Провадження № 2/234/595/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Марченко Л.М.,

за участю секретаря Овчарової Ю.Д.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення сплачених грошових коштів, вартості витраченої води та неустойки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті неякісних бурових робіт.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та показав, що йому належить земельна ділянка №5 по вулиці №9 на території садово-огородницького товариства «Аист». На вказаній ділянці він вирішив пробурити свердловину для власних потреб. По оголошенню у газеті на початку травня 2016 року він зустрівся з відповідачем ОСОБА_2, з яким усно домовилися про буріння свердловини діаметром 220 мм за ціною 400 грн. за кожний метр, строк робіт 7 днів. 29.05.2016 року відповідач отримав від нього передоплату в сумі 1500 грн. та розпочав роботи. В подальшому він також передав відповідачу 30.05.2016 року 700 грн., 31.05.2016 року 700 грн., 02.06.2016 року 800 грн. та 06.06.2016 року 100 грн. Також намагався отримати від відповідача інформацію про технологію проведення бурових робіт, однак відповідач таку інформацію йому не надав та до 06.06.2016 року здійснював видимість проведення бурових робіт, а з 07.06.2016 року на обєкт вже не вийшов. Він намагався домовитися з відповідачем про нові строки виконання договору, однак відповідач відмовився від своїх зобовязань за договором. Вважає свої права споживача порушеними та на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму сплачених йому грошових коштів в розмірі 3800 грн., вартість витраченої на буріння свердловини води обємом 18 куб.м в розмірі 75 грн., а також на підставі ст.611 ЦК України, ст.10 ч.5 наведеного Закону неустойку в розмірі 3% вартості робіт за період з 07.06.2016 року по 17.10.2016 року, тобто за 133 дня, в сумі 15162 грн.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та показав, що має певне обладнання та протягом семі років займається буровими роботами, внаслідок чого має в цей сфері певний життєвий досвід. Однак офіційно фахівцем із земляних робіт не є, будівельної освіти не має, субєктом підприємницької діяльності також не є. Зазначені факти він від позивача не приховував, однак останній все ж запропонував йому пробурити свердловину на території його земельної ділянки у товаристві «Аист». Вони досягли усної домовленості з приводу свердловини, зокрема з приводу діаметра - 220 мм, ціни - 400 грн. за 1 м буріння. Він попередив ОСОБА_1 про необхідність використання під час буріння води, а також про те, що строк виконання робіт залежить від якості ґрунту (7 днів і більше). З 29.05.2016 року по 06.06.2016 року він проводив роботи з буріння свердловини, за що отримав від позивача 3800 грн. В подальшому роботи були вимушено припинені, оскільки ОСОБА_1 не зміг забезпечити постачання води внаслідок перебоїв з централізованим водопостачанням у садовому товаристві. В подальшому він (відповідач) так й не зміг продовжити роботи, оскільки позивач ОСОБА_1 відмовився від робіт пославшись на їх неякісність, та до 11.06.2016 року неправомірно утримував його бурове обладнання на своїй ділянці, куди не зявлявся, завдавши матеріальний збиток через простій. 11.06.2016 року вони врегулювали конфлікт, склавши відповідну розписку від 11.06.2016 року. Вважає позов необґрунтованим та в його задоволенні просить відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані докази: ксерокопію паспорта позивача (а.с.4-6), копію листа від 16.06.2016 року Краматорського ВП ГУНП Донецької області на адресу ОСОБА_1 з приводу відсутності в діях ОСОБА_2 ознак складу кримінального правопорушення (а.с.7), копію членської книжки садовода-городника у товаристві «Аист», переоформлену на ОСОБА_1 (а.с.8), копію довідки СОТ «Аист» з приводу виконання на ділянці №5 по вулиці №9 земельних робіт з буріння свердловини (а.с.9), копію довідки СОТ «Аист» з приводу періоду та годин роботи з буріння свердловини (а.с.10), копію розписки сторін від 11.06.2016 року (а.с.11), фототаблицю з місця події (а.с.12-15), відомості з держреєстру (а.с.16), ксерокопію паспорта відповідача (а.с.23), вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Так, позивачу ОСОБА_1 було відомо про те, що відповідач ОСОБА_2, якому він доручив виконання бурових робіт, не є субєктом підприємницької діяльності, у звязку з чим правовідносини між сторонами не регулюються та позов безпідставно обґрунтовується Законом України «Про захист прав споживачів».

Окрім вказаного Закону, позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує положеннями ЦК України.

Параграфом 1 глави 61 ЦК України встановлені загальні положень про підряд.

Так, ст.837 ч.1 ЦК України передбачається, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст.840 ч.2 ЦК України якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обовязків.

Згідно ст.843 ч.1 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способі її визначення. Згідно ст.844 ч.1 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Згідно ст.846 ч.1 ЦК України у договорі підряду встановлюються строки виконання роботи або її окремих етапів.

Вищенаведені положення законодавства перелічують суттєві умови договору підряду, стосовно яких повинна бути досягнута згода між сторонами.

В даному випадку правовідносини між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з приводу виконання останнім бурових робіт не були оформлені договором підряду, відсутні обєктивні дані про зобовязання сторін один перед одним, не була визначена відповідальність відповідача за невиконання або неналежне виконання роботи, не визначена ціна робіт та строки її виконання, представлений суду копія розписки від 11.06.2016 року (а.с.11) не може вважатися кошторисом в розумінні ст.844 ЦК України.

При цьому навіть якщо виходити зі змісту вищевказаної розписки, то ОСОБА_2 підтверджує факт виконання робіт з буріння 6-и метрів свердловини за ціною 400 грн. за 1 м., що становить 2400 грн., за що отримав від ОСОБА_1 3800 грн., тобто переплата становить 1400 грн., а ОСОБА_1 підтверджує факт односторонньої відмови ним від договору та неправомірного утримання технічного обладнання ОСОБА_2 протягом 4 днів, чим завдав останньому матеріальну шкоду через простій в розмірі 2000 грн. в день, тобто 8000 грн. Таким чином, виходячи із взаємозаліку, шкода, завдана ОСОБА_1 ОСОБА_2, перебільшує отриману останнім переплату.

Статтею 857 ч.1, 2 ЦК України передбачається, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти (тобто відсутності в договорі підряду розділу про якість робіт чи його неповнота) вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній в договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Згідно ст.858 ЦК України відповідальність підрядника за неналежну якість роботи наступає якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно ст.859 ЦК України гарантія якості роботи надається підрядником якщо це передбачено договором або законом.

В даному випадку через відсутність укладеного між сторонами договору підряду, у позивача відсутні підстави вимагати якості робіт, оскільки це не було обумовлено сторонами, та компенсації за її неналежність.

Відповідач не є фахівцем в сфері земельних робіт, не має спеціальної фахової освіти, не є субєктом підприємницької діяльності, але позивач доручив відповідачу виконання бурових робіт, що свідчить про те, що останній замовив роботи на свій ризик, повинен був їх контролювати з метою забезпечення їх відповідності та якості.

Аналогічні положення законодавства містяться у параграфі 2 глави 61 ЦК України, який визначає побутовий підряд.

Статтею 865 ЦК України передбачається, що за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст.866 ч.1 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої неякісно виконаними роботами, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки правовідносини між сторонами з приводу виконання відповідачем бурових робіт не були оформлені відповідним договором, відповідач не брав на себе ніяких зобовязань, зокрема щодо якості робіт, оскільки такі зобовязання визначені не були, позивач замовив у відповідача роботу на свій ризик та під свою відповідальність, відповідач не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності. З огляду на вказане в позові слід відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», Закону України «Про захист прав споживачів», у звязку з прийняттям рішення про відмову в позові позивачу, звільненому за законом від сплати судового збору, такі витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.8,14,15,215,223 ЦПК України, ст.ст.837, 840, 843, 846, 857-859, 865, 866 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення сплачених грошових коштів, вартості витраченої води та неустойки, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка не була присутня під час проголошення рішення суду, в той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя Л.М.Марченко