Справа № 463/146/17
Провадження № 4-с/463/23/17
У Х В А Л А

27 березня 2017 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1,

при секретарі Кисиличин М.В.,

з участю представників скаржника ОСОБА_2, ОСОБА_3,

державного виконавця Левко Л.Р.,

стягувача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 14 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду із скаргою та просить визнати неправомірними дії державного виконавця Галицького ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2016 року, скасувати постанову державного виконавця Галицького ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2016 ВП № 53125012.

Скаргу мотивує тим, що на підставі рішення Личаківського районного суду м.Львова про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 судового збору у розмірі 172,06 гривень, було видано виконавчий лист 23.12.2015 року № 463/3763/13-ц. Вважає, що державним виконавцем Левко Л.Р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53125012 від 14.12.2016 року з порушенням вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки зареєстрованим місцем його проживання є адреса: м.Львів-Винники, вул.Кільцева,1/30, а тому рішення про відкриття виконавчого провадження повинно було прийматись уповноваженими особами Личаківського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області, тобто за місцем реєстрації боржника. У звязку із наведеним просить скаргу задоволити.

В судовому засіданні представники скаржника підтримали скаргу з аналогічних мотивів.

Державний виконавець в судовому засіданні проти скарги заперечила та пояснила, що відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» місце виконання рішення - виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішень на території, на яку поширюються їх функції належить стягувачу. На виконання вимог вказаної статті постановою від 14.12.2016 року нею було відкрито виконавче провадження № 53125012, з примусового виконання виконавчого листа № 463/3763/13-ц, виданого 23.12.2015 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з боржника ОСОБА_5 на користь стягувача ОСОБА_4 судового збору у розмірі 172,06 гривень, оскільки на території Галицького району знаходиться нерухоме майно, що належить боржнику. А тому вважає, що нею правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечив, оскільки така є необґрунтована та безпідставна. Зазначив, що квартира за адресою м.Львів, вул.Шолом Алейхема,16/8 перейшла у власність боржника в порядку спадкування, що підтверджується рішенням суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 53125012, розпочате 14.12.2016 року постановою про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого листа № 463/3763/13-ц, виданого 23.12.2015 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судового збору у розмірі 172,06 гривень. Боржником за вказаним виконавчим листом визнано ОСОБА_5, у власності якого перебуває нерухоме майно на території діяльності Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 14.12.2016 року ОСОБА_4 звернувся у Галицький ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 463/3763/13-ц, виданого 23.12.2015 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з боржника ОСОБА_5 на користь стягувача ОСОБА_4 судового збору у розмірі 172,06 гривень, оскільки на території Галицького району м.Львова перебуває майно, що належить боржнику, а саме: квартира № 8 на вул.Шолом-Алейхема,16 в м.Львові.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 31 серпня 2012 року за ОСОБА_5 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 визнано право власності на 1/2 частину квартири № 8 на вул.Шолом Алейхема,16 в м.Львові.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими покликання представників скаржника на ту обставину, що ОСОБА_5 не має майна у Галицькому районі м.Львова, а право власності на частину квартири, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Шолом Алейхема,16/8, зареєстроване за ОСОБА_7, оскільки остання померла, у звязку з цим право власності на зареєстроване за нею майно перейшло в порядку спадкування саме у власність ОСОБА_5

Відповідно до ч.3 ст.387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що дії державного виконавця відповідають вимогам закону, такими не було порушено права чи свободи скаржника, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_5 слід відмовити

Керуючись ст.ст.383-387 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій державного виконавця Галицького ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 53125012 від 14 грудня 2016 року відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ч.2 ст.294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя Грицко Р.Р.