Провадження № 2-о/225/2/2017
Справа № 225/2948/16-ц
Головуючий у справі ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мигалевича В.В.,

присяжних ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю:

секретаря Голубової О.О.,

заявника ОСОБА_4,

представника заявника ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області у м. Торецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_4 (заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області) про визнання особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_7, який рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 07.11.2013 року розірвано. Під час шлюбу у заявниці та її чоловіка 09 грудня 2010 року народилася донька ОСОБА_8. Вказує, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_7, вона проживає разом з донькою за адресою: м.Торецьк, вул. Гайдара 15/10, а її чоловік до березня 2015 року проживав зі своєю матірю в м. Торецьку по вул. Терешкової 5/11, хоча фактично зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто в будинку, який родина чоловіка використовувала як дачу. Пізніше зі слів свекрові заявник дізналася, що її колишній чоловік виїхав до РФ та не збирається повертатися. Точну адресу його перебування вона повідомляти заявниці відмовилася.

Крім того, в заяві також зазначено, що за рішенням суду з ОСОБА_7 на її користь були стягнені аліменти на утримання доньки, однак з грудня 2015 року колишній чоловік припинив сплату аліментів. Взагалі матеріальної допомоги від ОСОБА_7 заявник не отримує з березня 2015 року, тобто саме з того часу, коли він звільнився з роботи та виїхав за межі міста.

Заявник також вказує, що з колишнім чоловіком та його матірю у неї склалися недоброзичливі стосунки, тому після розірвання шлюбу спілкування припинилося. Зі слів сусідів остання дізналася, що матір її чоловіка продала всю належну їй нерухомість, та виїхала до РФ до свого сина, тобто колишнього чоловіка заявниці. Таким чином на даний момент у заявниці відсутня будь-яка інформація щодо місця перебування колишнього чоловіка.

Визнання ОСОБА_7 безвісно відсутнім необхідно заявнику для оформлення пенсійних виплат на утримання дитини у звязку із втратою годувальника, оскільки остання є інвалідом 3 ї групи та самостійно не в змозі утримувати малолітню дитину,оскільки вона вимушена також самостійно утримувати квартиру, сплачувати комунальні платежі, тощо.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив справу розглянути на розсуд суду на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом ОСОБА_7 та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначив, що з кінця літа 2014 року він не бачив чоловіка заявниці за вказаною вище адресою, а бачив тільки його батьків. Відомостей про місце його перебування у останнього немає.

Вислухавши пояснення заявника, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заявник по справі перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 Під час шлюбу 09 грудня 2010 року заявник народила доньку ОСОБА_8, батьком якої в свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

Згідно акту вуличного комітету від 30.03.2016 року, ОСОБА_7 за адресою: м.Торецьк, вул. Терешкової 5/11, не проживає з лютого 2015 року, місце його знаходження невідоме (а.с.14).

Відповідно до акту вуличного комітету від 22.03.2016 року, Заявниця разом зі своєю донькою проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, батько дитини, ОСОБА_7, проживає за межами міста, участі у вихованні доньки не приймає, не відвідує її (а.с.15).

Згідно довідки начальника відділу ДВС ОСОБА_7 з 07.12.2015 року не сплачує аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки (а.с.13).

Актом держвиконавця від 16.09.2016 року встановлено, що при виході за адресою реєстрації боржника: м.Торецьк, вул. Красная,41, останній більш ніж півроку не проживає за вказаною адресою ( а.с.39).

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Так, згідно інформації з відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Торецьк Донецької області від 04.01.2017 року № 01-04/30 (а.с.69), управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області від 03.01.2017 року № 26/03 (а.с. 70), Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради від 04.01.2016 року № 06 вх. 43 (а.с.77) на обліку в зазначених установах ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебуває, ніякого виду пенсій, страхових виплат та державної допомоги не отримує.

Відповідно повідомлення управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області, відомості в базі даних ІКІС СПОВ стосовно ОСОБА_7 з грудня 2015 року по теперішній час відсутні (а.с.71).

Згідно інформації з Торецького міського центру зайнятості № 01-20/46 від 04.01.2017 року (а.с. 66) ОСОБА_7 за період з грудня 2015 року по теперішній час за сприянням у працевлаштуванні в Дзержинський міський центр зайнятості не звертався.

За відомостями Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області № 383/202/05-2017 від 10.01.2017 року (а.с. 72) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розшуку як безвісно зниклий, не значиться.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби, відомості щодо перетинання державного кордону ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 в базі даних Державної прикордонної служби України відсутні (а.с.112).

Факт відсутності ОСОБА_7 за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою м. Торецьк, вул. Красная,41 Донецької області, також підтверджено відповідним актом (а.с. 75).

Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем реєстрації більше одного року.

Таким чином, суд вважає заявлені вимоги повністю доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, ст. 43 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який був зареєстрований за адресою : м.Торецьк (м.Дзержинськ), вул. Красная,41- безвісно відсутнім.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Присяжні: