Дата документу 27.11.2017
Справа № 2-3822/09
Провадження № 6/334/469/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Лапі М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, за адресою м. Запоріжжя, вул. Сурікова, буд. 43. В поданні зазначивши, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3822, виданого 24.02.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінанс траст груп» боргу у розмірі 763569,33 грн.

12.05.2011 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

ОСОБА_3 разом з вимогою державного виконавця, зявитися до відділу, надіслано сторонам для виконання та для відома. Самостійно рішення суду боржником не було виконано, тому розпочаті дії для примусового виконання рішення.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за боржником зареєстровано право власності на 1/5 частки житлового будинку.

Згідно довідки ДПС України, про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах за боржником не зареєстровано відкритих рахунків. Також відсутня інформація щодо сум доходу боржника та сум сплачених ним податків.

Згідно відповіді УФПУ України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника інформація відсутня.

З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем було двічі здійснено вихід за адресою, яка вказана у виконавчому документі, тобто за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пожарського, буд.18, але потрапити в будинок та здійснити перевірку майнового стану було неможливо у звязку з тим, що двері ніхто не відчинив.

Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст..376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно з п. 15 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи державний виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

В той же час, статтею 30 Конституції України та статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла або іншого володіння, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

За положеннями ч.1, 2, 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належить боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Приписами п. 9 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення мотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Судом встановлено, що Ленінським районним судом м. Запоріжжя 27 листопада 2009 року було винесено рішення Ленінським районним судом м. Запоріжжя, яким позов ПАТ «СЕБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором було задоволено та стягнуто солідарно суму заборгованості за договором у розмірі 761839,33 грн.

Відповідно до довідки від 24.11.2017 року цивільна справа за позовом ПАТ «СЕБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором знищена, по справі №2-3822/2009 в архіві суду зберігається рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2009р. З наданих копій вбачається, що відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання не виконував, відповідно до ухвали суду 08.05.2012 року був тимчасово обмежений у праві виїзду.

26 листопада 2013 року ПАТ «ФІДОБАНК» звернувся до суду з заявою про зміну сторони виконавчого провадження, заява була задоволена.

03.01.2017 року був виданий дублікат виконавчого листа.

06.03.2017 року державним виконавцем Москаленко Є.А. винесена постанова про заміну назви сторони виконавчого провадження, якою замінено стягувача за цією справою з ТОВ «Скай Кепітал» на ТОВ «Фінанс траст груп».

Інших доказів щодо заміни стягувача ПАТ «СЕБ Банк» на іншого, державним виконавцем до суду не надано. Як і відсутня в матеріалах подання належним чином завірена копія постанови про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим листом.

Отже матеріали справи не містять достатніх доказів стосовно прав ТОВ «Фінанс траст груп» вимоги примусового стягнення суми боргу з боржника за цим виконавчим документом.

Крім того, матеріали не містять підтвердження, що вимога або виклик направлявся на адресу боржника, відсутні дані про вручення боржнику ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження, не надано і реєстру про відправлення листа з повідомленням на адресу боржика.

Згідно довідки ДПС України, про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах за боржником не зареєстровано відкритих рахунків. Згідно відповіді УФПУ України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останє місце роботи боржника інформація відсутня.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за боржником ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/5 частину житлового будинку, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сурікова, буд. 43.

З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем було здійснено два виходу за іншою адресою, яка значиться у виконавчому листі: м. Запоріжжя, вул. Пожарського, буд.18, але потрапити в будинок та здійснити перевірку майнового стану було неможливо у звязку з тим, що двері ніхто не відчинив, про що державним виконавцем було складені акти від 19.07.2017 р. та 31.10.2017 р.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне у задоволенні подання державного виконавця відмовити, оскільки подання державного виконавця не містить підстав для примусового проникнення в житло, а вчинені державним виконавцем дії у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 763569,33 грн. не є достатніми та такими, що дають підстави для вирішення питання щодо примусового проникнення до житла.

Керуючись ст.. 30 Конституції України, ст..376 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, за адресою м. Запоріжжя, вул. Сурікова, буд. 43 за виконавчим листом № 2-3822/09 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Баруліна Т. Є.