Ухвала

Іменем України

11 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В.,

Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Аеробуд» про стягнення заборгованості із розрахунку при звільненні і середнього заробітку за час затримки розрахунку за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Аеробуд» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 04 жовтня 2006 року він працював на посаді начальника юридичного відділу приватного акціонерного товариства «Аеробуд» (далі - ПрАТ «Аеробуд»). 02 червня 2016 року його було звільнено на підставі ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Повного розрахунку при звільненні із ним не проведено.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 58 201 грн. 36 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку з 03 червня 2016 року по 26 липня 2016 року у розмірі 64 259 грн. 75 коп.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2017 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Аеробуд» на користь ОСОБА_2 компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 58 201 грн. 36 коп., Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03 червня 2016 року по 25 жовтня 2016 року в розмірі 170 201 грн. 50 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Аеробуд» просить скасувати судові рішення, посилаючись неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення ст. ст. 116, 117 КЗпП України, дійшли до правильного висновку про те, що відповідач не спростував доказів поданих позивачем про заборговану заробітну плату та доказів виплати зарплати не надав.

Суд може зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, за таких умов: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, як належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв'язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 березня 2017 року № 6-259цс17 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Отже, зменшення розміру середнього заробітку є правом суду за наявності відповідних підстав. Проте суди підстав для такого зменшення не знайшли.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України) і на законність та обгрунтованість судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Аеробуд» відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Кафідова

І.М.Фаловська