Справа № 599/2021/17
РІШЕННЯ н.п.2/599/1080/2017

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі судді Снігурського В. В.,

при секретарі Куриляк О. Г.,

розглянувши в м. Зборові справу за позовом ОСОБА_1 до Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на спадкове майно.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку, мотивуючи вимоги тим, що позивач є спадкоємцем цього майна після смерті її батька і прийняла спадщину.

Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2 - батько позивача, якому належали:

земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0788 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка знаходиться на території Цебрівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Цебрівською сільською радою 29 листопада 2002 року.

земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9546 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка знаходиться на території Цебрівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Цебрівською сільською радою 29 листопада 2002 року.

Нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності позивачу відмовлено у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно, однак встановлено, що позивач прийняла спадщину, так як фактично проживала зі спадкодавцем в одній сім'ї до його смерті.

Інші спадкоємці - дружина спадкодавця ОСОБА_3, сини спадкодавця ОСОБА_4,ОСОБА_5 претензій на вказане спадкове майно не мають, про що надали суду заяви.

Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону, і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.328, 1216-1218, 1261-1265, 1268, 1274 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , право власності, в порядку спадкування за законом, на майно, що належало ОСОБА_2, а саме :

земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0788 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка знаходиться на території Цебрівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Цебрівською сільською радою 29 листопада 2002 року.

земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9546 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка знаходиться на території Цебрівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Цебрівською сільською радою 29 листопада 2002 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд на протязі 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду В.В. Снігурський