Справа № 265/2033/17
Провадження № 2/265/794/17
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

21 березня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з квартири,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення з квартири. При цьому, до позовної заяви у цій справі була додана квитанція про сплату судового збору від 07.12.2016 року на суму 551,20 грн. Однако, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 23 січня 2017 року судовий збір був повернутий позивачці.

Ознайомившись із даним позовом та доданими до нього матеріалами, суддя приходить до наступного.

Відповідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року з подальшими змінами та доповненнями, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Пунктом 2.13.5 Інструкції користувача компютерної програми «Д-3» (версія 3.14.4) передбачено порядок перевірки платежів оплати (повернення) судового збору з Казначейства, згідно до якого відповідальна посадова особа суду повинна перевірити наявність в обліково-статистичній картці справи підтвердження оплати судового збору.

Суддею встановлено, що на підтвердження раніше оплаченого судового збору, позивачкою надано оригінал квитанції по справі № 265/7430/16-ц, яку ОСОБА_2 було повернуто. Крім того ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 23 січня 2017 року ОСОБА_2 повернуто судовий збір в сумі 551,20 гривень, сплачений згідно квитанції № 0.0.665025183.1 від 07.12.2016 року.

З урахуванням наданої вищевказаної ухвали суду відповідальна особа була позбавлена можливості перевірити оплату позивачкою судового збору відповідно до вимог Інструкції користувача компютерної програми «Д-3» (версія 3.14.4) .

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, передбачених ст.ст. 119-120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Аналізуючи вищевикладене та враховуючи, що ухвала про повернення ОСОБА_2 судового збору в сумі 551,20 гривень, сплаченого згідно квитанції № 0.0.665025183.1 від 07.12.2016 року, є чинною, та не є документом, що підтверджує сплату судового збору за даною позовною заявою в сенсі ч. 5 ст. 119 ЦПК України, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху, оскільки позивачем не надано документів на підтвердження сплати судового збору.

При цьому суддя розяснює позивачу, що відповідно до п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 року, позивачем отримується сума повернутого сплаченого судового збору за ухвалою суду, яка набрала законної сили. У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Суддя, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з квартири - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.О. Костромітіна