ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/1057/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ДАНИЛЕНКО В.В.

при секретарі ПАСЬКО І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не надає коштів на утримання доньки, яка продовжує навчання, а тому відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) позивач має право стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд даної справи проводити за її відсутністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Крім того, просив суд розгляд даної справи проводити за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони перебували у шлюбі з 28 вересня 1996 року по 04 листопада 2004 року. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні та навчається на другому курсі денної форми навчання в Державному економіко-технологічному університеті транспорту, що підтверджується довідкою №1152 від 01 вересня 2016 року.

Згідно зі ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А частиною 3 цієї статті встановлено, що право звернення до суду про стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, у зв'язку з продовженням навчання, має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Так, статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись стст. 7, 18, 180, 182, 198-200 Сімейного кодексу України, стст. 10, 11, 57, 60, 88, 174, 208, 209, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2016 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: ДАНИЛЕНКО В.В.