Справа № 219/4706/17
Провадження № 2/219/2991/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіній М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою згідно якої просить визнати за ним у порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.04.2009 року, після смерті ОСОБА_4, яка померла 1.04.2015 року, та після смерті ОСОБА_5, який помер 21.05.2016 року, право власності на ? частину земельної ділянки по вул.Горбатова,75-А в м. Бахмут Донецької області, кадастровий номер земельної ділянки :00:017:0445.

В обґрунтування позову вказує, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2016 року, ? частина нежитлового приміщення по вулиці Горбатова, 75 А в м. Бахмут Донецької області належала на праві приватної власності ОСОБА_5. Позивач - син ОСОБА_5. 21 травня 2016 року батько позивача - ОСОБА_5 помер. Згідно заповіту від 20.04.2016 року, складеного ОСОБА_5, все його майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося , яке буде йому належати на день його смерті і на що за законом він матиме права, а також його заощадження та права, він заповів позивачу - його синові - ОСОБА_1. Враховуючи, що позивач - єдиний спадкоємець, позивач звертається до 6 місяців після смерті батька до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька - ОСОБА_5. Згідно витягу № 43983096 про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватний нотаріус Бахмутського міського нотаріального округу 26.05.2016 року відкриває спадкову справу № 14/2016. 22.11.2016 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке належало його померлому батькові - ОСОБА_5, - на 1/2 частину нежитлового приміщення по вулиці Горбатова, 75А в місті Бахмут Донецької області.

В процесі оформлення спадщини зясувалося, що земельна ділянка під нежитловим приміщенням по вул. Горбатова, 75 А в м. Бахмут Донецької області знаходиться у спільній частковій власності (по 1/2 частки) ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ОСОБА_3 - бабуся позивача за батьківською лінією. 27 квітня 2009 року ОСОБА_3 померла. Позивачем в відділі держгеокадастру був отриманий архівний дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку по вул. Горбатова, 75 А в м. Бахмут Донецької області, де дійсно зазначені власниками спірної земельної ділянки померла ОСОБА_3 (1/2 частина) та ОСОБА_2 (1/2 частина) та копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.01.2010 року, в якому зазначено, що ОСОБА_4 (сестра померлого батька позивача) отримала спадщину після смерті матері ОСОБА_3 на земельну ділянку розміром 85,0 кв.м, яка розташована в місті Артемівську (нині - м. Бахмут), по вулиці Горбатова, 75 А. Зазначене право власності після смерті ОСОБА_3, донька померлої ОСОБА_4 не зареєструвала у встановленому на той час порядку. ОСОБА_4 померла 1 квітня 2015 року. ОСОБА_5 був єдиним спадкоємцем після смерті його сестри ОСОБА_4, частково він оформив своє право на спадщину (1/2 частина нежитлового приміщення по вул. Горбатова, 75 А в м. Бахмут), але у звязку із недооформленням сестрою свого права власності у порядку спадкування після смерті їх матері, батько позивача не оформив своє право на спадщину після смерті ОСОБА_4, а, відтак, позивач з поважних причин не має в позасудовому порядку оформити своє право на спадщину після смерті ОСОБА_5. Відсутність альтернативної можливості вирішити подальшу долю обєкту квартири та належним чином оформити правовстановлюючі документи на належне позивачу за спадщиною майно, заважає вільно володіти, розпоряджатися та користуватися спадщиною, залишеною після смерті тітки та батька позивача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Разом з тим, 14.06.2017 року через канцелярію суду надав заяву (вх. № 16229), згідно якої просить розглянути справу у його відсутність за участю його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі (а.с.69).

Представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, Бахмутської міської ради, ОСОБА_7 9.06.2017 року надала на позов письмові пояснення (вих. № 01-0889-08 від 8.06.2017)та зауважила, що в матеріалах справи відсутня постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, що не відповідає абзацу 2, 3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якого за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, при розгляді справ проспадкування судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Визнання право власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Законодавчі норми і вимоги померлою спадкодавицею не були дотримані, у відповідності до діючих норм закону вона не здійснила у встановленому порядку державну реєстрацію свого права власності на земельну ділянку, отже не реалізувала свого права власності з контексті ст. 125 ЗК України, а тому в розумінні ст. 1218 ЦК України, воно не може входити до складу спадщини та успадковуватися спадкоємцями. Якщо за життя спадкодавець також не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. На підставі вищевикладеного, Бахмутська міська рада просить суд розглянути справу у відсутність її представника та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання права власності на ? частину земельної ділянки, у порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не підлягають задоволенню (а.с.64-66).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 3 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 5 вересня 1985 року в м. Артемівську Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про народження 1985 року жовтня місяця 4 числа зроблено запис за № 1040, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІ-НО № 391047 від 4.10.1985 року (т.1 а.с.8).

21 травня 2016 року у віці 56 років помер батько позивача ОСОБА_5, про № 715 та видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського МРУЮ у Донецькій області свідоцтво про смерть серії І-НО № 944917 (т.1 а.с.12).

Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя 21 квітня 2016 року батько позивача ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 807, за яким спадкодавець усе своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося, яке буде належати йому на день його смерті, і на що він за законом матиме право, а також його заощадження та права, заповів сину (позивачу) ОСОБА_1 (т.1 а.с.9).

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Оскільки позивач - єдиний спадкоємець, ОСОБА_1 26.05.2016 року звернувся до приватного нотаріуса Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_9 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька за заповітом (т.2 а.с.5). На підставі його заяви приватним нотаріусом була відкрита спадкова справа № 14/2016, згідно витягу № 43983096 від 26.05.2016 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі (т.1 а.с.18).

Однак, 18.11.2016 року позивач відкликав свою заяву про прийняття спадщини від 26.05.2016 року, та подав нову про відмову про прийняття спадщини за заповітом, та виявив бажання прийняти спадщину за законом, так як він є спадкоємцем 1 черги за законом (т.2 а.с.17). На день смерті його батька ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої також входило: нежитлове приміщення (магазин «Вітязь»), що розташоване за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Горбатова, буд. 75-А, та земельна ділянка (для обслуговування магазину «Вітязь») за вищевказаною адресою.

22.11.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_9 на імя ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, зареєстроване в реєстрі за № 3158, яке належало його померлому батькові - ОСОБА_5, - на 1/2 частину у праві власності на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Бахмут Донецької області, вул. Горбатова, буд. 75А, загальною площею 95,80 кв.м на земельній ділянці розміром 0,0170 га (т.2 а.с.51). Право власності на ? частку у праві власності на нежитлове приміщення зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (витяг № 73605116 від 22.11.2016 року, т.2 а.с.53).

28.11.2017 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право спадщини на ? частку у праві власності на земельну ділянку :00:017:0445 за адресою: м. Бахмут, вул. Горбатова, 75-А.

Відповідно звіту № DP170111-С2 про оцінку майна від 11.01.2017 року, проведеної ПП «Юридична фірма «ОСОБА_6 і Партнери» (сертифікат субєкта оцінної діяльності №324/16 від 18.04.2016 року), ринкова вартість земельної ділянки площею 0,170 га, кадастровий номер :00:017:0445 становить 24 278 грн. (т.1 а.с.26-56).

28.11.2017 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_9 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмова у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку у праві власності на земельну ділянку, оскільки державна реєстрація права власності на вказану частку у праві на земельну ділянку :00:017:0445 за адресою: м. Бахмут, вул. Горбатова, 75-А, за померлим батьком ОСОБА_5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня (т.2 а.с.3).

Тобто, в процесі оформлення спадщини зясувалося, що земельна ділянка під нежитловим приміщенням по вул. Горбатова, 75 А в м. Бахмут Донецької області, з кадастровим номером :00:017:0445, знаходиться у спільній частковій власності (по ? частки) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі державного акту від 1.09.2005 року серії ДН 122298, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 16.11.2016 року (т.1 а.с.15 зворотньої сторони, т.2 а.с.21-23).

Згідно п. 1 ОСОБА_10 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є бабусею позивача та матірю батька позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно свідоцтва про народження серії І-УР № 227520 (т.1 а.с.14).

27 квітня 2009 року ОСОБА_3 померла у віці 68 років, про що 28.04.2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 447 та видано свідоцтво про смерть 1-НО № 395453 (т.1 а.с.10).

На запит суду 11.07.2017 року завідувач Першої Бахмутської державної нотаріальної контори надіслав спадкову справу № 734/09, заведену на майно ОСОБА_3, померлої 27.04.2009 року (т.1 а.с.86-150).

Згідно з наявних матеріалів спадкової справи № 734/09, 30.09.2009 року до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулася дочка померлої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Тоді як син померлої ОСОБА_3 та рідний брат ОСОБА_4 ОСОБА_5 надав заяву про відмову від прийняття спадщини (т.1 а.с.88-89).

14.01.2010 року державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1-77, на імя ОСОБА_4 на майно, яке належало її матері ОСОБА_3, - на 1/2 частину нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Горбатова, буд. 75А, на земельній ділянці розміром 170 кв.м (т.1 а.с.178). Зазнечене нежитлове приміщення торгового павільйону загальною площею 95,80 кв.м, належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 25.12.2003 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Артемівська (т.1 а.с.100).

До того ж померлій ОСОБА_3, відповідно до даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру від 20.10.2009 року, належала ? частка земельної ділянки площею 0,017 га, кадастровий номер :00:017:0445, за адресою: м. Артемівськ (нині - Бахмут), вул. Горбатова, 75-А з цільовим призначенням для експлуатації існуючого торгівельного павільйона (т.1 а.с.115). Проте, спадкоємиця ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не отримала свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, на якій розташовується нежитлове приміщення.

1 квітня 2015 року ОСОБА_4 померла у віці 47 років, про що 1.04.2015 року складено відповідний актовий запис № 750 та видано свідоцтво про смерть І-НО № 901355 (т.1 а.с.11).

Єдиним спадкоємцем за законом на майно ОСОБА_4 є її рідний брат ОСОБА_5 (батько позивача). Інших спадкоємців за законом немає, спадкодавець на день смерті в шлюбі не перебувала.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 504/15, заведеної на майно ОСОБА_4, померлої 1.04.2015 року, 18.03.2016 року до державного нотаріуса звернувся брат померлої (батько позивача) ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на ? частину нежилого приміщення, яке розташоване за адресою: м. Бахмут (раніше Артемівськ), вул.. Горбатова, буд. 75-А (т.1 а.с.159).

18.03.2016 року державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1-496, на імя ОСОБА_5 на майно, яке належало його сестрі ОСОБА_4, - на 1/2 частину нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Горбатова, буд. 75А, на земельній ділянці розміром 170 кв.м (т.1 а.с.212).

Статтею 1297 Цивільного кодексу України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 Цивільного кодексу України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 Цивільного кодексу України).

На підставі ст.1276 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Згідно з пп.3.25.,3.26. п. 3 ОСОБА_11 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). У цьому випадку право на прийняття спадщини здійснюється спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, становить менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкової трансмісії видається за місцем відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця.

Судом було встановлено, що спадкоємцем померлого ОСОБА_5 є позивач (спадкоємець першої черги за законом). В свою чергу ОСОБА_5 був спадкоємцем його померлої сестри ОСОБА_4, тому відповідно він і має право на успадкування її майна, а також майна, яке за період свого життя померла не прийняла та не зареєструвала у встановленому порядку, а саме ? частину земельної ділянки, на якій розташовується нежитлове приміщення торговий павільйон, та належало її матері ОСОБА_3

Оскільки спадкоємець за законом, ОСОБА_4, померла після відкриття спадщини своєї матері, ОСОБА_3, і не встигла прийняти спадщину на земельну ділянку та зареєструвати її, право на прийняття належної їй частки спадщини переходить до її спадкоємця.

Крім того, за змістом статті 1276 ЦК України за правилами спадкової трансмісії предметом спадкування є не майно, що належало спадкодавцю, а його право на спадкування, яке ним не було реалізоване, у зв'язку із його смертю.

Отже, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом за спадковою трансмісією, після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.04.2009 року, після смерті ОСОБА_4, яка померла 1.04.2015 року, та після смерті ОСОБА_5, померлого 21.05.2016 року.

За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Крім того, згідно ч.2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України і набувається і здійснюється відповідно до закону, при цьому відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Позивач вказує, що у звязку із недооформленням сестрою його померлого батька, ОСОБА_4, свого права власності у порядку спадкування після смерті їх матері на частину земельної ділянки, батько позивача не оформив своє право на спадщину після смерті ОСОБА_4, а, відтак, позивач з поважних причин не має в позасудовому порядку оформити своє право на спадщину після смерті ОСОБА_5.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

Враховуючи, що позивач як спадкоємець першої черги має право на спадкування вищезазначеного майна, суд вважає доведеними та законними вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності в порядку спадкування на ? частину спірної земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 1216-1218, 1220, 1225 1268, 1276, 1296, 1297, 1299 ЦК України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, суд

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ВК 959741, виданий 2.12.2012 року Артемівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.04.2009 року, після смерті ОСОБА_4, яка померла 1.04.2015 року, та після смерті ОСОБА_5, який помер 21.05.2016 року, право власності на ? частину земельної ділянки по вул. Горбатова, 75-А в м. Бахмут Донецької області, кадастровий номер земельної ділянки :00:017:0445.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення.

Суддя

ОСОБА_12