справа №176/2121/13-ц
провадження №2/176/25/17
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.

за участю секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання окремих пунктів кредитних договорів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить визнати недійсним окремі пункти кредитних договорів укладених з ПАТ «ОТП Банк».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 17 листопада 2006 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», укладено кредитний договір №CM-SME 301/086/2006, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 370000,00 грн. на строк до 17 листопада 2013 на споживчі цілі.

14 березня 2007 року між ним та тією ж банківською установою укладено кредитний договір №CM-SME 301/066/2007. Згідно якого банк надав йому кредит у розмірі 160000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 17 листопада 2013 року на споживчі цілі.

14 лютого 2008 року між тим та ЗАТ "ОТП Банк" також укладений кредитний договір №CM-SME 301/057/2008 відповідно якого йому (позивачу) надано кредит у розмірі 100000,00 грн. строком до 14 лютого 2018 року.

30 червня 2009 року укладені додаткові договори до зазначених вище кредитних договорів, відповідно до яких внесені зміни, щодо графіку платежів, умов оплати за кредит та змінено розмір платежів.

Вважає, що окремі пункти додаткових договорів до кредитного договору №CM-SME 301/086/2006 від 17.11.2006 року, №CM-SME 301/066/2007 від 14.03.2007 року, №CM-SME 301/057/2008 14.02.2008 року не відповідають вимогам закону і підлягають визнанню їх недійсними.

Позивач та його представник про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином у судове засідання не з'явилися. При цьому, представником подано заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача , позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

При цьому, під час раніше проведених судових засідань, представник позивача - адвокат Лапшин В.В. зазначав, що відповідно до нового графіку до договору №CM-SME 301/066/2007 від 14.03.2007 року вбачається, що залишок по кредиту складає 152435,33 грн. при сумі кредиту 160000 грн., тобто за 28 місяців платежів по даному кредиту сплачено лише 7564,67 грн., що становить 270,17 грн. на місяць. Однак, дана обставина не відповідає дійсності, оскільки у вказану суму крім боргу по тілу кредиту входять також відсотки і інші платежі, тобто банком нарахував на остаточну суму відсотки, що не відповдає вимога закону. Аналогічні дії відповідач здійснив і по договору 301/086/2006 від 17.11.2006 року та №CM-SME 301/057/2008 від 14 лютого 2008 року.

З часу підписання додаткових договорів позивач змушений був сплачувати банку лише відсотки за кредит без сплати тіла кредиту, що не спонукає до зменшення заборгованості позичальника , а лише збільшує доходність банку. Також вказав на те, що відповідно до умов додаткових договорів значно збільшився щомісячний платіж, що призводить до значного навантаження на позичальника і не відповідає суті реструктуризації боргу

Узагальнюючи свої доводи наполягав на задоволені позову, оскільки умови додаткових договорів, щодо реструктуризації не відповідають дійсності, а лише погіршуюють становище платника і зумовлюють збільшення заборгованості по сплаті кредиту.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у судове засідання свого представника не направив , про причини неявки суд не повідомив.

У поданих раніше запереченнях, як і під час судових засідань, що проведені раніше представник відповідача зазначав, що підписання додаткових угод 30.06.2009 року до кредитних договорів №CM-SME 301/086/2006 від 17.11.2006 року , №CM-SME 301/066/2007 від 14.03.2007 року, №CM-SME 301/057/2008 14.02.2008 року не може бути розцінене як погіршення становища позивача, оскільки підписанням додаткових угод сторони висловили своє двостороннє волевиявлення та обізнаність з їхніми умовами, а вимоги позивача щодо визнання п.п.2.1.1, 2.1.2, 2.2.1, 2.2.2, 2.3.1, 2.4 додаткових договорів до кредитних договорів є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Повно всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи 17 листопада 2006 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір №CM-SME 301/086/2006, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 370000,00 грн. на строк до 17 листопада 2013 на споживчі цілі. (а.с.3-7).

Пунктом 3 вказаного договору визначено плаваючу процентну ставку, яка складається з фіксованого відсотку (4.5% річних) + FIDR (ставка яка визначається самостійно банком) (а.с.13).

30 червня 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №CM-SME 301/086/2006 (а.с.62-63).

Відповідно до умов додаткового договору викладено новий порядок платежів (п.2.1.2), змінено порядок та строки погашення частини суми кредиту у розмірі 21478,41 грн., зі строком погашення з 17 листопада 2008 року по 17 червня 2009 року, шляхом визначення нового порядку та строків погашення в графіку платежів (п.2.2.1), надано позичальнику транш в розмірі 40117,70 грн. з метою погашення нарахованих процентів (п.2.2.2), розмір кредиту визначено, як сума залишку кредитних коштів, наданих позичальнику за кредитним договором та суми траншу наданих за цим додатковим договором (п.2.3.1) та зобов'язано позичальника протягом шести місяців сплатити банку пеню в розмірі 10 %.(а.с.63)

Пунктом 2.1.10 додаткового договору доповнено застереженням, що підписання цього додаткового договору сторони висловлюють свою цілковиту згоду з тим, що визначення порядку сплати за кредит, встановлене кредитним договором та цим додатковим договором , повністю відповідає двосторонньому волевиявленню сторін. Сторони також підтверджують , що вони повністю ознайомлені та цілком згодні з порядком визначення плати за Кредит , порядком зміни розміру процентної ставки та окремими елементами цього порядку.

14 березня 2007 року укладено інший кредитний договір №CM-SME 301/066/2007 згідно якого банк надав кредит у розмірі 160 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 17 листопада 2013 року.(а.с.8-13).

Пунктом 3 вказаного договору визначено плаваючу процентну ставку, яка складається з фіксованого відсотку (4.25% річних) + FIDR (ставка яка визначається самостійно банком) (а.с.18).

30 червня 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №CM-SME 301/066/2007 (а.с.64-65).

Відповідно до п.2.2.2 додаткового договору наданий позивачу транш у розмірі 16 311,76 грн., було спрямовано на погашення наявної станом на 30.06.2009 року заборгованості позивача перед банком за відсотками.

Підписанням додаткового договору та нового графіку платежів сторони висловили своє волевиявлення , щодо укладення додаткового договору , та погодили нові умови плати за кредит , зокрема і зміна розміру платежів , після спливу 6 місяців з дати підписання додаткового договору.(а.с.64-65).

14 лютого 2008 року укладений кредитний договір №CM-SME 301/057/2008 відповідно до якого надано кредитний договір у розмірі 100000,00 грн. строком до 14 лютого 2018 року (а.с.14-23).

30 червня 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №CM-SME 301/057/2008. (а.с.66-67).

Аналогічні умови, щодо надання траншу в розмірі 10 839,86 грн. та зміна порядку плати за кредит, містяться і в додатковому договорі від 30.06.2009 року до кредитного договору №CM-SME 301/057/2008 від 14.02.2008 року в пунктах з такою ж нумерацією, що і додатковому договорі №1 від 06.06.2009 року до кредитного договору №CM-SME 301/066/2007 від 14.03.2007 року.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно частин 1, 2 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями ч.ч.1-3, 5-6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочну має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правовичн має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За правилами ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 ЦК України).

Відповідно до приписів ст.ст.207, 640 ЦК якщо сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов договору та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.

Отже з аналізу вказаних матеріальних норм, можна дійти висновку, що правочин - це правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб'єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з тих підстав, які визначені законом та вважається укладеним з моменту його погодження (підписання), що свідчить про досягнення згоди учасниками щодо його усіх істотних умов.

З матеріалів справи вбачається на протязі 2009-2011 років позивачем здійснювалося погашення кредиту за вказаним кредитним договором ( а.с.112-115).

Слід зазначити, виходячи з умов кредитного договору та додаткових договорів, зміна розміру ставки FIDR, графіку платежів, зміна порядку та строків погашення кредиту прямо передбачена умовами додаткових договорів, які було укладено та погоджено сторонами про що свідчать їх підписи.

Таким чином, при підписанні додаткових угод всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договору та додаткових угод були дотримані, договори містять всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми їх укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність їх умов вимогам законодавства та порушення прав позивача, на що він посилається.

Оскільки нормами матеріального права сторони наділені правом на вільний вибір контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, суд приходить до обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог позивача, так як положення кредитного договору про встановлення плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого процента + FIDR, нового графіку платежів , нові умови плати за кредит, зміна розмірів платежів була погоджена сторонами у встановленому порядку про, що свідчать підписи сторін договору.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Позивачем не надано доказів на підтвердження порушення відповідачем вимог законодавства при укладенні додаткової угоди.

Виходячи з встановлених обставин справи, позивач не довів, що діями відповідача порушені його права та інтереси, а тому суд вважає відсутніми підстави для визнання додаткових угод до кредитних договорів недійсними.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у позовних вимогах по суті, у зв'язку з їх необґрунтованістю.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 Цивільно процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання окремих пунктів кредитних договорів недійсними - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська