Ухвала

іменем україни

22 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест+» до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Шкльоди Ярослави Антонівни, ОСОБА_6, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Альтер-Топ», про визнання дій неправомірними, визнання недійсним договору іпотеки та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест+» на рішення апеляційного суду Волинської області від 1 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест+» (далі - ТОВ «Інвест+») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 жовтня 2014 року між фізичною особою ОСОБА_6 (іпотекодержателем) та ним, ТОВ «Інвест+», як іпотекодавцем, в забезпечення виконання грошових зобов'язань ТОВ «Альтер-Топ» за договором позики від 23 жовтня 2014 року, було укладено договір іпотеки нерухомого майна - нежитлових приміщень будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650, 6 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1. Відомості про обтяження було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23 жовтня 2014 року.

Позивач вважав, що наявні підстави для визнання цього договору недійсним, а дії директора товариства ОСОБА_4 щодо його укладення - протиправними. Зокрема, протиправність дій ОСОБА_7 щодо укладення договору іпотеки полягала в тому, що останньому ТОВ «Інвест+» не надавало згоди на укладення іпотеки та не проводило з даного приводу зборів товариства, що передбачено статутом. Так, згідно зі статутом, директор товариства здійснює керівництво усією поточною діяльністю товариства та підпорядкований і підзвітний вищому органу управління, яким є загальні збори товариства. З огляду на відсутнє волевиявлення сторони, є підстави, передбачені ст. ст. 203, 207, 205 ЦК України для визнання цього договору недійсним.

Крім того, підставою недійсності договору іпотеки від 23 жовтня 2014 року позивач вважав відсутність на момент його укладення дійсного зобов'язання щодо позики. Зокрема, договір позики між відповідачем ОСОБА_6 та третьою особою ТОВ «Альтер-Топ» було підписано 23 жовтня 2014 року, однак грошові кошти у вказану дату позикодавець не передав. Вказував, що договір позики грошових коштів у розмірі 7 000 000 грн може вважатися укладеним виключно з моменту передачі позикодавцем позичальникові грошових коштів, тобто з 19 листопада 2014 року. Вважав, що на підставі ст. 575, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» договір іпотеки є недійсним, оскільки на момент його укладення не існувало основного зобов'язання.

У зв'язку з цим ТОВ «Інвест+» просило суд визнати протиправними дії ОСОБА_4 щодо укладення з ОСОБА_6 від імені ТОВ «Інвест+» договору іпотеки від 23 жовтня 2014 року нежитлових приміщень будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650, 6 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1, визнати недійсним договір іпотеки від 23 жовтня 2014 року, зобов'язати приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Шкльоду Я.А. виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію обтяження нерухомого майна нежилого приміщення будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650, 6 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1, за договором іпотеки від 23 жовтня 2014 року, укладеним між ОСОБА_6 та ТОВ «Інвест+», внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 16704809 від 23 жовтня 2014 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 липня 2016 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір іпотеки нежитлових приміщень будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650, 6 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1, укладений 23 жовтня 2014 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Інвест+». Зобов'язано приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Шкльоду Я.А. виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію обтяження нерухомого майна нежилого приміщення будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650, 6 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1, за договором іпотеки від 23 жовтня 2014 року, укладеним між ОСОБА_6 та ТОВ «Інвест+», внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 16704809 від 23 жовтня 2014 року. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 1 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволених позовних вимог ТОВ «Інвест+» про визнання недійсним договору іпотеки від 23 жовтня 2014 року та зобов'язання приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Шкльоду Я.А. виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію обтяження нерухомого майна та у задоволенні цих позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсним оспорюваного договору іпотеки від 23 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_6 та ТОВ «Інвест+», оскільки будь-яких порушень норм діючого законодавства при укладенні цього договору встановлено не було. Виходячи із цього відсутні підстави для зобов'язання приватного нотаріуса виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію обтяження нерухомого майна.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест+» відхилити,рішення апеляційного суду Волинської області від 1 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік

Колегія суддів: