Справа № 369/3169/17
Провадження № 2/369/2141/17
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.,

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ :

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Свої вимоги мотивував тим, що йому на па підставі свідоцтва про право спадщину за законом належить квартира №3 в житловому будинку по вул. Хрещатик, 19 в м. Боярка. В даній квартирі проживає відповідачка ОСОБА_2 та її син ОСОБА_4 без будь-яких підстав. Він як власник має право витребувати своє майно з чужого незаконного володіння.

Посилаючись на вищевикладене та норми законодавства позивач просив суд витребувати майно з чужого незаконного володіння.

В судове засідання позивач не з»явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що 03 березня 2012 року ОСОБА_1М отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку номер 19 з відповідними частинами господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Хрещатик.

З довідки виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області №3219 від 03 липня 2007 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

За ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно з чужого незаконного володіння. Однак, якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їх волею.

Питання, які повязані із припиненням права власності добросовісного набувача на придбане майно врегульовані статтями 330, 388 ЦК України, які встановлюють вичерпний перелік підстав, за наявності яких, придбане добросовісним набувачем майно не переходить у його власність і може бути витребуване у нього. Тобто, способом захисту прав в такому випадку є вимоги про витребування майна від добросовісного набувача.

Відповідно до п. п. 21, 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, повязаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, повязані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) предявлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У звязку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, позивачем не надано доказів того, що відповідачі, у разі її проживанні в будинку, чинить перешкоди у користуванні майном, зокрема у доступі до житла.

Крім того, в позовній заяві позивач зазначає, що йому належить квартира №3 в будинку, разом з тим, з свідоцтва про право на спадщину вказано лише 1/6 частина будинку. Доказів поділу в натурі майна, розділ домоволодіння на квартири, присвоєння поштової адреси, суду подано не було.

Оскільки під час розгляду справи встановлено, що житлове приміщення невибуло з володіння, власності позивача, його право власності в даному не оспорюється відповідачами, а дані правовідносини виникли щодо можливості користування та проживання відповідачів в спірному помешканні, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 387 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 74, 88, 169, 209, 213-215, 218, 224-228, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Усатов