Справа № 445/1510/15-ц
УХВАЛА

с у д о в о г о з а с і д а н н я

20 липня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Сивак В. М.,

при секретарі Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золочеві подання заступника начальника відділу ДВС Золочівського РУЮ про примусове проникнення до домоволодіння, ?

ВСТАНОВИВ:

06.05.2016 року заступник начальника відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до домоволодіння власника ОСОБА_2, за адресою Золочівський район, с.Плугів, вул.Львівська, 53, з метою проведення опису та арешту майна боржника: ? частини автомобіля Тойота-Кемрі. ВС7772ВМ, та автобуса Мерседес-Бенц 0350, днз ВС5959АА, яке належить ОСОБА_2 згідно ухвали Золочівського районного суду Львівської області №445/1510/14-ц від 22.10.2015 року, для подальшої його реалізації та, відповідно, задоволення вимог стягуючі згідно виконавчих документів.

На виконанні у відділі держаної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження ЄДРП №48278768 обєднане у зведене виконавче провадження 28.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за виконавчими документами на загальну суму 32 000,00 доларі США та 277 888,04 грн.

Державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а боржнику було надано строк для добровільно виконання рішення. Проте рішення не виконано. 14.04.2016 року та 22.04.2016 року державним виконавцем було здійснено виїзд за місцем призначення виконавчих дій, однак встановлено, що хвіртка на територію де проживає боржник та де знаходиться рухоме майно, яке необхідно арештувати та описати зачинена, ОСОБА_2 відсутня, хоча належним чином повідомлена про місце, час та дату призначених виконавчих дій.

Державний виконавець Матвеюк О.П. подання підтримала, просить його задоволити.

Суд вважає за можливе розглянути подання державного виконавця за відсутності заінтересованих осіб.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

22 жовтня 2015 року ухвалою Золочівського районного суду Львівської області визнано, що частка майна ОСОБА_2 становить ? на транспортні засоби: AUdI A6 2.5 TdI, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 сірий AEL019272, № куз.WAUZZZ4AZTN030237; TOYOTA CAMRY 2/4, д.н.з. НОМЕР_2, 2006 року випуску, сірий, № дв. 2AZ1907498, № куз. JTdBE32K063038149 MERCEdES-BENZ TOURISMO 14618, (1998), білий, № двиг.3945, № шасі NMB5916, яким вона володіє спільно з ОСОБА_3.

11 лютого 2016 року Ухвалою Апеляційного суду Львівської області ухвалу Золочівського районного суду від 22 жовтня 2015 року у частині визнання ? на частку у майні залишено без змін.

25 лютого 2016 року заступником начальника відділу ДВС Золочівського РУЮ ОСОБА_1 винесено постанову про розшук майна боржника розшук. Оголошено у розшук ? частини AUdI A6, д.н.з. НОМЕР_1; TOYOTA CAMRY 2/4, д.н.з. НОМЕР_2; MERCEdES-BENZ 0350, д.н.з. НОМЕР_3, які належать боржнику ОСОБА_2

27 березня 2016 року було складено Акт опису та арешту майна AUdI A6, д.н.з. НОМЕР_1.

31 березня 2016 року ОСОБА_2 було скеровано вимогу держаного виконавця у строк до 13.04.2016 року зявитися у відділ та надати інформацію щодо місцезнаходження рухомого майна ? частини, а саме: TOYOTA CAMRY 2/4, д.н.з. НОМЕР_2; MERCEdES-BENZ 0350, д.н.з. НОМЕР_3, які належать боржнику ОСОБА_2 для проведення опису та арешту майна з подальшою передачею його на виконання. Отримання зазначеної вимоги підтверджується Повідомленням про вручення поштового відправлення від 07.04.2016 року.

Судом встановлено, що дана вимога боржником ОСОБА_2 не виконана. 13.04.2016 року ОСОБА_2 направила листа про те, що не зможе прибути на вимогу у звязку з хворобою, однак жодних доказів цьому не надано.

14.04.2016 року держаним виконавцем ОСОБА_1 було складено Акт про те, що під час примусового виконання виконавчого документа №48278768 виданого 28.07.2015 року при ході за місцем проживання боржника хвіртка виявилася зачиненою. Боржник за встановленим місцем проживання відсутня.

14.04.2016 року ОСОБА_2 було направлено повідомлення про те, що 22.04.2016 року за адресою: Львівська обл., Золочівський р-н, с.Плугів призначено виконавчі дії з метою опису та арешту частини рухомого майна. Зобовязано боржника бути присутнім за місцем знаходження майна, надати доступ та необхідну документацію. Отримання зазначеної вимоги підтверджується Повідомленням про вручення поштового відправлення від 16.04.2016 року.

21.04.2016 року ОСОБА_2 направила Лист-повідомлення про те, що за вказаною адресою транспортні засоби відсутні, їй невідоме їх місцезнаходження, оскільки такі не є її особистою власністю.

22.04.2016 року держаним виконавцем ОСОБА_1 було складено Акт про те, що під час примусового виконання виконавчого документа №48278768 виданого 28.07.2015 року при вході за місцем проживання боржника хвіртка виявилася зачиненою. Боржник за встановленим місцем проживання відсутня.

З вищевикладеного вбачається, що боржник перешкоджає проведенню виконавчих дій, ухиляється від виконання рішення суду, тому, державний виконавець, у порядку визначеному законом, звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, оскільки, в даному випадку, єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до домоволодіння боржника для опису та арешту майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості.

Згідно ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, в якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в ч. 1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно ст. 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла. У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» (зі змінами та доповненнями) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Згідно п. 12 ч. 3 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Отже, йдеться про застосування таких заходів примусового виконання, передбачених у законі, як: а) звернення стягнення на кошти боржника; б) звернення стягнення на інші види майна боржника; в) вилучення у боржника і передання стягувачеві певних предметів; г) відібрання дитини. Процесуальний порядок вирішення цього питання регламентовано ст. 376 ЦПК.

Зі змісту ст. 376 ЦПК вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» та ст. 376 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Згідно ч. 1ст. 376 ЦПК, пунктів 4, 12 ч. 3ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів допускається примусове проникнення до житла боржника фізичної особи або до житла особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, тобто коло осіб, до житла яких допускається примусове проникнення, є обмеженим.

Разом з цим, слід зазначити, що у відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з метою належного виконання виконавчого документа (рішення суду) про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості і недопущення порушення прав стягувача, є всі належні правові підстави для надання державним виконавцям дозволу на примусове проникнення до домоволодіння боржника, у звязку із чим подання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.30,124 Конституцією України, ст.ст.3,14,57-61,209,212-215,376 ЦПК України, ст.11,18 ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції в ОСОБА_1 щодо примусового проникнення до домоволодіння для опису й арешту майна -задовольнити.

Надати дозвіл відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області на примусове проникнення до домоволодіння власника ОСОБА_2, за адресою Золочівський район, с.Плугів, вул.Львівська, 53, з метою проведення опису та арешту майна боржника, а саме: ? частини автомобіля Тойота-Кемрі. ВС7772ВМ та автобуса Мерседес-Бенц 0350, днз ВС5959АА.

Копію ухвали направити до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подання до Золочівського районного суду Львівської області апеляції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4