Справа № 341/757/17
Провадження № 22-ц/779/1734/2017
Головуючий у 1 інстанції Мула О. Д.
Суддя-доповідач Фединяк
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Матківського Р.Й., Малєєва А.Ю.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електростанція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електростанція» ПАТ «ДТЕК Західенерго», Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про скасування наказу про дисциплінарне стягнення, поновлення на роботі, виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду від 25 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з указаним позовом і з врахуванням збільшення позовних вимог зазначав, що перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» на посаді інженера з комплектації устаткування й матеріалів відділу закупівель Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго». Наказом директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 15.02.2017 р. № 96-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2М.» був притягнутий до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за порушення трудової дисципліни, яке виражалось у невиконані посадових обов'язків в частині дотримання вимог Процедури запиту офер закупівлю товарів, робіт і послуг, впровадженої наказом по ПАТ «ДТЕІ Західенерго» від 13.10.2016 № 64/1 та наказом по ДТЕК Бурштинська ТЕС від 28.10.2016 №216/1. Наказом директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 23.05.2017 № 438-к «Про звільнення» його звільнено із займаної посади, у звязку із систематичним невиконанням ним без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку - п. З ст. 40 КЗпП України. Вважає наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності незаконним і таким, що суперечить трудовому законодавству, він жодного разу не порушував трудову дисципліну, натомість належним чином виконував свої посадові обовязки передбачені Посадовою інструкцією. Вказує, що звільнення проведено без погодження з профспілковою організацією та заслуховування його пояснень, а тому він підлягає поновленню на попередній посаді з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацією моральної шкоди, просив визнати незаконними та скасувати: наказ директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 15.02.2017 р. № 96-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2М.»; наказ директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 23.05.2017 р. № 438-к «Про звільнення»; поновити його на посаді інженера комплектації устаткування й матеріалів І категорії відділу закупівель департаменту сервісів Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго»; стягнути з Відокремленого підрозділу«Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» в його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 33453,84 грн та 21 000, 00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Галицького районного суду від 25 вересня 2017 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електростанція» ПАТ «ДТЕК Західенерго», Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про скасування наказу про дисциплінарне стягнення, поновлення на роботі, виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Скасовано виданий директором «Бурштинська теплова електростанція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» наказ №96-к від 15 лютого 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної ОСОБА_2М.».

Поновлено ОСОБА_2 на посаді інженера комплектації устаткування й матеріалів 1 категорії відділу закупівель департаменту і сервісів Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електростанція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» з 23 травня 2017 року.

Стягнуто з Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електростанція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 33852,10 грн. та 10000 грн. моральної шкоди.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць

Додатковим рішенням Галицького районного суду суду від 11 жовтня 2017 року визнано незаконним та скасовано наказ директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 23.05.2017 р. № 438-к «Про звільнення».

Не погоджуючись з рішенням суду представник публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позову, вказуючи на те, що суд неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що ОСОБА_5 працював на займані посаді з 2013 року, відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції повинен знати локальні та внутрішні нормативні акти підприємства, в тому числі наказ відповідача від 28 жовтня 2016 року №216/1 про впровадження локальних нормативних актів у сфері закупівель товарів, робіт послуг. Посилання ОСОБА_5 на той факт, що він не був ознайомлений з вищезазначеними наказами, є необґрунтованим, оскільки позивач на займаній посаді в процесі виконання посадових обовязків тривалий час стикався з необхідністю застосування актів, в тому числі й тих, що були порушені. Посилання суду, на те, що не було проведено службової перевірки є некоректним, оскільки трудовим законодавством не передбачено проведення такої. Щодо звільнення ОСОБА_5 без згоди первинної профспілкової організації, зазначає, що ПАТ «ДТЕК Західенерго» звертався до профкому для отримання такої згоди, проте навіть при виявлені в суді факту звільнення працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації, суд не вправі поновити працівника на роботі, а в силу ч. 3 ст. 43 КЗпП суд зобовязаний призупинити провадження у справі, зробити запит на адресу виборного органу первинної профспілкової організації щодо надання згоди на звільнення і після її одержання розглянути спір по суті. Незаконним є поновленням на роботі позивача, оскільки наказ №438-к від 23 травня 2017 року «Про звільнення» не скасований, а тому є чинний. Вказує, що позивачем не надано обґрунтування розміру відшкодування моральної шкоди та належних доказів на підтвердження обсягу страждань внаслідок звільнення.

У судовому засіданні представник публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

Представник ОСОБА_2 заперечив доводи апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 працював на посаді інженера з комплектації устаткування й матеріалів відділу закупівель Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго». Наказом директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 15.02.2017 № 96-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2М.» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення трудової дисципліни, яке виразилось у невиконанні посадових обовязків. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення було подання службової записки керівника департаменту із сервісів ОСОБА_6 від 06.02.2017 р. на імя директора ДТЕК Бурштинська ТЕС, конкретний зміст порушення позивачем трудової дисципліни полягав у перевищенні ним посадових повноважень при здійсненні процедури запиту оферт на закупівлю трійників двосвітного екрану, зокрема оголошення ним 03.02.2017 р. переторжки без відповідного рішення свого безпосереднього керівника, що є грубим порушенням п.6.18 Процедури запиту оферт на закупівлю товарів, робіт та послуг. Наказом директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 23.05.2017 № 438-к «Про звільнення», ОСОБА_2 звільнено із займаної посади, у звязку із систематичним невиконанням ним без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку - п. З ст. 40 КЗпП України всупереч вимогам п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9, яка передбачає, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу. Відповідачем було порушено процедуру звільнення, оскільки не було погоджено з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, членом якої є працівник.

Висновок суду в основному відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом і не заперечується сторонами, ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго», працював на посаді інженера з комплектації устаткування й матеріалів відділу закупівель Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго».

Наказом директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 15.02.2017 р. № 96-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2М.» був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, яке виражалось у невиконані посадових обов'язків в частині дотримання вимог Процедури запиту офер закупівлю товарів, робіт і послуг, впровадженої наказом по ПАТ «ДТЕІ Західенерго» від 13.10.2016 № 64/1 та наказом по ДТЕК Бурштинська ТЕС від 28.10.2016 №216/1.

Наказом директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 23.05.2017 № 438-к «Про звільнення» звільнено ОСОБА_2 із займаної посади у звязку із систематичним невиконанням ним без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку - п. З ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

За приписами ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством (у даному випадку п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

Відповідно до ст. 9 Конвенції МОП N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною ОСОБА_7 04.02.94 року тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцю.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 22 "Про практику розгляду судами трудових спорів" N 9 від 06 листопада 1992 року, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147 (1), 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Метою отримання власником або уповноваженим ним органом письмових пояснень порушника трудової дисципліни є з'ясування обставин, за яких вчинено проступок для врахування цього поруч з іншими обставинами при обранні виду стягнення.

В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до п 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58, записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Отже, виходячи з системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що підстави розірвання трудового договору за ініціативи власника або уповноваженого ним органу визначені положеннями ст. 40 КЗпП України і відповідна підстава звільнення повинна бути обов'язково зазначена в наказі про звільнення та у трудовій книжці, а нормами ст. ст. 148 - 149 КЗпП України регламентовано порядок та строки накладення дисциплінарних стягнень і самостійно вони не можуть бути підставою для звільнення.

Як вбачається із змісту наказу директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 15.02.2017 № 96-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2М.» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за невиконання посадових обовязків в частині дотримання вимог яке виражалось у невиконані посадових обов'язків в частині дотримання вимог Процедури запиту оферь закупівлю товарів, робіт і послуг, впровадженої наказом по ПАТ «ДТЕІ Західенерго» від 13.10.2016 № 64/1 та наказом по ДТЕК Бурштинська ТЕС від 28.10.2016 №216/1.

Разом з тим, не зазначено, в чому конкретно проявилось таке порушення, що стало приводом для притягнення до дисциплінарного стягнення у виді догани і не подано доказів про ознайомлення позивача під розписку з Процедурою запиту офер закупівлю товарів, робіт і послуг, впровадженої наказом по ПАТ «ДТЕІ Західенерго» від 13.10.2016 № 64/1 та наказом по ДТЕК Бурштинська ТЕС від 28.10.2016 №216/1.

Тому суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку скасуваши як незаконний наказ директора відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани.

Правильним є також висновок суду, яким визнано незаконним та скасовано наказ директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 23.05.2017 № 438-к «Про звільнення» звільнено ОСОБА_2 із займаної посади у звязку із систематичним невиконанням ним без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку - п. З ст. 40 КЗпП України, оскільки в ньому конкретно не зазначено коли і в чому конкретно проявилось таке порушення, що стало приводом для звільнення з роботи.

Крім цього, представником Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» не подано згоди профспілкового комітету про дачу згоди на звільнення позивача із роботи, а при застосуванні такого крайнього заходу, як накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення обмежився лише службовими записками керівника департаменту із сервісів ОСОБА_6 у підпорядкуванні якого був позивач.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно застосувавши положення п. З ст. 40 КЗпП України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про поновлення позивача на роботі, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права та відповідно до пункту 4 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України допустив негайне виконання рішення суду в частині поновлення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Вирішуючи питання про розмір середнього заробітку, який має бути стягнутий на користь позивача, суд виходить з того, що відповідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно з пунктом 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Виначений судом розмір втраченого позивачем заробітку за час вимушеного прогулу відповідає вимогам закону і представником відповідача не оспорюється.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача моральної шкоди, завданої порушенням законних прав позивача, суд першої інстанції правильно виходив з того, що порядок її відшкодування у сфері трудових відносин регулюється статтею 237/1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації життя.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості сума стягнутої на користь позивача моральної шкоди підлягає зменшенню до 2000 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

У зв'язку з чим апеляційну скаргу, в частині визначення розміру моральної шкоди слід задовольнити частково, оскаржуване суду в частині поновлення на роботі залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 313,314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» ОСОБА_4 задовольнити частково. Рішення Галицького районного суду від 25 вересня 2017 року, в частині стягнення моральної шкоди змінити й зменшити розмір моральної шкоди до двох тисяч гривень.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Судді: В.Д.Фединяк

ОСОБА_7

ОСОБА_8