Справа №303/3198/17
Номер рядка статистичного звіту - 45
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Гейруша В.Б.

при секретарі Уліганець В.В.

з участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачеві справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Кольчинська селищна рада Мукачівського району про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про вселення, зобов"язання не чинити перешкод у користуванні житлом та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа Кольчинська селищна рада Мукачівського району про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням- будинком АДРЕСА_1

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності будинок АДРЕСА_1, де він проживає разом з дітьми. В зазначеному будинку зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_4, яка не проживає в будинку з 14 квітня 2016 року. Реєстрація відповідачки в спірному будинку перешкоджає позивачу у користуванні своєю власністю.

У листопаді 2017 року відповідачка ОСОБА_4 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про вселення в будинок АДРЕСА_1, зобов"язавши ОСОБА_1 не чинити їй перешкоди у користуванні зазначеним житлом та стягнення з ОСОБА_1 в її користь 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_4 мотивована тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26.01.2016 року шлюб між нею та ОСОБА_1 розірвано. Після розірвання шлюбу та внаслідок неприязних стосунків з ОСОБА_1 вона була змушена 18 квітня 2016 року покинути місце свого проживання- будинок АДРЕСА_1 Декілька разів робила спроби повернутися в спірний будинок щоб проживати у ньому разом зі своїми дітьми, однак ОСОБА_1 перешкоджав їй в цьому. В період з 02 листопада

стр. 2 із 4

2016 року по 27 квітня 2017 року виїжджала на заробітки в Чехію, після повернення повторно намагалася в"їхати в спірний будинок, однак її колишній чоловік ОСОБА_1 постійно чинив їй перешкоди у цьому. ОСОБА_1 змушена зустрічатися з власними дітьми поза межами будинку АДРЕСА_1 На даний час немає постійного місця проживання, змушена тимчасово проживати у своєї сестри, оскільки немає фінансової можливості винаймати інше житло. Вказує на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 їй завдано моральну шкоду, яка полягає у постійних стрессах та переживаннях у зв"язку з неможливість проживати разом з двома власними дітьми в одному будинку, погіршенні самопочуття та душевних стражданнях.

Позивач ОСОБА_1 та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 не визнали, подали до суду письмове заперечення на зустрічний позов ОСОБА_4, просили в його задоволенні відмовити.

Відповідачка ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов ОСОБА_1 не визнала, заявлені нею зустрічні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 в судовому засіданні просила в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, зустрічні вимоги ОСОБА_4 задоволити, посилаючись на обставини викладені в зустрічній позовній заяві.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 -донька позивача та відповідачки пояснила, що батько ОСОБА_5 не впускав її матір ОСОБА_4 в будинок де вони проживали однією сім"єю до розлучення батьків.

Свідок ОСОБА_6 показала суду, що її сестра ОСОБА_4 за час спільного проживання з позивачем не мала від нього ніякої поваги, він не цінував її як дружину та матір.

Свідок ОСОБА_7 показав суду, що проживає по сусідству з ОСОБА_1, весною 2016 року колишня дружина останнього погрузила свої речі в легковий автомобіль і виїхала з будинку позивача.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17 жовтня 2013 року в реєстрі за №I-435 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.10.2013 року.

Згідно листа Кольчинської селищної ради Мукачівського району за вих. №02-9-6/308 від 27.06.2017 року ОСОБА_4 зареєстрована в будинку АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26 січня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано. Від даного шлюбу вони мають двох дітей ОСОБА_5, 2001 року народження та ОСОБА_8, 2006 року народження, які зареєстровані та проживають разом з батьком ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому

стр. 3 із 4

відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно акту №02-9-6-291, складеного 15 червня 2017 року головою Кольчинської селищної ради Мукачівського району, ОСОБА_4 будучи зареєстрованою по АДРЕСА_1, в будинку не проживає з 14 квітня 2016 року.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_4 проживала у спірному будинку разом з ОСОБА_1 як член сім"ї власника, але її не проживання без поважних причин протягом року в будинку АДРЕСА_1 у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 405 ЦПК України дає підставу для висновку, що відповідачка втратила право користування спірним житлом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю- будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням є підставними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішуючи заявлені ОСОБА_4 зустрічні позовні вимоги приходить до слідуючого висновку.

У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вищезазначеному, позивачкою ОСОБА_4 за зустрічним позовом та її представником не надано суду доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем ОСОБА_1 перешкод ОСОБА_4 в користуванні спірним будинком.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 про вселення в будинок АДРЕСА_1, зобов"язання ОСОБА_1 не чинити їй перешкоди у користуванні зазначеним житлом та стягнення з ОСОБА_1 в її користь 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 197, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 права користування та розпорядження належним йому на праві

стр. 4 із 4

приватної власності будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, втратившою право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1, Закарпатської області.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про вселення до будинку АДРЕСА_1, зобов"язання ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні зазначеним житлом та стягнення моральної шкоди - відмовити. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В.Б. Гейруш