Дата документу 22.02.2017
Справа № 334/4396/16-ц
Провадження № 2-о/334/8/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі :

головуючого судді Ісакова Д.О.

при секретарі Гопка Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Запорізька міська Рада про встановлення факту проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2, який помер 08.01.2016 року у період з 1980 року по 08.01.2016 рік. В заяві зазначено, що після смерті чоловіка заявниці, ОСОБА_2 відкрилась спадщина, спадкова маса складає ? частка квартири №21, що знаходиться в будинку №18 по вул. Зестафонській в м. Запоріжжі, яка належала йому на праві власності. Заявник зазначила, що спадщину вона не прийняла у звязку з тим, що в зареєстрованому шлюбі вона з померлим не перебувала, але окрім неї на час смерті ОСОБА_2 спадкоємців за законом не було. Заявник зазначила, що з 1980 року постійно проживала однією сім`єю з ОСОБА_2, була зареєстрована спільно з ним за однією адресою, тому є спадкоємицею четвергої черги за законом. Також вказала, що спадщину після смерті ОСОБА_2 вона не прийняла, оскільки у звязку з тим, що в зареєстрованому шлюбі вона з померли не перебувала, то для оформлення її спадкових прав в нотаріальній конторі, заявниці в порядку цивільного судочинства необхідно встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю протягом більш ніж 5 років на день відкриття спадщини. Метою встановлення вищевказаного юридичного факту заявник зазначила отримання нею права на спадкування після смерті ОСОБА_2

У судовому засіданні представник заявника, наполягаючи на фактах, викладених у заяві, просила суд задовольнити вимоги заявника у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви судом не заперечувала, просила прийняти рішення на розсуд суду відповідно до закону.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 та п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або

припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; проживання однією сім'єю спадкоємця із спадкодавцем на час смерті останнього не менше п`яти років, тощо. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 і ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1220 та ч.1 ст.1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Нормами ст.1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України до спадкоємців за законом четвертої черги віднесено осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 08.01.2016 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 342993 від 08.01.2016 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, спадкову масу складає ? частка квартири №21, що знаходиться в будинку №18 по вулиці Зестафонській в м. Запоріжжі, яка належала йому на праві власності. Проживаючи однією сімєю як дружина та чоловік понад пять років до часу відкриття спадщини, заявник звернулась до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом за заявою ОСОБА_1 було відкрито спадкову справу №58539730.

З 1980 року заявник дійсно проживала однією сім`єю з чоловіком, ОСОБА_2, вела з ним спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно вирішували побутові проблеми. Вказані обставини підтверджуються зібраними у справі доказами: поясненнями свідків: ОСОБА_4 та

ОСОБА_5, які підтвердили зазначений факт, технічним паспортом на квартиру №21 в житловому будинку № 18 по вулиці Зестафонська, договором купівлі продаж квартири №21 в житловому будинку №18 по вулиці Зестафонська АЕК № 949613, копії фотознімків та оптичного диску з відеозаписами родинних свят. .Отже, заявник дійсно має право на спадкування як спадкоємиця четвергої черги за законом після смерті ОСОБА_2, оскільки інших спадкоємців 1-4 черги за законом, які прийняли або бажали прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 не має, а заявниця проживала постійно однією сім`єю з ОСОБА_2 з 1980 року і по день його смерті. Судом встановлено, що спір про право на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 відсутній, але без встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю заявника та спадкодавця ОСОБА_2 заявник не має можливості успадкувати вищевказане майно, яке залишилось після смерті її чоловіка. Встановити факт, про який просить заявник у позасудовому порядку неможливо, тому з урахуванням наданих заявником доказів факт підлягає встановленню у судовому порядку.

Керуючись ст.ст.212-214,234,256 ЦПК України, ст.ст. 1264, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Запорізька міська Рада про встановлення факту проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка- задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю, як дружини та чоловіка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_2, який помер 08.01.2016 року, у період з червня 2002 року по 08 січня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ісаков Д. О.