АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/2050/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1619/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2017 року м. Хмельницький
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Пастощука М.М., Янчук Т.О.,

секретар Задвірний В.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року,

встановила:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з уточненим у подальшому позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

ОСОБА_3 зазначив, що він проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та перебував на квартирному обліку за місцем служби з 11 серпня 2000 року. Після звільнення 19 січня 2004 року у запас за скороченням штатів позивача вдруге було призвано на військову службу. Рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 11 листопада 2011 року він прийнятий на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з указаного дня. Позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою про перенесення дати зарахування його сім`ї на квартирний облік на 11 серпня 2000 року, однак, йому було відмовлено. Ця відмова є незаконною, оскільки після звільнення у запас позивач мав право перебувати на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, а неправомірні дії Військової частини НОМЕР_1 призвели до порушення його житлових прав.

За таких обставин ОСОБА_3 просив суд визнати дії відповідача протиправними, зобов`язати житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 перенести дату зарахування його сім`ї на квартирний облік з 11 листопада 2011 року на 11 серпня 2000 року та внести відповідні зміни в облікові документи щодо його черги на отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на облік.

Суд залучив Виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (далі Міськвиконком) до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що ОСОБА_3 не довів своє перебування на квартирному обліку за місцем служби з 11 серпня 2000 року, внаслідок чого відсутні підстави для зміни дати його зарахування на цей облік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представник Військової частини НОМЕР_1 Стеценко О.А. зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Представник Міськвиконкому, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з`ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що з 18 жовтня 1997 року ОСОБА_3 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , яка з 1 жовтня 2003 року переформатована у Військову частину НОМЕР_1 .

На підставі наказу Міністра оборони України від 31 грудня 2003 року № 719 ОСОБА_3 звільнено з військової служби у зв`язку зі скороченням штатів та направлено на військовий облік до Харківського ОМВК м. Харкова. З 19 січня 2004 року позивача виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

30 червня 2011 року ОСОБА_3 вдруге було призвано на військову службу, яку він проходить у Військовій частині НОМЕР_1 (з 29 березня 2014 року до 26 квітня 2017 року умовне найменування «Військова частина польова пошта НОМЕР_3 »).

Рішенням житлової комісії Військовій частині НОМЕР_1 від 11 листопада 2011 року № 13, затвердженим рішенням Міськвиконкому від 12 квітня 2012 року № 157, ОСОБА_3 у складі сім`ї з трьох осіб, у тому числі він, дружина ОСОБА_4 , малолітня дочка ОСОБА_5 , прийнято на квартирний облік за місцем служби та зараховано до загальної черги осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з 11 листопада 2011 року.

17 липня 2015 року ОСОБА_3 у складі сім`ї з чотирьох осіб включено до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Житлова комісія відповідача рішенням від 30 жовтня 2015 року № 30 відмовила ОСОБА_3 у перенесенні дати зарахування його на квартирний облік з 11 листопада 2011 року на 11 серпня 2000 року, виходячи з того, що надані позивачем документи для вирішення цього питання є сумнівними.

Зазначені обставини визнані сторонами, встановлені судовим рішенням у цивільній справі та підтверджуються письмовими доказами.

Частиною 1 статті 12 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 3 ст. 34 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням також і за місцем проживання (ч. 1 ст. 37 ЖК Української РСР).

На час виникнення спірних правовідносин порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (невійськовослужбовців) Збройних Сил України був встановлений Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 3 лютого 1995 року № 20 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1995 року за № 43/579; далі Положення).

Із п. 10 Положення слідує, що облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних частинах районів. Військовослужбовці, зараховані на квартирний облік, заносяться до книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень.

Як передбачено п. 11 Положення, військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік.

В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадках відмови в прийнятті на облік підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства.

Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.

Перебування військовослужбовця на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, підтверджується довідкою, виданою відповідною КЕЧ району та командиром військової частини.

Списки військовослужбовців, яких прийнято на квартирний облік та окремі списки осіб, які користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, мають бути вивішені для загального огляду.

В силу п. 12 Положення на кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи.

Облікові справи є документами особливої уваги. Вони зберігаються в місцях квартирного обліку військовослужбовців, а після отримання ними жилих приміщень у виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів, чи в квартирно-експлуатаційних частинах районів, які видали ордер на заселення жилих приміщень.

Відповідно до п. 13 Положення військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Матеріали квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 96, 100-110, 118-119) вказують на те, що ОСОБА_3 перебуває на черзі для поліпшення житлових умов за місцем служби з 11 листопада 2011 року. При цьому 11 серпня 2000 року житлова комісія військової частини не приймала рішення про зарахування ОСОБА_3 на квартирний облік, останній не заносився до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень і не включався до списків військовослужбовців, яких прийнято на цей облік, облікова справа на нього не заводилася.

З подання про звільнення ОСОБА_3 з військової служби від 16 грудня 2003 року (а.с. 134-135), наказів про звільнення позивача у запас та виключення його зі списків особового складу частини (а.с. 23, 111-112) вбачається, що на час звільнення зі служби ОСОБА_3 не перебував на квартирному обліку.

Цю обставину підтвердив і сам ОСОБА_3 у рапорті від 8 листопада 2011 року про зарахування його на квартирний облік (а.с. 20).

Архівна довідка Міськвиконкому від 10 березня 2017 року № 13/01-16 (а.с. 75) свідчить про те, що за період з серпня 2000 року до грудня 2001 року відсутнє рішення Міськвиконкому про затвердження рішення житлової комісії військової частини щодо взяття ОСОБА_3 на квартирний облік.

Документи, що надані ОСОБА_3 до суду першої інстанції, зокрема: його рапорт від 7 серпня 2000 року (а.с. 29), витяг з протоколу засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 від 11 серпня 2000 року № 12 про зарахування позивача на квартирний облік (а.с. 30), довідка КЕЧ району від 8 січня 2004 року про перебування ОСОБА_3 на цьому обліку (а.с. 31), письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , - не відповідають фактичним обставинам справи та є сумнівними.

До того ж, витяг з протоколу засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 від 11 серпня 2000 року № 12 про зарахування позивача на квартирний облік (а.с. 30) завірений командуванням Військової частини НОМЕР_1 (назва чинна з 1 жовтня 2003 року), а оригінал цього протоколу засідання житлової комісії відсутній.

Указані документи суд першої інстанції правильно визнав неналежними доказами та не взяв їх до уваги.

Давши належну оцінку дослідженим доказам, місцевий суд правомірно виходив з того, що позов ОСОБА_3 є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ О.І. Ярмолюк

Судді: /підпис/ М.М. Пастощук

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції Завадська О.П.
Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 43