Справа № 367/1031/17 Головуючий у І інстанції Саранюк Л.П.
Провадження № 22-ц/780/2599/17 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 19 10.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Приходька К.П., Верланова С.М.

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом приватного підприємства «БІЛДГРУПМЕНЕДЖМЕНТ» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, свідоцтво про право власності, повернення майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що договори купівлі-продажу майнових прав на квартиру були укладені з порушенням норм чинного цивільного законодавства, а тому просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на спірну квартиру, визнати недійсним Свідоцтво про право власності на таку квартиру, витребувати квартиру з чужого незаконного володіння та визнати за позивачем право власності на цю квартиру.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2017 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову не перевірив чи дійсно існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, окрім того позивач не навів об'єктивних підстав, які свідчили б про можливе вибуття із володіння відповідача спірного нерухомого майна.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просив апеляційний суд скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з»явились. Від представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв»язку з поважністю її відсутності, а саме знаходження у відпустці з 10.05.17 по 17.05.17 р. Однак вказана причина відсутності не була визнана судом поважною, а тому розгляд справи відбувся без присутності ОСОБА_2 та його представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву позивачів про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру суд першої інстанції виходив з того, що невжиття своєчасних заходів для забезпечення позову може утруднити виконання рішення або зробити його виконання неможливим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 152 ЦПК України встановлює види забезпечення позову.

Так позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, при вирішенні питань про забезпечення позову суди повинні враховувати роз'яснення Верховного Суду України, що містяться в Постанові Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року.

Так, згідно з п. 4 зазначеної Постанови Пленуму, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами по справі існує спір про майнові права на об'єкт нерухомості, а саме квартиру № 43, що розташована за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1, корпус В та зі змісту позовної заяви та заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову вбачається, що відповідачами по справі можуть бути вжиті заходи спрямовані на відчуження спірного об'єкта нерухомості, що в подальшому може призвести до утруднення виконання рішення суду.

Зазначені обставини дають підстави апеляційному суду вважати, що судом першої інстанції дотримано норми процесуального законодавства при вирішенні питання про забезпечення позову у даній справі.

Так, у відповідності до ст.. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий

Судді