АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1548/17 Справа № 200/4107/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 5
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ фірма «Консоль ЛТД», третя особа ПП «Плутон» - про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ТОВ фірма «Консоль ЛТД» просить скасувати заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції вірно встановлено, що 15 березня 2007 року між ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» та ОСОБА_2 був укладений Договір пайової участі в будівництві № 0915/304-32(р), у відповідності до п.1.1 якого учасники по даному договору зобовязуються разом діяти для досягнення загальної мети: проектування, будування та введення в експлуатацію багатофункціонального офісного центру з торгово-виставковими площами «Цивілізація» на розі вул. Мечникова та вул. Сєрова у м. Дніпропетровську, а згідно розпорядження Дніпропетровського міського голови від 16 липня 2008 року присвоєно адресу вул. Мечникова, 19.

03 липня 2008 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області ПП «Плутон» було видано дозвіл на виконання будівельних робіт.

Згідно п. 3.4, п.3.5 Договору- строк закінчення будівництва Об'єкта IV квартал 2007 року, строк введення Об'єкта в експлуатацію IІ квартал 2008 року. Пунктом 3.1 Договору передбачалось, що Пайщик зобов*язується в якості свого вкладу внести грошову суму еквівалентну 262 600 долл.США в гривні по курсу НБУ на момент внесення . В період з 22 березня 2007 року по 06 березня 2008 року позивачка сплатила на користь відповідача пайовий вклад у загальному розмірі 1 326 130 грн. і Довідкою, виданою особисто відповідачем станом на 28.03.2008., підтверджено, що нею повністю здійснено пайовий внесок у відповідності до умов Договору у наведеній сумі (а.с.18).

Пунктом .3.8 Договору визначено- при умові належного виконання зобовязання, вказаного у п.3.1 даного договору, ОСОБА_3 повністю набуває право на дольову участь у будівництві, а Фірма втрачає право розпоряджатися вказаною у даному договорі «ОСОБА_3 пайовика» інакше, як у інтересах та зі згоди ОСОБА_3.

Згідно п. 3.9 Договору підтвердженням наявності майнових прав на ОСОБА_3 являються: даний Договір та первинні документи (платіжні поручення, приходно-касові ордера, акти приймання-передачі або накладні), що підтверджують внесення Паю.

Доведено і не заперечується відповідачем, що позивачкою умова договору про внесення коштів була виконана. Таким чином, є обґрунтованим висновок райсуду, що позивачка, виконавши своє зобовязання у повному обсязі, має право на прийняття рішення щодо розпорядження належною їй часткою.

В той же час, судом вірно встановлено, що відповідач свої зобовязання не виконав та від їх виконання ухиляється, на звернення відносно будівництва обєкту не реагує, належну позивачеві частку разом із документами, необхідними для проведення державної реєстрації права власності, не передає; згідно довідки ПП «Плутон» від 21.11.2012 р. загальний ступінь готовності багатофункціонального офісного центру з торгівельно-виставковими площами «Цивілізація» за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Мечникова,19 складає 88 %.. З приводу невиконання обовязків позивачка зверталася до відповідача із заявами від 05.01.2009 року, 30.01.2011 року, 22.03.2012 року, 09.08.2012 року, 13.01.2013 року. 06 лютого 2015 року, у яких просила про поновлення будівництва офісного центру, про строки його завершення, про укладення з нею додаткової угоди щодо передачі їй готового об*єкту згідно договору, а в разі відмови- повернути грошову суму в еквіваленті 262,6 тис.долл.США або надати інше готове рівноцінне майно; погодити розмір належної їй частки, передати їй у власність належне їй приміщення.

На ці звернення відповідач відповіді не надавав та продовжував порушувати умови договору.

Комунальним підприємством «Томаківське БТІ» «ДОР» позивачці видано Технічний паспорт від 24 листопада 2014 року на частину спірної адміністративної будівлі комерційного призначення незавершеного будівництва, розташовану за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Мечникова, 19, літ.А, на 16-му поверсі, офісне приміщення № 52, загальною площею 132,6 м2, яке складається з приймальні, номер приміщення 1, площею 22,3 кв.м., кабінету, номер приміщення 2, площею 25,8 кв.м., офісу, номер приміщення 3, площею 72,6 кв.м., санвузла, номер приміщення 4, площею 4,0 кв.м., міні-кухні, номер приміщення 5, площею 4,6 кв.м. та балкону, приміщення І, площею 3,3 кв.м.

Наведені обставини підтверджують, що на час розгляду справи позивачка в результаті порушення відповідачем вимог договору, закону не має можливості користуватися фактично придбаними нею офісними приміщеннями, оскільки відповідачем офісне приміщення до теперішнього часу їй не передане.

Відповідно до ч. 1 ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності.

Положеннями ст. 876 Цивільного кодексу України встановлено, що власником об'єкта будівництва або результату будівельних робіт, є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Згідно положень ч. 1-5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність»- всі суб'єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об'єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід'ємним правом інвестора і охороняється законом. За рішенням інвестора права володіння, користування і розпорядження інвестиціями, а також результатами їх здійснення можуть бути передані іншим громадянам та юридичним особам у порядку, встановленому законом. Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними самостійно на основі договорів.

З огляду на норми законів, на все встановлене райсудом та враховуючи, що свої зобов'язання щодо інвестування будівництва позивачка виконала своєчасно і в повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до вірного та законного висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_2 права власності на офісне приміщення.

Доводи скарги про те, що відповідно до територіальної підсудності справа повинна розглядатися Господарським судом Київської області, оскільки цьому суду підвідомча справа про банкрутство відповідача, - не можуть визнаватись обґрунтованими, оскільки у даному випадку спір, як такий, що виник з приводу захисту цивільного права: права власності на майно, яке знаходиться у м. Дніпро (раніше-Дніпропетровськ) Бабушкінський район (нині Шевченківський) - повинен розглядатись за правилами ст.114ч.1 ЦПКУ щодо виключної підсудності.

Твердження апелянта про незаконність визнання права власності на недобудований об*єкт слід визнати безпідставним з огляду на те, що з вини відповідача об*єкт нерухомості не був добудований (а протилежне ним не спростовано) на протязі великого проміжку часу (без врахування періоду процедури банкрутства); на вимоги позивачки внесена нею грошова сума відповідачем до цього часу не повернута, інший рівноцінний об*єкт не запропонований та не наданий, а, враховуючи, що відповідач судовим рішенням визнаний банкрутом, - виконання таких вимог позивачки унеможливлюється, а тому апеляційний суд вважає, що обраний районним судом по даній справі спосіб захисту порушених прав позивачки відповідає принципам законності, розумності та справедливості.

Посилання відповідача у скарзі на невиконання позивачкою правил п. 3.6 та п. 3.4 Договору, зокрема, на те, що жодних звернень її щодо компенсації у вигляді грошового відшкодування або надання рівнозначного майна, яке мається в наявності у відповідача, від позивачки не надходило, - не відповідає дійсності та спростовується наведеними вище багаточисленними її заявами на адресу відповідача.

Доводи, щодо недоведеності позивачкою порушення її прав відповідачем, а, значить, недоведеності необхідності їх захисту в судовому порядку, є такими, що протирічать дійсно встановленим та доведеним письмовими доказами обставинам справи, згідно яких- саме фірма є винною у невиконанні умов Договору, однак про це та про причини невиконання у своїй скарзі не наводить жодних мотивів.

Безпідставними є твердження про пропуск позивачкою строку позовної давності та незастосування його судом, оскільки правилами ч.3 ст.267 ЦКУ передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Такої заяви від відповідача ні до ухвалення рішення, ні з апеляційною скаргою не надходило. Крім того, встановлено, що упродовж до 2015року позивачка мирним шляхом письмово намагалась вирішити спірні питання з відповідачем.

Таким чином, рішення як таке, що відповідає вимогам матеріального та процесуального законів, повинне бути залишеним без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ТОВ фірма «Консоль ЛТД» - відхилити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_4