Справа № 363/182/17 Головуючий у І інстанції Рудюк О. Д.
Провадження № 22-ц/780/4373/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 30.11.2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Журби С.О.,

суддів Лівінського С.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала наступним: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2002 року, від шлюбу мають малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сімї. На даний час шлюбні стосунки припинилися, сторони проживають окремо один від одного. Позивач зазначала, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Крім того вказувала, що відповідач ухиляється від утримання дітей. З урахуванням уточнення позовних вимог позивач просила суд її шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Частково не погоджуючись із вказаним рішення суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду першої інстанції в частині розміру присуджених аліментів змінити. Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що розмір присуджених аліментів 3500 грн. у 3,5 разів перевищує мінімальний розмір аліментів, встановлений законодавством, а також вище розміру мінімальної заробітної плати. Крім того вказує, що судом не було належним чином повідомлено ОСОБА_2 про день та час розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків:

Згідно вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. При цьому апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В той же час наведеним вимогам оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

В ході розгляду справи суд першої інстанції належним чином встановив наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання його двох малолітніх дітей. З такими висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості стягнення аліментів в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду. Не заперечував цього й сам відповідач, оскаржуючи рішення суду лише в частині розміру присуджених аліментів.

У відповідності до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому законодавець зазначив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Колегія суддів апеляційного суду критично відноситься до посилань апелянта на те, що через неналежне повідомлення його про час та місце розгляду справи він був позбавлений можливості надати до суду докази невідповідності розміру аліментів, хоча у разі б врахування таких доказів суд мав би стягувати аліменти в значно меншому (мінімальному як стверджував апелянт) розмірі. В ході розгляду апеляційної скарги апеляційним судом було забезпечено відповідачу можливість надати усі без винятку докази на обґрунтування його позиції, однак належних та допустимих доказів на підтвердження його посилань про завищений розмір аліментів апелянтом так представлено й не було. Не є таким належним доказом й представлений до апеляційного суду лист Пенсійного фонду України, оскільки він не містить жодних даних відносно обставин, які беруться до уваги при визначенні розміру аліментів.

Враховуючи вищевказані обставини, зважаючи на принцип розумності та справедливості, колегія суддів апеляційного суду вважає визначеним судом першої інстанції загальний розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання його малолітніх дітей, законним та обґрунтованим. В той же час колегія суддів не може погодитися з тим, що суд визначив лише загальний розмір на двох дітей, без зазначення розміру аліментів на кожного з них, хоча з аналізу положень ст. 181 СК України вбачається, що суд ухвалює рішення про стягнення аліментів саме на дитину, а не на всіх дітей разом. За таких умов рішення суду в цій частині не відповідає вимогам чинного матеріального законодавства та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення аліментів на кожну дитину окремо.

У відповідності до положень ст. 309 ЦПК України підставами для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення зокрема є невідповідність висновків суду обставинам справи а також порушення або неправильне застосування норм матеріального права. При цьому норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2017 року в частині стягнення аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродження м. Харків, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_2, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1750,00 (одна тисяча сімсот пятдесят) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродження м. Харків, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_2, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1750,00 (одна тисяча сімсот пятдесят) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: С.В. Лівінський

ОСОБА_7