Справа № 656/984/17
Номер провадження 2/656/287/17
У Х В А Л А

13 грудня 2017 року смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Херсонської області Ковальчук Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, в якій просить визнати за нею право особистої приватної власності на нежилі будівлі, що розташовані за адресою: Херсонська область, Іванівський район, смт.Іванівка, вул.Горького,90а, загальною площею 496,8 кв.м, та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, так як подана без додержання вимог п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України, відповідно до якої позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

В п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Пунктом 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 10, передбачено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною пятою статті 216, статтею1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Так, в позовній заяві позивачка вказала ціну позову 500 000 грн., проте до позову не додано документ, що підтверджує дійсну вартість спірного майна на час розгляду справи, оцінка якого, згідно Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», може здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, визнаними статтею 5 цього Закону, що позбавляє суд вірно визначити ціну позову та сплачений позивачкою судовий збір.

Оскільки позивачкою до позову не додано письмових документів, що підтверджують дійсну вартість спірного майна на момент подачі позову до суду, в такому разі позовну заяву необхідно залишити без руху надавши позивачці строк для усунення вказаних недоліків.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, залишає її без руху.

Керуючись ч. 1 ст.121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю - залишити без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви надати позивачу строк у п'ять днів з дня отримання даної ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3