Справа № 739/1744/17
Провадження № 2/739/582/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та надвірні будівлі, розташовані за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Полюшкине, вул. Хуторська, 8, який належав її батьку ОСОБА_3 і був успадкований після нього матірю позивачки ОСОБА_4.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті батька ОСОБА_3 належний останньому житловий будинок був успадкований його дружиною ОСОБА_4, тобто матірю позивачки. 17 квітня 2017 року остання також померла. Вона належним чином прийняла спадщину своєї матері, до складу якої входить успадкований нею після ОСОБА_3 житловий будинок. З метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно вона звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на вказаний вище житловий будинок. З огляду на це вона змушена звернутися до суду за захистом свого права власності.

У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, при цьому представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 06 серпня 2014 року в с. Полюшкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер ОСОБА_3 (а.с. 10).

З наявної у матеріалах справи довідки виконавчого комітету Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 21 жовтня 2017 року вбачається, що згідно записів у погосподарських книгах житловий будинок в с. Полюшкине по вул. Хуторська, 8, належав ОСОБА_3 (а.с. 17).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: Новгород-Сіверський район, с. Полюшкине, вул. Хуторська, 8, розташований будинок літера «А-1», 1975 року забудови, веранда літера «а-1», сарай літера «Б-1», сарай літера «б-1», літня кухня та погріб, загальна вартість даного житлового будинку та надвірних будівель становить 24 371 грн. 00 коп. (а.с. 18-20, 25-26). Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_3, останнім зареєстроване не було.

Згідно частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Отже, записи у погосподарських книгах, у період дії вказаних нормативно-правових актів, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином записом в погосподарській книзі Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області підтверджується право приватної власності ОСОБА_3 на житловий будинок, збудований у 1975 році, що розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Полюшкине, вул. Хуторська, 8.

Як зясовано ОСОБА_3 був одружений з ОСОБА_4 (а.с. 12), з якою постійно проживав на день смерті у своєму будинку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 21 жовтня 2017 року (а.с. 17). Отже, ОСОБА_4 належним чином прийняла спадщину свого чоловіка ОСОБА_3 в силу положень статей 1218, 1220, 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та є його єдиним спадкоємцем (а.с. 24).

17 квітня 2017 року ОСОБА_4 померла в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області (а.с. 11).

Позивачка є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення нею шлюбу з ОСОБА_5 (а.с. 13-14)

Позивачка належним чином прийняла спадщину своєї матері ОСОБА_4 та є її єдиним спадкоємцем, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса ОСОБА_6Л (а.с. 14).

Отже, після смерті ОСОБА_4 спадщина останньої, до складу якої входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й право власності на вказаний вище житловий будинок, який був успадкований ОСОБА_4 після ОСОБА_3, з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця ОСОБА_4 за законом, тобто до позивачки.

Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_6 позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки відсутні документи, які посвідчували право власності спадкодавця на вказане майно.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка набула право власності на житловий будинок, який належав її батьку ОСОБА_3 і в подальшому був успадкований матірю позивачки ОСОБА_4, однак це право не визнається через відсутність на будинок правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивачки, визнавши за нею у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Полюшкине, вул. Хуторська, 8, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Полюшкине, вул. Хуторська, 8, суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.

Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і повязана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 392, 1218, 1220, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», статтями 10, 60, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Полюшкине, вул. Хуторська, 8.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко