Справа № 353/829/17
Провадження № 2/353/432/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря Бойка В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з позовною заявою, вимоги якої уточнили 17.10.2017 року, в якій просили визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Лесі Українки, 31, с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_3 (бабуся/свекруха) та ОСОБА_4 (дідусь/свекор) на праві спільної сумісної власності подружжя по 1/2 частині кожному належало майно робітничого двору розташованого по вищевказаній адресі. 21.03.1993 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті в управління спадковим майном вступив її чоловік ОСОБА_4, який не встиг оформити своїх спадкових прав та 06.01.2017 року помер. Ще за життя ОСОБА_4 посвідчив на імя онуки ОСОБА_1 заповіт на все належне йому майно. Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння.

У звязку з вищевказаним, позивачі просили суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: вул. Лесі Українки, 31, с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13.12.2017 року позовну заяву в частині позовних вимог ОСОБА_2 до Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності, було залишено без розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак у своїй уточненій позовній заяві просила розгляд справи провести без їх участі.

Представник відповідача Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 2 Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року по вул. Лесі Українки, 31, в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області значився робітничий двір, у складі сімї: ОСОБА_4, який був головою двору, ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_2 (невістка) та ОСОБА_5 (внучка) (а.с. 4). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 12.07.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за вищевказаною адресою, побудовані у період з 1980 року по 2000 рік (а.с. 12-15).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

Відповідно до вимог ст.ст. 123, 126 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 02 березня 1973 року № 3 "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст.123 ЦК Української РСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 12.07.1960 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 16). Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності подружжя в рівних частках (по 1/2 частці) належало майно господарства робітників, розташованого за адресою: вул. Лесі Українки, 31, в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області.

21.03.1993 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_4 (чоловік), як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_3, оскільки вступив в управління спадковим майном, проживав разом зі спадкодавцем, вів з нею спільне господарство, сплачував страхові платежі, обробляв земельні ділянки, проводив похорон померлої, що підтверджується довідкою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 740 від 05.09.2017 року (а.с. 5).

Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 830/01-16 від 06.10.2017 року (а.с. 49), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_6 № 542/01-16 від 15.09.2017 року (а.с. 46) та ОСОБА_7 № 01-16/926 від 15.09.2017 року (а.с. 30) спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

06.01.2017 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Ще за життя ОСОБА_4 посвідчив на імя онуки ОСОБА_5 (позивачка) заповіт, яким заповів їй все належне йому на день смерті майно та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується копією заповіту від 11.10.1996 року (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_5 її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а.с. 18). В свою чергу згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_8 (батько) його батьками були покійні ОСОБА_4 (дідусь) та ОСОБА_3 (бабуся) (а.с. 17). Позивачка ОСОБА_5 17.04.2015 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Козак», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 19).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_4, оскільки проживала разом з ним на час відкриття спадщини за адресою вул. Лесі Українки, 31, с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується довідками Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 740 від 05.09.2017 року (а.с. 5) та №267 від 10.03.2017 року (а.с. 6).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 115/2017 від 28.03.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_7, з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_4, яка бажала прийняти та прийняла спадщину (а.с. 30-45).

Отже, на момент звернення до суду позивачка ОСОБА_1 правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по вул. Лесі Українки, 31, в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом.

Позивачці ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Лесі Українки, 31, с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_7 № 784/02-31 від 15.08.2017 року (а.с. 10).

Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити.

Згідно постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року встановлено, що у разі об'єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шостастатті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

Враховуючи те, що при подачі первинного позову позивачами по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було сплачено судовий збір кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом у повному обсязі, проте позов ОСОБА_2 за її заявою був залишений без розгляду, а судовий збір у такому випадку не повертається, у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України в загальному розмірі 1269,0 грн., що відповідає 1 відсотку від ціни позову.

При такому вирішенні позову, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покласти на рахунок позивачки.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 61, 174, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Лесі Українки, будинок 31, с. Олешів, Тлумацький район, Івано-Франківська область, в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_4.

Судові витрати покласти на рахунок позивачки ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Н.І. Лущак