Справа № 191/1988/17
Провадження № 2/191/1092/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Матіяш С.К.

за участю секретаря Якимчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 18.03.1999 року зареєстровано шлюб, про що міським відділом РВАГС м. Синельникове Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №178 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні стосунки і ведення господарства між сторонами припинено. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Вважає, що сімя розпалась остаточно, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, та на теперішній час позивач створив іншу сімю. В звязку із викладеним, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач пояснив, що у нього є інші відносини з жінкою, вони разом очікують народження дитини та він бажає створити нову сімю. З ОСОБА_2 спільних дітей немає, просив шлюб розірвати.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги відсутність дітей в шлюбі, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме копією актового запису про шлюб № 178 від 18.09.1999 року, наданого Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя.

Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сімї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце.

Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За такого, в сім'ї не склалися взаємовідносини між сторонами внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються.

Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, подружжя фактично шлюбні відносини припинило, а також врахувавши позиції сторін, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, який народився 18.04.1978 року м. Дніпропетровськ, та ОСОБА_2, яка народилась 11.09.1980 року у м. Синельникове Дніпропетровської області, зареєстрований 18 вересня 1999 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №178.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачці ОСОБА_2 залишити «Александрова».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Державного органу реєстрації актів цивільного стану.

Суддя: ОСОБА_3