АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

05 грудня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Желепа О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державна установа «Київський слідчий ізолятор» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Київського слідчого ізолятора, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державна пенітенціарна служба України в особі голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служба України Тюлєнєва Сергія Анатолійовича, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної у зв'язку з незаконним триманням під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.04.2017 року позов ОСОБА_1 до Київського слідчого ізолятора, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державна пенітенціарна служба України в особі голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служба України Тюлєнєва СергіяАнатолійовича, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної у зв'язку з незаконним триманням під вартою - задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду, представник Державної установи «Київський слідчий ізолятор» подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати.

Крім того, представник Державної установи «Київський слідчий ізолятор» подав клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Як на підставу для звільнення від судового збору посилався на те, що Державна установа «Київський слідчий ізолятор» у зв'язку з недофінансуванням з державного бюджету, знаходиться у скрутному матеріальному становищі та немає достатньо коштів для сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Перевіривши доводи клопотання про звільнення Київського слідчого ізолятора від сплати судового збору, вважаю, що дане клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

В п. 29 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, зазначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи те, що заявником не надано належного доказу на підтвердження підстав для звільнення останнього від сплати судового збору (документи про відсутність на рахунку (рахунках) коштів виділених для сплати судового збору, тощо), приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, у зв'язку з його безпідставністю та недоведеністю.

При цьому, апеляційний суд враховує те, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними згідно із законом № 484-VIII від 22.05.2015, що набрав законної сили 01.09.2015 року, визначено чіткий перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Приймаючи зміни до ЗУ «Про судовий збір» та зменшуючи число суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору законодавець виходив з того, що виключення органів державної влади з числа суб'єктів що звільняються від сплати судового збору, що дисциплінуватиме їх у відносинах із судами та унеможливить зловживання ними своїми процесуальними правами, зокрема, у випадках безпідставного звернення до судів та безвідповідального оскарження судових рішень з огляду на саму лише безкоштовність звернення до суду.

Згідно пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, сума судового збору становить - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що останні пред'явлені позивачем щодо однієї вимоги немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди), та однієї вимоги майнового характеру з ціною позову 2561, 59 грн.

Так, відповідно до п.п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»(в редакції, що діяла на момент подання позовної заяви), ставка судового збору за подання заяви не майнового характеру становила - 0,4 розміру мінімальної заробітної, що відповідно на момент подачі позовної заяви становило 551 грн. 20 коп., а за подачу позовної заяви майнового характеру поданої фізичною особою 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що станом на момент подання позовної заяви, виходячи з ціни позову, становило 551, 20 грн.

Тобто, при поданні позовної заяви судовий збір підлягав сплаті в розмірі 1102 грн. 40 коп., і відповідно при подачі апеляційної скарги необхідно було сплатити 1212 грн. 64 коп. (1102,40х110%).

Таким чином, зазначені витрати в розмірі 1212 грн. 64 коп., Державній установі «Київський слідчий ізолятор» необхідно сплатити на розрахунковий рахунок 0010, одержувач УДКС у Солом'янському районі м. Києва, банк-одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, (код ЄДРПОУ Апеляційного суду м. Києва 02894757).

Згідно з п.2 ст.297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.295 ЦПК України, застосовуються положення ст.121 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК недоліки необхідно усунути в строк який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.

Оскільки, вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.121, 297 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

В задоволені клопотання Державної установи «Київський слідчий ізолятор» про звільнення Київського слідчого ізолятора від сплати судового збору при подачі апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2017 року - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної установи «Київський слідчий ізолятор» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2017 року - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків 5 днів з дати отримання ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подачі апеляційному суду оригіналу документу про сплату судового збору.

У разі не усунення недоліків до вказаного строку, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Суддя: