Ухвала

іменем україни

04 грудня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь завдану майнову шкоду у розмірі 21 750 грн; витрати за надані юридичні послуги у розмірі 10 тис. грн; моральну шкоду у розмірі 50 тис. грн, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_5 проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 цього ж будинку.

09 березня 2014 року приблизно о 03 год. її квартиру було затоплено водою внаслідок того, що в квартирі АДРЕСА_2 вийшла з ладу «американка» на місці кріплення радіатора центрального опалення на кухні.

Унаслідок затоплення квартири було пошкоджено її майно, у зв'язку з чим їй спричинена майнова шкода, розмір якої за кошторисом та чеком ПП ОСОБА_6 від 22 жовтня 2016 року № 10 складає 21 750 грн. Проте відшкодувати у добровільному порядку спричинену майнову шкоду відповідач відмовляється.

Факт затоплення квартири та відповідні пошкодження її майна зафіксовані у акті комісії КП «СЕЗ» від 07 квітня 2014 року.

Крім того, у зв'язку із пошкодженням її майна, їй спричинена моральна шкода, яку позивач оцінила у 50 тис. грн.

Також ОСОБА_4 вважала, що відповідач має їй відшкодувати 10 тис. грн, які були витрачені нею на оплату послуг ПП ОСОБА_7 за складання позовної заяви.

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 21 лютого 2017 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 21 750 грн у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, та 1 200 грн - у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_5 на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в частині вимог майнового характеру у розмірі 640 грн та судовий збір в частині вимог немайнового характеру у розмірі 640 грн.

У задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив із того, що у березні 2013 року з вини ОСОБА_5, яка є власником квартири АДРЕСА_2, була залита належна позивачеві квартира АДРЕСА_1, внаслідок чого зазначена квартира отримала пошкодження. ОСОБА_4 винними діями відповідача із залиття квартири завдана майнова та моральна шкода.

Щодо витрат на правову допомогу, пов'язаних зі складанням позовної заяви, суд вважав, що такі відшкодуванню не підлягають з підстав недоведеності здійснення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 діяльності з надання юридичних послуг.

Установлено, що ОСОБА_4 та фізична особа-підприємець ОСОБА_7 15 серпня 2016 року уклали договір № 50 про надання останньою юридичних послуг зі складання позовної заяви, проте згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вид діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 зазначений, як надання ландшафтних послуг.

Що стосується розміру моральної шкоди - 1 200 грн, суд виходив зі ступеня, характеру та тривалості моральних страждань власника квартири в зв'язку з пошкодженням майна. Розмір компенсації визначено судом із урахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості, відповідає характеру та тривалості моральних страждань позивача.

Рішення суду в частині задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалося та відповідно в касаційному порядку не переглядається.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, правильно застосувавши норми матеріального права: ст. ст. 23, 1167 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити ухвалені судами рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 лютого 2017 року в частині позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та відшкодування витрат на оплату послуг за складання позовної заяви - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

Л.М.Мазур

О.В.Попович