АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/853/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Винниченко Л.М.
Провадження № 22-ц/796/3481/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про припинення поруки ОСОБА_2 Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 14 вересня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість по кредиту у сумі 139 796,39 доларів США. Відповідно до правової позиції Верховного суду України по справі №6-1206цс15 позика вважається повернутою в момент зарахування грошової сум, що позичалася. Наявність судового рішення про стягнення заборгованості, яке не виконане боржником, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не припиняє правовідносин сторін кредитного договору й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Суд безпідставно послався на сплив позовної давності, за умовами кредитного договору сторони дійшли згоди щодо збільшення строку позовної давності до 10 років.

В апеляційній інстанції представник ПАТ «КБ «Надра» підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення представника ПАТ «КБ Надра», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 квітня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» (банк), та відповідачем ОСОБА_1 (позичальник) був укладений Кредитний договір № 34/П/84/2008-84. За умовами договору банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 127063,41 доларів США зі сплатою 12,89 % річних за користування кредитом на строк до 17 квітня 2028 року, а позичальник зобов'язався повернути кредит рівними платежами щомісячно у сумі 1500,00 доларів США, починаючи з травня 2008 року до 10 числа кожного місяця (а. с. 7-10).

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором №34/П/84/2008-840 між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем ОСОБА_2 19 квітня 2008 року було укладено договір поруки. Відповідно до пункту 1.2 договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язань повністю як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо (а.с.12-13).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра») заборгованість по кредиту в сумі 139796,39 доларів США, що еквівалентно 1064046,24 грн. за курсом НБУ на день подачі позовної заяви до суду, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 125732,64 доларів США (що станом на 17 червня 2009 року еквівалентно - 957001,42 грн.); заборгованість за процентами -12950,87 доларів США (що станом на 17 червня 2009 року еквівалентно - 98574,25грн.); пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків за період з 13 жовтня 2008 року по 16 червня 2009 року - 1112,88 доларів США (що станом на 17 червня 2009 року еквівалентно - 8470,57 грн.) (а.с. 89-90, 94).

26 грудня 2014 року ПАТ «КБ «Надра» звернулось до суду з позовом у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 наявну станом на 15 жовтня 2014 року заборгованість по кредитному договору №34/П/84/2008-840 від 18 квітня 2008 року в сумі 226291,14 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 2930931,44 грн., яка складається з: 125732,64 долари США (еквівалент у гривні станом на 15.10.2014р. - 1628493,93 грн.) заборгованість за кредитом; 100 558,50 доларів США (еквівалент у гривні станом на 15.10.2014р. 1302437,51 грн.) - заборгованість по сплаті відсотків, а також заборгованість за пенею за прострочення сплати кредиту - 233938,54 грн., та штраф за порушення умов кредитного договору -164573,02 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року провадження у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у частині позовних вимог про стягнення 125732,64 доларів США заборгованості за кредитом та 12950,87 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом закрито.

В іншій частині позовних вимогПАТ «КБ «Надра» судом відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що порука ОСОБА_2 є припиненою внаслідок пропуску позивачем шестимісячного строку на пред'явлення вимоги до поручителя, а вимоги до ОСОБА_1 заявлені зі спливом позовної давності.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок, або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України (постанови Верховного Суду України від 23 вересня 2015 рок у справі №6-1206цс15 та від 21 вересня 2016 року у справі №6-2739цс15).

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року в справі №6-2017цс15, з огляду на визначений ст. 129 Конституції України принцип обов'язковості рішення після вирішення судом справи та набрання рішенням суду законної сили, а також на зміст ст. ст. 553, 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що у разі, якщо є судове рішення про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором, в якому судом розглядалося питання дій договору поруки, і це рішення набрало законної сили, то під час вирішення справи про припинення поруки суду необхідно враховувати встановлення таким судовим рішенням указаних обставин.

Як було встановлено, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2010 року вже було вирішено питання щодо дії поруки ОСОБА_2 та стягнуто солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 139796,39 доларів США, що еквівалентно 1064046,24 грн. (а.с. 89-90, 94).

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про припинення поруки ОСОБА_2 на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України та відмовив у задоволенні вимог до ОСОБА_2

Суд також дійшов помилкового висновку про те, що вимоги про стягнення заборгованості ПАТ «КБ «Надра» заявлені зі спливом позовної давності, оскільки п. 7.3. кредитного договору сторони дійшли згоди щодо збільшення строку позовної давності до 10 років, чим самим порушив положення ст. 259 ЦК України.

Враховуючи викладене, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Надра». Солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 34/П/84/2008-840 від 18 квітня 2008 року станом на 15 жовтня 2014 року в сумі 87607,63 доларів США, що за курсом НБУ становить 1134697,35 грн., та заборгованості за пенею та штрафом на загальну суму 398511,56 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Надра» судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1911,46 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 2102,40 грн. по 2006,93 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 34/П/84/2008-840 від 18 квітня 2008 року станом на 15 жовтня 2014 року в сумі 87607,63 доларів США, що за курсом НБУ становить 1134697,35 грн., та заборгованості за пенею та штрафом на загальну суму 398511,56 грн.

В іншій частині вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»2006,93 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 2006,93 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді