення, позивач є споживачем теплової енергії, що подається до вказаної квартири ТОВ «Шепетівка Енергоінвест».

Згідно з п. п. 8-10 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, для приєднання споживача до системи теплопостачання, споживач повинен подати заявку теплопостачальній організації про видачу технічних умов, виконання яких є обов'язковим.

Таким чином, товариство як теплопостачальна організація видає технічні умови на встановлення квартирних засобів обліку у житлових будинках, приєднаних до розподільних теплових мереж товариства, з метою забезпечення можливості реалізації відповідних прав споживачів. У свою чергу, невиконання технічних умов, наданих теплопостачальною організацією (або їх ненадання) унеможливлює встановлення квартирного засобу обліку теплової енергії та взяття його на абонентський облік.

Установлено, що за зверненням ОСОБА_4 про надання Технічних умов на встановлення лічильника теплової енергії у квартирі, відповідачем ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» були виготовлені Технічні умови від 04 серпня 2016 року № 07-16 на встановлення вузлів обліку споживання теплової енергії в житловому приміщенні, в яких підпунктами «б», «є» п. 7 передбачено, що проект на встановлення вузлів обліку теплової енергії повинен містити: документ про згоду всіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, що розташовані у будинку по АДРЕСА_1, та проект переобладнання загальнобудинкової системи опалення та встановлення приладів обліку енергії у всіх квартирах багатоповерхового будинку по АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 вважає такими, що не відповідають нормам чинного законодавства підпункти «б», «є» п. 7 вказаних Технічних умов, 06 жовтня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про надання технічних умов без вказаних підпунктів.

На вищевказану заяву ОСОБА_4 відповідачем була надана відповідь про те, що встановлення вузла обліку в окремій квартирі потребує згоди інших співвласників квартир багатоквартирного будинку, оскільки відповідно до ст. ст. 382, 383 ЦК України їм на праві спільної сумісної власності належить механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання, яке призначене для забезпечення потреб усіх власників квартир та нежитлових приміщень, розташованих у житловому будинку. Крім того, інвестиційною програмою ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» на 2016 рік передбачено встановлення в усіх багатоквартирних будинках м. Шепетівки засобів обліку теплової енергії, в тому числі в будинку по АДРЕСА_1, тому встановлювати лічильник в окремій квартирі немає потреби.

Як слідує із роз'яснень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06 січня 2016 року, встановлення приладів регулювання та обліку тепла окремої квартири в багатоповерховому будинку з вертикальною системою опалення призводить до втручання в систему опалення і, як наслідок, веде до порушення гідравлічного режиму системи опалення так і теплового балансу будинку в цілому.

Вимогами п. 12.3.2 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» визначено, що за відсутності технічної можливості облаштування системи централізованого опалення поквартирними лічильниками теплоспоживання при відповідному обґрунтуванні допускається застосовувати вертикальну систему опалення з можливістю обладнання/дообладнання зазначеної системи відповідно запірно-регулювальною арматурою згідно з вимогами СНиП 2.04.05, ДБН В.2.2-15, ДБН В.2.5-39, а також можливістю влаштування приладів-розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах для обліку фактичного теплоспоживання квартирами.

Таким чином, до питання встановлення приладів обліку теплової енергії в квартирах багатоповерхових будинків з вертикальною системою опалення слід підходити комплексно з відповідним переобладнанням загальнобудинкової системи опалення та встановлення приладів обліку теплової енергії у всіх квартирах багатоповерхового будинку.

Відповідно до положень ст. ст. 382, 383 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Отже, для можливості переобладнання системи опалення, яка перебуває у спільній сумісній власності, необхідна згода усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, розташованих у житловому будинку.

Оскільки чинне законодавство не передбачає типової форми технічних умов на встановлення приладів обліку теплової енергії, апеляційний суд вважав, що вимоги, зазначені у підпунктах «б», «є» пункту 7 Технічних умов відповідають, як державним будівельним нормам, так і нормативним документам у сфері теплопостачання, якими і керувалось ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_4 є безпідставними.

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, правильно застосувавши норми матеріального права: ст. ст. 382, 383 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. п. 8-10 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 29 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

І.М.Завгородня

Л.М.Мазур