Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 06 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 29 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що він є сином відповідача. Його батьки розлучені та разом не проживають. Він є студентом 3 «А» класу ВІТ (відділення інформаційних технологій) Старшої школи з поглибленим навчанням медіа техніки (5 років навчання) в м. Леондінг в Австрії, термін навчання - 5 років. Відповідач має задовільний стан здоров'я і постійну роботу, матеріальної допомоги йому не надає з 02 серпня 2016 року.

Посилаючись на викладені обставини, просив стягнути з відповідача на його утримання щомісячно ј частину від усіх видів заробітку починаючи з 02 серпня 2016 року і до закінчення ним навчання.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 06 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 29 березня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідноч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено згідно вимог ст. 212 ЦПК України, суди дійшли висновку про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. На підтвердження своїх вимог позивач надав довідку німецькою мовою з українським перекладом, проте вона не містить інформації щодо назви навчального закладу, в якому навчається позивач, періоду навчання та його вартості.

Переоцінка доказів у справі виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначених ст. 335 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про те, що розмір витрат на навчання необхідно встановити виходячи із прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого в Австрії, є необґрунтованими, на законність судових рішень не впливають.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 06 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

О.В.Закропивний

С.Ф. Хопта