Справа № 520/8648/17
Провадження № 2/520/8387/17
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря Баранової Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби про звільнення майна з під арешту,
26.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому в якому просить: звільнити з-під арешту майно, що належить йому - ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, а саме 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, на яку було накладено арешт на підставі постанови другого ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції серії АА № 168316 від 13.08.2010р. Встановити порядок виконання рішення суду, в разі задоволення позову, а саме те що рішення є підставою для вилучення запису про обтяження - арешт нерухомого майна, а саме 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.
Свої вимоги мотивує тим, що наявність архівного запису про державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту накладеного підставі постанови другого ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції серії АА № 168316 від 13.08.2010р., унеможливлює його право володіти та користуватися належним майном, оскільки відношень до справи, в рамках якої було накладено арешт, він не має. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.
У судове засідання зявився представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Представник відповідача ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 05 квітня 1973 року, є громадянином України, зареєстрований з 06 грудня 1989 року за адресою АДРЕСА_2.
На підставі Свідоцтва про право власності, яке було видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 22 грудня 2000 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_3, його частка складає 1/4.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що з метою вчинення договору купівлі-продажу нерухомого майна, він звернувся до нотаріальної контри, де йому було повідомлено про наявність архівного запису про державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту на частку його квартири, зареєстрованого на підставі постанови другого ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції серії АА № 168316 від 13.08.2010р., що в свою чергу унеможливлює здійснення правочину.
Так у відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.
З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 88523904 від 31.05.2017 року за параметрами пошуку: фізична особа ОСОБА_1 вбачається, що 13.08.2010 року о 17:21:08 за реєстраційним № 10143299 реєстратором Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови АА № 168316 від 13.08.2010 року Другого ОСОБА_2 ВДВС ОМУЮ, ОСОБА_4 було зареєстровано обтяження ? квартири № 63 за адресою Одеська область, м. Одеса, вулиця Корольова академіка, будинок 65, де в графі власник зазначено: ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутні дані про ІПН.
Натомість, як стверджує позивач, зазначена справа не має ніякого відношення до нього, оскільки з 06 грудня 1989 року по теперішній час він зареєстрований та проживає в квартирі №63 за адресою Одеська область, м. Одеса, вулиця Корольова академіка, будинок 65, а від так, ніколи не був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1
Вказані доводи позивача підтверджується копією паспорта позивача ОСОБА_1 серії КК 557528.
Таким чином, суд вважає, що наявність архівного запису про державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту, зареєстрованого 13.08.2010 за № 10143299 на підставі постанови другого ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції серії АА № 168316 від 13.08.2010р, унеможливлює позивачу ОСОБА_1 володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Положеннями ст. 3 ч. 1 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1 та 2 ст. 16 ЦК України).
З огляду на зазначені обставини, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про необхідність звільнення майна з - під арешту.
Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту підлягають задоволенню.
Статтею 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.
Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. ст, 2, 15, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України,ст. ст. 3,118-120,151 ЦПК України суд,
Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби про звільнення майна з під арешту задовольнити.
Звільнити з-під арешту майно, що належить ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, а саме 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, на яку було накладено арешт на підставі постанови другого ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції серії АА № 168316 від 13.08.2010р.
Встановити порядок виконання рішення суду, в разі задоволення позову, а саме те що рішення є підставою для вилучення запису про обтяження - арешт нерухомого майна, а саме 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Куриленко О. М.