Номер провадження: 22-ц/785/2760/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Гірняк Л.А., Таварткіладзе О.М.,

при секретарі - Поліхрановій Ю.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про визнання дій незаконними, -

в с т а н о в и л а:

05.04.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради (а.с. 2-3), який у подальшому 01.09.2016 року був уточнений, по якому просив визнати незаконними дії органу місцевого самоврядування Одеської міської ради КП «ЖКС «Порто-Франківський» щодо посвідчення довіреності від 27.08.2015 року від імені ОСОБА_3 (а.с. 69-70).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на те, що 27.08.2015 року начальник дільниці № 7 КП «ЖКС «Порто-Франківський» посвідчив довіреність від імені ОСОБА_3, якою вона уповноважила ОСОБА_4, ОСОБА_5 представляти її інтереси в усіх держаних, громадянських, приватних організаціях, в тому числі і судах всіх інстанцій, але довіреність не була посвідчена нотаріально, та ОСОБА_5 за вказаною довіреністю представляла інтереси ОСОБА_3 у різних цивільних справах, що розглядаються в Приморському районному суді м. Одеси.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 88-89).

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 27.12.2016 року подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права (а.с. 94-97).

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні правовідносини.

27.08.2015 року начальник дільниці № 7 КП «ЖКС «Порто-Франківський» ОСОБА_6 посвідчив довіреність від імені ОСОБА_3, якою вона уповноважила ОСОБА_4, ОСОБА_5 представляти її інтереси в усіх держаних, громадянських, приватних організаціях, в тому числі і судах всіх інстанцій.

Стаття 244 ЦК України визначає, що представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Довіреність може бути нотаріально посвідчена, а також довіреності може бути посвідчена посадовою особою організації, у якій довіритель працює, навчається, житлово-експлуатаційною організацією, перебуває на стаціонарному лікуванні або за місцем його проживання.

Чинним законодавством передбачено, що довіреності можуть бути посвідчені уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування. Довіреності, посвідчені зазначеними посадовими особами, прирівнюються до нотаріально посвідчених.

При цьому ст. 245 ЦК України містить застереження щодо виду довіреностей, які можуть бути посвідчені уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування. А саме зазначеними посадовими особами посвідчуються довіреності за винятком довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування та розпорядження транспортними засобами. Посвідчення таких довіреностей має відбуватися з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат» та інших нормативно-правових актів.

У тексті довіреності мають бути зазначені місце і дата її складання (підписання), прізвища, імена, по батькові, місце проживання представника і особи, яку представляють. При посвідченні довіреності на ведення справи в суді особа, яка посвідчує довіреність роз'яснює довірителю, що уповноважена особа (представник) вправі вчиняти від його імені всі процесуальні дії, передбачені статтями ЦПК України. У довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Таким чином, довіреність, дії щодо посвідчення якої оскаржуються позивачем відповідає вимогам, встановленим законом за змістом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної особи.

Згідно ч. 2 ст. 42 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Порядок посвідчення такої довіреності та форма довіреності законом не визначені. Постанова КМУ від 15.06.1994 року № 419 «Про порядок посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених» не регламентує порядку посвідчення довіреностей посадовими особами за місцем роботи, навчання або проживання.

Отже, вимогу про посвідчення такої довіреності можна вважати дотриманою, якщо текст довіреності відповідає вимогам закону, зокрема, містить дату, назву документа, прізвище, ім'я та по батькові довірителя та представника (повіреного), а також відмітку довільної форми про посвідчення цієї довіреності відповідною посадовою особою.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ч. 1 ст. 59 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем по справі не були надані належні допустимі письмові докази на підтвердження доводів та позовних вимог.

Право на захист є складовою частиною самого суб'єктивного права поряд із правом на власні дії, а також правом вимагати певної поведінки від зобов'язаних осіб.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, давши оцінку поясненням сторін по справі та на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до правильного обґрунтованого висновку, що підстави для задоволення позову відсутні, тим більш, що форма довіреності не впливає на обсяг його прав та інтересів, коли довіритель не оспорює повноваження представників.

Висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Голоуючий:

Судді: