Ухвала

іменем україни

06 грудня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЄвтушенкоО.І., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про захист прав споживача, повернення коштів, відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на заочне рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 11 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про захист прав споживача, повернення коштів, відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що замовив по телефону у ПП ОСОБА_5 насос гідропідсилювача рульової рейки на автомобіль ЗАЗ Forza, попередньо оплативши 18 жовтня 2016 року 2 200 грн. на рахунок Приватбанку НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_6 20 жовтня 2016 року через ТОВ «Нову пошту» він отримав насос і 24 жовтня 2016 року у майстерні, яка має всі документи та дозволи на проведення ремонтних робіт насос був встановлений на автомобіль. При запуску насоса відразу було виявлено його несправність - гучний шум самого виробу, після чого насос був знятий з авто. Після домовленості в телефонному режимі з представником відповідача він 24 жовтня 2016 року відправив насос зворотньо через «Нову пошту», який був отриманий відповідачем 26 жовтня 2016 року, а 03 листопада 2016 року відправив відповідачу акт рекламації.

Позивач зазначив, що на неодноразові звернення про повернення коштів за насос відповідач відмовляється повернути кошти, а тому вважає, що він як споживач згідно Закону України «Про захист прав споживачів» має право на відмову від товару та повернення його вартості, відшкодування шкоди, в тому числі моральної, в уточнених позовних вимогах просить також розірвати договір купівлі-продажу насоса гідропідсилювача рульової рейки на автомобіль ЗАЗ Богга, укладений 18 жовтня 2016 року між ним та ПП ОСОБА_7.

Заочним рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу насоса гідропідсилювача рульової рейки на автомобіль ЗАЗ Forza, укладеного 18 жовтня 2016 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 сплачені за насос гідропідсилювача рульової рейки на автомобіль ЗАЗ Forza грошові кошти в сумі 2 200 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 11 квітня 2017 року заочне рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої доводи неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що мало місце порушення прав ОСОБА_4, як споживача, який уклавши договір купівлі-продажу на відстані деталі до автомобіля, має право на розірвання такого договору та повернення коштів. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суди виходив з того, що шкода спричинена порушенням прав позивача як споживача, а тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 жовтня 2016 року ОСОБА_4 замовив у ПП ОСОБА_5, по телефону насос гідропідсилювача рульової рейки на автомобіль ЗАЗ Forza, оплативши 2200 грн. на рахунок Приватбанку НОМЕР_2, відкритий на ім'я ОСОБА_6

20 жовтня 2016 року у відділенні перевізника ТОВ «Нова пошта» позивач отримав своє замовлення.

24 жовтня 2016 року суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_8 насос гідропідсилювача рульової рейки було встановлено на автомобіль ЗАЗ Forza, 2012 року випуску, номер шассі НОМЕР_1 та виявлено гучний гул виробу.

В цей же день ОСОБА_4 звернувся з письмовою заявою до ПП ОСОБА_5, в якій просив прийняти куплений в нього товар, повернути сплачені ним кошти в сумі 2 200 грн та відіслав його відправнику.

03 листопада 2016 року позивач на вимогу ОСОБА_5 відправив йому акт рекламації.

Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. У разі продажу матеріальних речей їх повернення також свідчить про розірвання договору.

Згідно з п. 5 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» будь-які витрати, пов'язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв'язку з поверненням продукції.

Відповідно до ст. 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.

Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені параграфом 3 глави 82 ЦК України.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Таким чином, суди попередніх інстанцій перевіривши усі обставини у справі, зробили правильний висновок про розірвання договору купівлі-продажу укладеного на відстані та повернення сплачених коштів за придбаний товар, оскільки встановили, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу товару та товар протягом 14 днів повернутий продавцю.

Доводи на які посилається скаржник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін заочне рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 11 квітня 2017 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Л.М. Мазур О.В. Попович