Провадження № 2/643/6572/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мельникової І.Д.,

за участю секретаря Ширіної Я.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

встановив:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою від 01.12.2017 провадження по вказаній справі відкрито.

Разом із позовної заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2012. Відповідач ОСОБА_1 на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання по здійсненню погашень кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. У банку відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обовязків перед кредитором. Найчастіше за порушення зобовязання перед банком відбувається вчинення відповідачем всіх можливих дій щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачу майна і коштів. Це виражається у предачі третім особам права власності на майно, тому у позивача є підстави вважати, що неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2.

Суд, дослідивши додані до заяви документи, встановив наступне.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири № 124 будинку № 79 по б-ру ОСОБА_2 у м. Харкова.

Ціна позову, поданого до суду становить 105919,80 грн.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки заборгованість, яку просить стягнути позивач з відповідача, у розмірі 105919,80 грн. не співмірна з ринковою вартістю однокімнатної квартири. Обставин, які свідчать про реальну можливість ускладнення виконання рішення суду чи зроблять його виконання неможливим, в заяві не зазначено.

Керуючись ст.ст. 151-153, 197, 209 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Д. Мельникова