Провадження № 22-ц/783/2384/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника ПАТ «ВіЕс Банк» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», третя особа ОСОБА_6 про припинення дії договору поруки,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Посилається на те, що 30 травня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступник ПАТ «ВіЕс Банк») та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір та з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за цим договором 30 травня 2008 року між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6 були укладені договори поруки. Стверджує, що з січня 2009 року ОСОБА_6 належним чином не виконує умов кредитного договору, про що поручителі дізналися тільки в 2012 році. Посилається на те, що 31 березня 2009 року до кредитного договору була укладена додаткова угода №3, яка внесла зміни до кредитного договору від 30 травня 2008 року, про що поручителям не було нічого відомо, додаткової угоди вони не підписували та не надавали на це своєї згоди. Зазначає, що після укладення додаткової угоди змінилась відповідальність поручителів і для з'ясування цього було призначено бухгалтерську експертизу, однак банк ухилявся від участі у проведенні експертизи, що відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України дає підтвердження факту того, що відповідальність поручителів збільшилася. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ПАТ «ВіЕс Банк» - ОСОБА_5 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини.

30.05.2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого було ПАТ «ФОЛЬКСБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №KF49527, згідно якого банк зобов`язався надати ОСОБА_6 кошти в розмірі 800000,00 доларів США, а ОСОБА_6, як позичальник зобов`язався повернути банку основну суму кредиту частинами відповідно до графіку платежів за кредитом та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних у строки та порядку, передбачених кредитним договором, з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 29.05.2023 року.

ОСОБА_3 виступив поручителем перед банком у разі невиконання ОСОБА_6 умов кредитного договору № KF49527 від 30.05.2008 року згідно договору поруки №РО94192 від 30.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_6, ОСОБА_3

ОСОБА_2 виступила поручителем перед банком у разі невиконання ОСОБА_6 умов кредитного договору № KF49527 від 30.05.2008 року, згідно договору поруки №РО94184 від 30.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_6, ОСОБА_2

ОСОБА_6 виступив поручителем перед банком у разі невиконання ОСОБА_6 умов кредитного договору № KF49527 від 30.05.2008 року, згідно договору поруки № РО94183 від 30.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_6, ОСОБА_6

Згідно додаткової угоди №3 до кредитного договору № KF49527 від 30.05.2008 року, укладеного між ПАТ «ФОЛЬКСБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», та ОСОБА_6, ОСОБА_6 сторони дійшли згоди: змінити розмір процентів за користування кредитом позичальником, а саме: на період з 01.03 2009 року по 31.03 2010 року включно, процент за користування кредитом встановлюється в розмірі 10,5 % річних (надалі - «Базова ставка»); з 01.04.2010 року базова ставка встановлюється в розмірі 12,5 % річних; змінити умови сплати позичальником частини кредиту, отриманого згідно умов кредитного договору, а саме: позичальник взяв на себе зобов'язання починаючи з квітня місяця 2009 року по 31.07.2009 року включно, здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі не менше 1 000,00 доларів США, з серпня місяця 2009 року по 31.03.2010 року включно, здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі не менше 2 222,00 доларів США та починаючи з 01.04.2010 року здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі не менше 4 700,00 доларів США в термін не пізніше останнього робочого дня місяця. Останній платіж сплачується в розмірі залишку заборгованості по кредиту в термін не пізніше 29.05.2023 року. З врахуванням умов угоди сторони домовилися, одночасно з укладенням угоди, внести відповідні зміни в графік здійснення платежів по кредитному договору. Починаючи з 01.06.2009 року, у випадку виникнення простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами, та/або недотримання позичальником вимог щодо страхування майна на умовах та у порядку, визначених в кредитному договорі, процент за користування кредитом, збільшується на 10 % річних від базової ставки. Після повного погашення простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами, виконання позичальником вимог щодо страхування майна на умовах та у порядку, визначених в Кредитному договорі, процентна ставка встановлюється в розмірі базової ставки. Пеня, штраф, передбачені кредитним договором за невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх обов'язків, не застосовуються по відношенні до останнього на термін до 01.06.2009 року. Угода вступила в силу з моменту підписання її сторонами.

Згідно свідоцтва про смерть від 13.01.2016 року, ОСОБА_6 помер 13.01.2016 року.

Судом встановлено, що встановивши, первинно 12,5 % річних за користування кредитом, з 01.03.2009 року по 31.03.2010 року, процент за користування грошовими коштами змінено до 10,5 % річних. З 01.04.2010 року базова відсоткова ставка встановлювалась /відновлювалась/ в розмірі 12,5% річних. Тобто на 1 рік позичальнику було зменшено розмір відсоткової ставки на 2 %.

Угодою змінено умови сплати позичальником частини кредиту, отриманого згідно умов кредитного договору, а саме: позичальник взяв на себе зобов`язання, починаючи з квітня місяця 2009 року по 31.07.2009 року включно здійснювати повернення кредиту щомісячно, частинами в сумі не менше 1000,00 доларів США, з серпня місяця 2009 року по 31.03.2010 року включно, здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі, не менше 2 222,00 доларів США, та, починаючи з 01.04.2010 року здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі не менше 4 700,00 доларів США в термін не пізніше останнього робочого дня місяця.

Зазначене зменшення місячних платежів по кредиту на період з квітня 2009 року по 01.04.2010 року відповідно зменшило розмір загального платежу по кредиту, який включає заборгованість по тілу та відсотках, а також, призвело до того, що позичальнику не нараховувалась пеня, як це передбачено п.6.2 та п.6.3 Кредитного договору.

Суд першої інстанції правильно визнав, що у позичальника була відсутня можливість вносити повністю всі платежі за кредитним договором, так як це передбачено додатком №1 до кредитного договору, внаслідок чого у нього б виникла прострочена заборгованість, та відповідно крім пені, було б збільшено відсоткову ставку на 10%.

Таким чином, судом встановлено, що обсяг відповідальності поручителя не збільшився.

Згідно з ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав вважати поруку припиненою.

Призначена судом, судово-економічна експертиза не була проведена, оскільки, у зв`язку із недостатністю документів, які містять дані, необхідні для проведення судово - економічної експертизи, провести дослідження та надати відповідь на питання, поставлені на вирішення експертизи, експерту не надалось можливості, про що складене повідомлення судового експерта від 02.06.2015 року.

Суд правильно не взяв до уваги висновок оцінювача від 22.04.2014 року про те, що величина збільшення відповідальності становить 4738,00 доларів США, оскільки він суперечить матеріалам справи, та самій мотивації дослідження.

Крім того, колегією суддів враховується і те, що висновок оцінювача від 22.04.2014 року не дає оцінку тій обставині, що за додатковою угодою №3 не нараховувалась пеня, як це передбачено п.6.2 та п.6.3 Кредитного договору.

З мотивації дослідження вбачається, що зміни, які внесені до основного кредитного договору додатковою угодою, не є такими, що очевидно погіршують умови кредитування, а відтак збільшують обсяг відповідальності поручителя.

Тобто, як вбачається із висновку, він є суперечливим, а тому викликає сумнів у його об`єктивності.

Суд першої інстанції також правильно не погодився із покликанням позивачів на невірність розрахунків заборгованості, оскільки вони не змінюють умов самої угоди, можуть бути приведені у відповідність до угоди, а отже не впливають на права та обов`язки сторін.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що метою укладення додаткової угоди №3 до кредитного договору було не збільшення навантаження на позичальника, чи збільшення обсягу відповідальності поручителів, а навпаки, уникнення штрафних санкцій для позичальника, які були передбачені умовами кредитного договору, та були б нараховані у випадку наявності простроченої заборгованості, а тому відсутні підстави вважати поруку припиненою.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що після укладення додаткової угоди змінилась відповідальність поручителів і для з'ясування цього було призначено бухгалтерську експертизу, однак банк ухилявся від участі у проведенні експертизи, що відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України дає підтвердження факту того, що відповідальність поручителів збільшилася, не може прийматись до уваги, оскільки, експертизу не проведено не тільки з відсутністю виписок по рахунках, а й в зв»язку з неподанням первинних документів, які підтверджують внесення ОСОБА_6 (поручителями) коштів на погашення основного боргу, процентів, комісії, пені, тобто вимоги експертів не виконано і позивачами і відповідачем.

Доводи апеляційної скарги тотожні доводам позовної заяви, яким суд першої інстанції належним чином надав оцінку, такі висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки є правильними та ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів, а тому колегією суддів до уваги не приймаються.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.