АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

07 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 27 липня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріметалс Текнолоджіз Україна" про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача. Зазначала, що вона працює у відповідача на посаді інженера групи металургійного устаткування відділу комплексного проектування. Наказами № 56-к від 23.11.2016 року та № 60-к від 09.12.2016 року на неї були накладені дисциплінарні стягнення у вигляді догани за порушення трудової і корпоративної дисципліни. Посилаючись на те, що трудову дисципліну вона не порушувала, у неї був ненормований робочий день, а відтак вона могла залишати робоче місце відпрацювавши 8 годин, режим трудового розпорядку станом на час зазначеного відповідачем проступку ще не був запроваджений, оскільки з часу його затвердження не пройшло 2 місяці, просила визнати зазначені накази незаконними та скасувати їх. Крім того, зазначала, що притягнення її до дисциплінарної відповідальності за другим наказом є дискримінаційним, з урахуванням того, що її звернення до керівництва з приводу оплати її праці та просування на роботі неправомірно розцінені не як звернення громадянина, а як порушення корпоративної етики.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 27.07.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представника позивачки ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права,неповноту з'ясування обставин ,що мають значення для справи,помилковість висновків суду та неправильну оцінку доказів. Вважає, що введення на підприємстві Правил трудового розпорядку, запроваджених 23.09.2016 року, є істотною зміною умов праці, а відтак позивач повинна була бути повідомлена про таке за 2 місяці до їх введення, з огляду на що її передчасне залишення робочого місця 28.10.2016 року не може бути розцінене як дисциплінарне правопорушення з урахуванням того, що вона відпрацювала в цей день 8 годин, а оплату за позаурочнуроботу роботодавець не здійснював. Крім того, звернення позивачки до керівництва для з'ясування питань щодо оплати праці, просування по службі, оплати житла, дискримінаційного ставлення до неї безпосереднього керівництва не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності,оскільки позивач має конституційне право на звернення.

В суді апеляційної інстанції представник позивачки ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з підстав, наведених в ній.

Представник відповідача Шаповалова К.Г. просила апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд вважав доведеним вчинення позивачкою порушення трудової дисципліни та правил корпоративної етики, а накази про притягнення її до дисциплінарної віповідальності за вчинені порушення такими, що ґрунтуються на вимогах закону та умовах укладеного між сторонами трудового договору.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується в частині правомірності накладення дисциплінарного стягнення за наказом № 56-к від 23.11.2016 року.

Так, відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов'язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути такий захід стягнення як догана.

Частиною 1 ст. 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Відповідно до ст. 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом сторони перебувають у трудових відносинах.

Позивач працює на посаді інженера групи металургійного устаткування відділу комплексного проектування у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Пріметалс Текнолоджіз Україна" на підставі укладеного між сторонами 01.12.2014 року трудового договору та додаткових угод до нього, укладених протягом 2015 та 2016 років .

Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін( ст.21 КЗпП України).

За умовами укладеного між сторонами трудового договору звичайна тривалість робочого часу працівника складає 40 годин на тиждень. Працівникові встановлюється п'ятиденний робочий тиждень з вихідними днями у суботу і неділю та 8-годинний робочий день (п.4.2), що узгоджується з положеннями ст. ст. 50,52 КЗпП України.

Крім того, у п. 3.2.3 Трудового договору сторони погодили, що працівник має дотримуватись норм ділової етики, правил внутрішнього розпорядку, а також інших внутрішніх правил, що встановлені роботодавцем та чинні на момент укладання цього договору або що приймаються у подальшому.

Відповідно до ч.1 ст.3, ст.4 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ст.10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Статтею 13 КЗпП України передбачено, що зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції.

У колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства, установи, організації (якщо це передбачено статутом); режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій трудящих.

Згідно з п.п. 5.1,5.1.4 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом, затвердженого загальними зборами трудового колективу 23.09.2016 року, режим праці на підприємстві регламентується Правилами внутрішнього трудового розпорядку. На підприємстві встановлюється режим гнучкого робочого часу протягом дня: початок роботи з 08:30 до 09:00. Нормативний час перерви для відпочинку і харчування (обідня перерва) встановлюється тривалістю в 30 хвилин у проміжку часу з 11:30 до 13:30. Обідня перерва може бути продовжена до 1 години з відповідним продовженням робочого часу протягом робочого дня. Перерва не включається в робочий час і працівник може використовувати її на свій розсуд.

Позивач була ознайомлена з Правилами внутрішнього трудового розпорядку 23.09.2016 року .

Разом із цим 28 жовтня 2016 року позивач самовільно залишила робоче місце у 16год.13 хв. про що був складений відповідний акт.

Наказом № 56 від 23.11.2016 року, після отримання пояснень позивачки щодо причин її відсутності на роботі,їй оголошено догану за порушення трудової дисципліни у зв'язку з самовільним полишенням свого робочого місця та відсутністю на робочому місці без поважних причин в період часу з 16:13 до 17:00 28 жовтня 2016 року.

У даному наказі вказано, що своїми діями ОСОБА_2 порушила Розділ VІ "робочий час і час відпочинку" Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, п. 5.1.4 Розділу 5 "робочий час і час відпочинку" Колективного договору, п. 3.2.3 трудового договору від 01.12.2014 року.

Позивач не заперечувала факту відсутності на робочому місці в зазначений у наказі час, проте вважає, що Правила внутрішнього трудового розпорядку ще не діяли, тому що не пройшло 2 місяці з часу їх затвердження.

Суд першої інстанції обгрунтовано вважав зазначені доводи позивачки безпідставними та належним чином мотивував таке.

Наказ про накладення дисциплінарного стягнення на позивача виданий протягом одного місяці з часу виявлення порушення трудової дисципліни, у ньому зазначено яке порушення трудової дисципліни вчинено працівником і чим це підтверджується.

Встановивши, що позивач порушила трудову дисципліну, а відповідачем дотримано процедуру та строк накладення дисциплінарного стягнення на позивача, суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для визнання цього наказу незаконним та скасування його.

24.11.2016 р. відповідачем було видано наказ № 44-о Про проведення внутрішнього службового розслідування, створено комісію з її проведення.

Даний наказ видано у зв'язку із систематичними зверненнями інженера відділу комплексного проектування ОСОБА_2 з претензіями щодо дискримінаційного ставлення до неї з боку керівництва ТОВ «Пріметалс Технолоджіз Україна» з метою перевірки зазначених фактів.

Позивач була ознайомлена з цим наказом, їй було запропоновано надати пояснення з приводу предмету внутрішнього розслідування та повідомлено про надання можливості у повній мірі скористатися правом надати усі необхідні, з її точки зору пояснення та докази щодо дискримінаційного стягнення

За результатами проведеного службового розслідування 09.12.2016 року комісією підприємства складено Акт внутрішнього службового розслідування ТОВ "Пріметалс Технолоджіз Україна" за фактом надходження звернень щодо дискримінаційного ставлення керівництва до інженера відділу комплексного проектування ОСОБА_2

В Акті зазначено, що в межах внутрішнього розслідування виявлені ознаки порушення ОСОБА_2 Правил ділової поведінки ТОВ "Пріметалс Технолоджіз Україна" та зважаючи на обставини, комісія дослідила листи і звернення позивачки не лише на наявність ознак дискримінаційного ставлення до неї, а й щодо їх відповідності Правилам ділової поведінки Товариства.

При цьому, комісією було проаналізовано усю кореспонденцію, яка надходила від заявника та була адресована працівникам Товариства, відібрані пояснення працівників Товариства стосовно дискримінаційної поведінки відносно ОСОБА_2, її пояснення .

За наслідками перевірки комісія встановила, що претензії ОСОБА_2 з приводу вчинення щодо неї дискримінаційних дій з боку керівництва Товариства та порушення її трудових прав не знайшли свого підтвердження, службові особи діяли в межах наданих їм повноважень та у суворій відповідності із правилами антидискримінаційної політики ТОВ «Пріметалс Текнолоджіз Україна», закріпленими Правилами ділової поведінки.

Разом із цим, комісією у діях позивачки виявлені ознаки систематичного порушення умов трудового договору, Правил ділової поведінки та Правил внутрішнього трудового розпорядку Товариства.

За результатами проведеного службового розслідування комісією було прийняте рішення - видати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 за порушення умов трудового договору та Правил ділової поведінки відповідача.

Згідно з наказом № 60-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2." від 09.12.2016 року позивачці оголошено догану у зв'язку із виявленням факту порушення останньою умов трудового договору та Правил ділової поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріметалс Текнолоджіз Україна»: п. 3.2.3 трудового договору від 01.12.2014 рокута Правил ділової поведінки ТОВ «Пріметалс Текнолоджіз Україна» (п. 1.2 Зазначених Правил).

Колегія суддів, дослідивши матеріали зазначеної перевірки та наказу, Правила ділової поведінки, вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо незаконності наказу № 60-к від 09.12.2016 року.

Так, у матеріалах перевірки і у самому наказі не зазначено, які саме порушення трудового договору та трудової дисципліни вчинені позивачкою за період після притягнення її до дисциплінарної відповідальності за наказом № 56 від 23.11.2016 року, а Правила ділової поведінки не містять положень відповідальності за їх порушення.

Звернення позивачки до керівництва з питань професійної діяльності, кар'єрного росту, оплати праці, надання соціальних пільг, а також на її думку дискримінаційного ставлення до неї,не можуть бути розцінені як порушення трудової дисципліни.

За викладених обставин, колегія суддів вважає незаконним наказ № 60-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2." від 09.12.2016 року, скасовує в цій частині рішення суду першої інстанції та частково задовольняє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307,309, 313-314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2017 року в частині відмови у визнанні наказу № 60-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2." від 09.12.2016 року незаконним скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про визнання цього наказу незаконним.

В інший частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 761/6874/17

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 10234 /2017

Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.