Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" грудня 2017 р. Справа № 608/682/17

Номер провадження2/608/387/2017

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л.С.

позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди,--

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з вищезазначеним позовом, в якому вказала, що в грудні 2016 року письмово звернулася до голови Горішньовигнанської сільської ради ОСОБА_3 із заявою про затвердження меж земельної ділянки площею 0,4510 га із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Разом із заявою нею було долучено оригінал технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та зареєстровано дану документацію в канцелярії сільської ради.

В грудні 2016 року відбулась чергова сесія Горішньовигнанської сільської ради, на якій вирішувалось її питання щодо погодження меж земельної ділянки. В результаті розгляду даного питання (п.9 порядку денного) депутати своєю більшістю прийняли рішення щодо погодження меж земельної ділянки та зобов'язали сільського голову ОСОБА_3 підписати відповідні документи щодо цього питання..

Проте, сільський голова ОСОБА_3 не виконує рішення сесії, не підписує землевпорядну документацію та, більше того, відмовляється її повернути через неприязні відносини з чоловіком ОСОБА_5. Неодноразові її прохання повернути технічну документацію сільський голова ігнорує. Так, 10 березня 2017 року вона направила цінного листа із повідомленням про вручення щодо повернення технічної документації на земельну ділянку, але по сьогоднішній день відповіді не отримала.

Такі протиправні дії порушують її право розпоряджатись на свій розсуд своєю власністю - документами: технічною документацію із землеустрою, яка їй необхідна для здійснення подальших дій щодо отримання земельної ділянки в оренду для підприємницької діяльності.

Внаслідок таких обставин вона зазнала немайнових втрат, що спричинені моральними стражданнями.

У зв'язку із цим їй було завдано моральної шкоди, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги через те, що відчуває образу та приниження внаслідок неправомірних дій сільського голови Горішньовигнанської сільської ради ОСОБА_3.

Вона хворіє на гіпертонічну хворобу І ступеня, мігрень, а тому потребую постійного медикаментозного лікування. Натомість, в результаті протиправних дій відповідача її стан здоров'я погіршився, оскільки вона перенесла психо-емоційний стрес у зв'язку з цими подіями, що підтверджується випискою з медичної картки хворого від 12 травня 2017 року.

Моральні страждання позначили негативні зміни в її житті: щоденні думки та спогади про неможливість отримати свою документацію на землю, в результаті чого вона весь час була у пригніченому та дратівливому стані, мала подавлений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційну напругу, нервозність, дратівливість, почуття образи, обурення.

Отже, відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України вона має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї.

Враховуючи зазначенні обставини вважає, що з відповідача необхідно стягнути в її користь моральну шкоду в сумі 10 000 гривень, враховуючи тривалість душевних переживань, а також те, що по сьогоднішній день вона не може закінчити оформлення документів для оренди необхідної земельної ділянки для підприємницької діяльності, що неабияк мене засмучує.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити з мотивів наведених в позовній заяві.

Відповідач та його представник позовні вимоги заперечують. Пояснили, що в грудні 2016 року позивачка звернулась в сільську раду з відповідною заявою, оскільки суміжний власник не підписував їй технічну документацію на приватизацію. В грудні відбувалась чергова сесія сільської ради і в різному було поставлено питання про надання йому дозволу підписати технічну документацію, але перед цим земельна комісія повинна була вийти на місце і скласти відповідний акт. Наступного дня між ним та чоловіком позивачки виникла суперечка, оскільки останній вимагав підписати технічну документацію, і під час цього до нього він застосував фізичну силу, заподіявши йому тілесні ушкодження. В звязку такими обставинами він звернувся в поліцію і поліцією було відкрито кримінальне провадження і слідчий йому сказав не повертати технічну документацію позивачки, тому що вона буде вилучена як речовий доказ. Пізніше така документація слідчим була вилучена. Позивачка особисто не приходила в сільську раду за технічною документацією на земельну ділянку, а тому вона не була повернута. Відповідач та його представник вважають, що позивачкою в ході судового розгляду справи не доведено, що неправомірними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, наявність такої шкоди, причинний звязок між протиправними діями та заподіяною шкодою, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 грудня 2016 року на сесії Горішньовигнанської сільської ради розглядалося питання про надання дозволу сільському голові підписати технічну документацію позивачки замість суміжного землекористувача, оскільки останній відмовлявся її підписати. Ця сесія сільської ради документально оформлена як така, що відбувалася 24 грудня 2016 року. Проте в матеріалах шістнадцятої сесії сільської ради від 24 грудня 2016 року рішення сільської ради з цього питання відсутнє.

30 грудня 2016 року розпочато досудове слідство в кримінальному провадженні № 00000605 за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, в звязку з заподіянням ОСОБА_5 відповідачу тілесних ушкоджень.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 25 травня 2017 року в цьому кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Чортківського районного суду від 19 травня 2017 року прокурором Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 в приміщенні Горішньовигнанської сільської ради було вилучено технічну документацію із землеустрою позивачки в даній справі ОСОБА_1.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 вищезазначеного Кодексу визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч. 5 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень. Крім того, положенням ч. 1 ст. 77 цього Закону передбачено, що шкода, заподіяна фізичним особам в результаті неправомірних дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування відшкодовується за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

Так, п.п. 3, 4, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для розгляду справи щодо яких у сторін та інших осіб є спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 вищезазначеного Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Отже, обов'язок довести обставини, на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог, лежить на останній.

Проте , в порушення вимог вищенаведених правових норм, позивачкою суду не надано належних та допустимих доказів в підтвердження її моральних переживань та страждань, результатом яких були пригнічений та дратівливий стан, подавлений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, почуття образи, обурення.

Показання свідка ОСОБА_5 з цього приводу, враховуючи відсутність інших доказів, судом оцінюються критично і не беруться до уваги, оскільки позивачка є його дружиною.

Згідно виписки з медичної карти (форма № 027-У) видно, що позивачка перебувала на амбулаторному лікуванні з 3 по 12 травня 2017 року. Також з виписки видно, що позивачка хворіла в 2009 році, періодично з 2014 року перебувала на амбулаторному лікуванні.

В цій виписці є запис наступного змісту: «Зі слів хворої погіршення стану здоровя спостерігає з січня 2017 року після перенесеного психо-емоційного стресу внаслідок конфлікту в сільській раді».

Отже, згідно цього запису стан здоровя позивачки погіршився в січні 2017 року.

Проте суд не знаходить підстав вважати таку виписку з медичної карти підтвердженням заподіяння позивачці моральної шкоди, оскільки з виписки не вбачається і відповідними доказами не обґрунтовано, яким чином психоемоційний стрес в січні 2017 року вплинув на стан здоровя позивачки, враховуючи, що згідно виписки діагноз складається з восьми захворювань, чому позивачка відразу не звернулася за медичною допомогою, а зробила це лише в травні 2017 року.

Отже, належними та допустити доказами в ході судового розгляду справи не підтверджено заподіяння моральної шкоди, не доведено її розмір, а також причинний зв'язок цієї шкоди з неправомірними діями, бездіяльністю відповідача. Тобто позивачкою не надано доказів, які б слугували підставою для відшкодування моральної шкоди.

Суд не має підстав для висновку, що на сесії Горішньовигнанської сільської ради 29 грудня 2016 року було прийнято рішення про надання дозволу сільському голові підписати технічну документацію позивачки, оскільки з цього приводу показання допитаних в судовому засіданні свідків є суперечливими, а в матеріалах сесії таке рішення відсутнє. Крім того, суд зазначає, що таке питання не є предметом даного судового розгляду.

Процесуальні витрати в справі суд покладає на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

З врахуванням наведеного, керуючись ст. 56 Конституції України, ст. ст. 16, 22, 23, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,--

ВИРІШИВ:

Відмовити за безпідставністю в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди.

Процесуальні витрати покласти на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. І. Парфенюк