У х в а л а

іменем україни

06 грудня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення апеляційного суду м. Києва від 04 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» (далі - ТОВ «Ковальська-Житлосервіс») звернулось до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а також послуг з централізованого опалення.

Вказував на те, що відповідач не своєчасно здійснює оплату за надані їй житлово-комунальні послуги, у зв'язку із чим має заборгованість, яка утворилась за період з 01 вересня 2013 року по 05 червня 2015 року в сумі 17 402 грн 26 коп.

Посилаючись на наведене, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 17 402 грн 26 коп., інфляційні втрати в сумі 15 530 грн 04 коп. та 1 319 грн 79 коп. - 3 % річних від простроченої суми.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 1 227 грн 59 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволення решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 04 липня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2013 по 05 червня 2015 року в сумі 17 402 грн 26 коп., інфляційні втрати у розмірі 13 387 грн 93 коп. та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 919 грн 70 коп.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - просить скасуватиоскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Пунктом 1 ч. 1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

При цьому відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд правильно виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у період з 01 квітня 2015 року по 01 червня 2015 року, як і доказів на підтвердження того, що житлово-комунальні послуги надавалися ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» неякісно або не в повному обсязі, при цьому самовільне відключення від мереж централізованого опалення не звільняє споживача від необхідності оплати цих послуг.

Крім того, при визначенні розміру заборгованості за житлово-комунальні послуги та визначенні відповідного періоду стягнення такої заборгованості, апеляційний суд правильно виходив із принципу диспозитивності цивільного судочинства та наявності підстав для стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 17 402 грн 26 коп. за період, який позивач просив стягнути визначену ним заборгованість.

Враховуючи, що відповідачем було допущено порушення з оплати за надані житлово-комунальні послуги, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення суми боргу з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 04 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К. Гримич

А.В. Маляренко