Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/5753/17 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 81 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 1 вересня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчих листів № 2-1128 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 533971 грн. 87 коп., а також судового збору у розмірі 910 грн.

В обґрунтування заяви зазначила, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року стягнуто з неї та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «УкрСиббанк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 533971 грн. 87 коп. , а також по 910 грн. судового збору з кожної.

Вказує, що 24 грудня 2010 року на підставі вказаного рішення видані виконавчі листи. Проте рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2013 року задоволено її позов та визнано припиненим договір поруки № 0 від 9 січня 2008 року, укладений між нею та ПАТ «Укрсиббанк», отже, вищезазначені виконавчі листи не підлягають виконанню.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 1 вересня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано виконавчі листи № 2-1128/10, які видані 24 грудня 2010 року Корольовським районним судом м. Житомира, про стягнення із ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» (АКБ «УкрСиббанк») заборгованості за кредитним договором в сумі 533971 грн. 87 коп. та 910 грн. судового збору такими, що не підлягають виконанню повністю.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.

Зокрема, зазначає, що рішення Апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року, яким стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 0 від 9 січня 2008 року у розмірі 533971 грн. 87 коп. та по 910 грн. судових витрат, на даний час є чинним та обов'язковим до виконання, відтак відсутні підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають до виконання.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 9 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладений договір про надання споживчого кредиту №0. За умовами даного договору ОСОБА_2 отримала кредитні кошти у розмірі 65936 дол. США, зі сплатою 12,90 % річних, строком до 6 січня 2033 року.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 9 січня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель несе солідарну з боржником відповідальність перед кредитором у разі невиконання кредитних зобов'язань.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсними кредитного договору, договору поруки та іпотеки. Стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк (правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк") 533971 грн. 87 коп. заборгованості за кредитним договором №0 від 9 січня 2008 року.

Стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь банку по 910 грн. судових витрат з кожної.

24 грудня 2010 року Корольовським районним судом м. Житомира видані виконавчі листи.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2013 року визнано припиненим договір поруки, укладений 9 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк».

21 вересня 2015 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" укладений договір факторингу, відповідно до якого банк відступив товариству право вимоги за даним кредитним договором.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не має зобов'язань за вказаним кредитним договором, оскільки її порука припинилась на підставі рішення суду, отже у неї відсутній обов'язок як поручителя сплачувати борг, який стягнутий в судовому порядку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

За правилами ч.ч.2,4 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Матеріали справи свідчать, що підставою для видачі виконавчих листів про стягнення із ОСОБА_3 коштів стало рішення Апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року, яке є чинним та не скасоване у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.14 ЦПК України однією із засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Таким чином, положення ст.559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року ( справа №6-172цс15) .

При вирішенні даного питання поза увагою суду залишилась та обставина, що право на стягнення з поручителя заборгованості ( шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду якого ухвалено судове рішення про стягнення коштів з поручителя) було реалізоване кредитором до визнання поруки припиненою.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової,- про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,312,313,314,315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 1 вересня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, - про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: