Справа 688/3964/16-ц
№ 2/688/89/17
Рішення

іменем України

03 квітня 2017 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Березової І.О.

при секретарі Грицак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівка

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3,

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення та зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 з квартири №5 житлового будинку №41 по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Шепетівка Хмельницької області. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 січня 2007 року він є власником ? частини квартири, яка знаходиться АДРЕСА_1, в якій він на даний час проживає з колишньою дружиною ОСОБА_2 Інша ? квартири належить на праві приватної власності ОСОБА_3 відповідно до договору дарування від 31 січня 2007 року. Він, ОСОБА_1, разом з відповідачем зареєстровані у вказаній квартирі. Сімейні відносини між ними відсутні, відсутній факт спільного проживання, вони не повязані спільним побутом, він сам сплачує комунальні послуги, через відмову ОСОБА_2 знятися з реєстрації у вказаній квартирі не може оформити субсидію на надання комунальних послуг, крім того, вказує, що ОСОБА_2 систематично порушує правила співжиття, створює йому непридатні умови проживання, а тому просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав, уточнив вимоги відмовився від вимоги про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 з квартири № 5 житлового будинку № 41 по вул. Героїів Небесної Сотні в м. Шепетівка Хмельницької області, та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЦПК України якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї.

Відповідно до ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності у випадках та в межах строків, встановлених ч.1, п.1 і 5 ч.3 і ч.4 ст.71 цього Кодексу.

ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідями на запити суду адресно-довідкового підрозділу Шепетівського МВ УДМС в Хмельницькій області, а також відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради Хмельницької області.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БВ №053795, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 13 листопада 2010 року, встановлено, що 20 квітня 1989 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, актовий запис №63.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 31 січня 2007 року державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 встановлено, що спадкоємцем майна ОСОБА_6, яка померла 04 грудня 2004 року, є син ОСОБА_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2; спадкове майно, на яке видане вказане свідоцтво складається з ? частини квартири АДРЕСА_2, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого Шепетівською міською державною нотаріальною конторою 27 лютого 1996 року по реєстру № 620, зареєстрованого в Шепетівському бюро технічної інвентаризації за № 6000, реєстраційний номер 17659977.

Згідно договору дарування частини квартири від 31 січня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_8 передає у власність обдарованого ОСОБА_3 безоплатно ? частину квартири №5, що знаходиться в будинку №41 по вул. К. Маркса в м. Шепетівка Хмельницької області загальною площею 21,6 кв.м, жилою площею 15,15 кв. м.; вказана частина квартири належить дарувальникові на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Шепетівського міського та районного нотаріального округу 10 листопада 1997 року по реєстру №2009, зареєстрованого в Шепетівському БТІ в реєстровій книзі №29, за №6000, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 17659977.

Судом встановлено, що відповідно до висновку за заявою ОСОБА_1 по факту спричинення йому фізичного болю його колишньою дружиною 12 травня 2014 року в Шепетівський МВВС з Шепетівської міської ради надійшла заява ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що його дружина ОСОБА_2 спричинила для нього тілесні ушкодження, та створює непридатні умови проживання. Опитана з даного приводу ОСОБА_2 викладені факти категорично заперечила, працівниками органів внутрішніх справ останній винесено офіційне застереження про недопустимість протиправної поведінки, та проведено бесіду профілактичного характеру.

Відповідно до довідки Приватного підприємства «Управлінська компанія «Управдом» за №1748 від 26 серпня 2016 року, виданої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, встановлено, що він дійсно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з колишньою дружиною ОСОБА_2, а онук ОСОБА_3 у вказаному помешканні не проживає.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України особа втрачає право на користування житлом, разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з аналізу даної норми для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеннями необхідними є дві умови: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Позивач стверджує у позовній заяві, що відповідач систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для позивача проживання з нею в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, а тому вона підлягає виселенню.

Суд ставиться критично до тверджень представника позивача про створення нестерпних умов проживання відповідачем ОСОБА_1, а також до висновку Шепетівського МВВС СДІМ по заяві ОСОБА_1 по факту спричинення йому фізичного болю ОСОБА_2, оскільки обставини, на які посилається позивач у своєму позові не підтверджується ніякими доказами, такі суду не надані.

Щодо останнього вказаного вище факту спричинення позивачу тілесних ушкоджень у травні 2014 року, то він не має відповідних доказів, а тому суд не бере його до уваги. Будь-яких інших доказів щодо неправомірної поведінки відповідача, на що посилається позивач у своїй позовній заяві, останнім не наведено.

Відповідно до інформації, наданої ПП «Управлінська компанія «Управдом» від 26 серпня 2016 року, ОСОБА_1 проживає в квартирі № 5, що в будинку № 41 в м. Шепетівка Хмельницької області разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2

Позивач у своєму позові стверджує, що реєстрація ОСОБА_2 у належному помешканні обєктивно порушує його права, оскільки він не має змоги оформити субсидію на надання комунальних послуг, внаслідок чого змушений заощаджувати грошові кошти на зимовий опалювальний сезон, крім того, через постійні хвороби постійно несе додаткові витрати на медикаменти та лікування.

Однак, всупереч положення ст. 60 ЦПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що відповідач дійсно систематично порушує правила співжиття, створює перешкоди позивачу у здійсненні ним його права по володінню, розпорядженню користуванню квартирою

Згідно ч.4 ст 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначені обставини повинні підтверджуватись належними та допустимими доказами, як це передбачено ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Враховуючи зміст заявлених позовних вимог відповідно до правових норм та положень ст. 60 ЦПК України, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання ОСОБА_2 такою особою, що втратила право на житлове приміщення.

На підставі ст. ст. 156, 157, 116 ЖК України, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 223 ЦПК України,

суд,-

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд.

Суддя: