Провадження №: 2/752/1980/17
04 травня 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.
при секретарі Мороз О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
В грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 із знаттям його з реєстрації за вказаною адресою.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що 27.11.2015р. між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на забезпечення виконання своїх зобов'язань перед ОСОБА_3 за договором позики від 27.11.2015р. зі змінами та доповненнями до нього, було укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1
Вказаний договір іпотеки передбачає право іпотекодержавтеля ОСОБА_3 продати квартиру АДРЕСА_1 яка є предметом іпотеки, будь-якій особі від свого імені.
Також, зазначає що він - ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
Ця квартира належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 05.09.2016 року, та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю. В. та зареєстровано у реєстрі за № 5500.
Відповідно до п. 5.3.2. договору іпотеки, продаж іпотекодержателем ОСОБА_3 від свого імені квартири АДРЕСА_1 будь-якій особі здійснюється на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за ціною, що буде встановлена відповідно до висновку незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності, кваліфікація якого підтверджується сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності.
Згідно з п. 1.1. цього договору купівлі-продажу від 05.09.2016р. на умовах, викладених у цьому договорі ОСОБА_3 на підставі ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передав у власність належну ОСОБА_2, а ОСОБА_1 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1
Відповідно до довідки № 5456 від 03.12.2016р., виданої ОСОБА_1 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району в м. Києві», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2.
ОСОБА_2 втратив право власності на квартиру АДРЕСА_1 оскільки відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припинилося у зв'язку зі зверненням стягнення на майно за зобов'язаннями ОСОБА_2 шляхом продажу ОСОБА_3 від свого імені предмета іпотеки ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири № 70 від 05.09.2016р., а на підставі ст. 317 ЦК України ОСОБА_2, втративши право власності, втратив відповідно і право користування житловою площею вказаної квартири.
Наявність реєстрації місця проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 позбавляє власника вказаної квартири, ОСОБА_5, можливості вільно користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою.
Позивач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов підтримує повністю та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи .
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за її відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України).
Дослідивши всі письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ч.4 статті 311 ЦК України гарантовано, що фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до довідки № 5456 від 03.12.2016р., виданої ОСОБА_1 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району в м. Києві», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с. 13).
Власником житлового приміщення в цілому позивач ОСОБА_1, став після укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 05.09.2016 року, та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю. В. та зареєстровано у реєстрі за № 5500 (а.с.7 ).
Відповідно до п. 1.4. договору купівлі-продажу квартири від 05.09.2016р. іпотекодавець ОСОБА_2 зобов'язаний звільнити та передати квартиру покупцю ОСОБА_1 в день підписання цього договору.
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.316,317,319,321,328,346,655 ЦК України, ст.ст. 10, 11,57-61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 із зняттям його з реєстрації за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2) понесені судові витрати у розмірі 551 грн 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, через Голосіївський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко