08.12.2017 227/3518/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Хоменко Д.Є.

при секретарі Малашко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Добропілля, заяву ОСОБА_1, діючий в інтересах ОСОБА_2, про ухвалення додаткового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2017р. Добропільський міськрайонний суд Донецької області розглянув заяву ОСОБА_1, який діяв в інтересах ОСОБА_2, про встановлення факту смерті. Рішенням суду від 02.11.2017р. було встановлено факт смерть ОСОБА_3, 26.10.1943р.н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка померла 20.01.2017р. у місті Харцизьк Донецької області, Україна.

15.11.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про ухвалення додаткового рішення, зазначивши, що судом не вирішено питання про місце проживання померлої особи. Вказаний факт є необхідним при внесенні запису у Реєстр про смерть відповідно до п.2.2.3 (б) інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Просить винести додаткове рішення по справі №227/3518/17, про встановлення факту смерті ОСОБА_3, яким вказати в резолютивній частині рішення: «…На час смерті ОСОБА_3 мешкала: Україна, Донецька область, місто Харцизьк, вул.Сеченова, 1/58…».

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, але 06.12.2017р. надіслав заяву, відповідно до якої просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення у його відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю.

Представник заінтересованої особи, Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 28.11.2017р. до суду від начальника зазначеного відділу надійшла заява, де просила розглянути вимоги заявника без представника відділу ДРАЦС.

Таким чином, на підставі ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197, ч.3 ст.220 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (1618-15); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

02.11.2017р. при реєстрації у Добропільському міськрайонному суді Донецької області заяви про встановлення факту смерті гр.ОСОБА_3, суд невідкладно розглянув вимоги заявника, як того вимагає ч.2 ст.257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Як вбачається з вимог гр.ОСОБА_1 у заяві про ухвалення додаткового рішення, він фактично просить встановити місце мешкання гр.ОСОБА_3 на час смерті, що може привести до виникнення, зміни або припинення майнових прав третіх осіб. Вказаний факт необхідно встановлювати у судовому засіданні з дослідженням фактів на які посилається заявник, можливістю допиту свідків для встановлення такого факту. Крім того, суд повинен при відкритті провадження по справі зясувати чи не виникає спір про право, при виникненні якого таке питання розглядається судом на загальних підставах у позовному провадженні.

У свою чергу гр.ОСОБА_1 в заяві про встановлення факту смерті не навів жодного доказу та підстави для встановлення факту проживання гр.ОСОБА_3 на момент смерті за певною адресою, тому суд не міг вирішити такі вимоги, які фактично не були предметом дослідження у судовому засіданні.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у своїх заявах просили розглянути справу про встановлення факту смерті без їх участі (а.с.14, 15), тому стосовно вимоги про встановлення місця мешкання на час смерті померлої особи, не могли подавати докази і пояснення.

Відповідно до ч.ч.2,4 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд зазначає, що заявник має право звернутись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення фактичного місця проживання фізичної особи на момент її смерті.

Враховуючи вищевикладене, підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.220, 256, 257-1 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №227/3518/17 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Є.Хоменко