Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/1770/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді - Сірик І.С.

секретаря - Барабащук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якого представляє ОСОБА_2, до територіальної громади с. М.Кучурів Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2, звернувся до суду із позовом до територіальної громади с. М.Кучурів Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1.

Заповіту померла ОСОБА_3 не вчиняла. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 являється він та брат ОСОБА_1 Вказує на те, що спадщину після смерті матері прийняв, користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_3

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, подали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. М.Кучурів Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Петричанка Глибоцького району Чернівецької області померла ОСОБА_3, яка проживала в будинку-інтернаті на повному державному утриманні та була там зареєстрована, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8), довідки Петричанського психоневрологічного будинку-інтернату від 02.02.2017 року №45. Наказ №24 від 24.03.2013 року (а.с.9).

Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою с.М.Кучурів Заставнівського району Чернівецької області. Вказане вбачається із довідки сільської ради №319 від 13.10.2017 року (а.с.30).

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Заповіту померла ОСОБА_3 не вчиняла, а спадкоємцями першої черги її майна за законом є син - ОСОБА_1 - позивач, та син ОСОБА_1, що підтверджується довідкою виконкому Малокучурівської сільської ради №318 від 13.10.2017 року (а.с. 15).

Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за законом першої черги майна померлої ОСОБА_3 разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини не проживав та в межах встановленого законом строку приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Світличні О.В. подав заяву про відмову від спадщини. Вказане вбачається із матеріалів спадкової справи (а.с. 12), яка витребувана судом та досліджена.

Позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_3 не проживав разом, оскільки ОСОБА_3 проживала в будинку-інтернаті с.Петричанка Глибоцького району Чернівецької області на повному державному утриманні та була там зареєстрована, що вбачається з довідки Петричанського психоневрологічного будинку-інтернату від 02.02.2017 року №45. Наказ №24 від 24.03.2013 року (а.с.9), однак спадщину після смерті матері вчасно прийняв, подав до нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщини (а.с.3 спадкової справи).

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом позивач звернувся до нотаріуса із заявою (а.с. 3) спадкової справи), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями по АДРЕСА_1 нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вказане майно за ОСОБА_3, що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.07.2017 року №661/02-31 (а.с. 19).

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу (а.с.21-23).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.24).

12.07.1995 року рішенням виконавчого комітету Малокучурівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області № 4/16 «Про призначення права власності на житловий будинок» було вирішено і признано право особистої власності на житловий будинок за ОСОБА_3, згідно запису у погосподарській книзі Малокучурівської сільської Ради народних депутатів за №5 стор.10.

Згідно по господарської книги №1 об1єкт по господарського обліку НОМЕР_3 ОСОБА_3 записана головою домогосподарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Даний факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Малокучурівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №319 від 13.10.2017 року (а.с.30). Спадкодавець ОСОБА_3 оформила документи на оспорюваний житловий будинок і отримала свідоцтво про право власності від 26.07.1995 року, однак не зареєструвала його в органах БТІ.

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_3 набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_1, як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10-12), згідно довідки про вартість майна від 20.09.2017 року (а.с.33), житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 його вартість становить 74890,00 (сімдесят чотири тисячі вісімсот девяносто) гривень.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок загальною площею 44,6 кв.м. та житловою площею 30,00 кв.м, що в плані зазначений під літ. «А», з господарськими спорудами, а саме: сарай під літ. «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», підвал підліт. «Під Г», вбиральня під літ. «Е», колодязь під літ. «І», вигрібна яма під літ. «ІІ», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, огорожа №3. Криниця під літ. «К», огорожа №1-2, що розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Петричанка Глибоцького району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сірик І.С