Справа № 366/1179/17
Провадження № 2/366/262/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року смт.Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: судді Корчкова А.А., за участю секретаря судового засідання Онищенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,-

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2017 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить суд визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом ВСЕ № 123750, видане державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори, в частині визнання ОСОБА_2 спадкоємцем права на земельну частку (пай), розміром 4, 08 га, що належала ОСОБА_3, яка померла 07.09.2004 року.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 29 січня 2007 року помер його батько ОСОБА_2, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 смерті ОСОБА_2 на підставі заяви про прийняття спадщини Іванківською районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 2-15-388 за 2007 рік. 28 вересня 2007 року в Іванківській районній державної нотаріальній конторі Київської області йому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з грошових вкладів, яким ОСОБА_4, державний нотаріус Іванківської районної державної нотаріальної контори, посвідчила, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем всього майна гр. ОСОБА_2 його син ОСОБА_1, тобто позивач.В свою чергу спадкодавець ОСОБА_2 був спадкоємцем майна своєї дружини ОСОБА_3, яка померла 07 вересня 2004 року. До спадкового майна, ввійшли право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. 1-го Травня, розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевостіщо належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката серії КВ № 0089646, виданого Іванківською районною державною адміністрацією в 1997 році. Окрім цього, до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3, ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,466 га, що розташована на території Термахівської сільської ради, та належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-КВ № 014167, виданого Термахівською сільською радою 22 квітня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2965. З невідомих причин спадкоємець ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на зазначену земельну ділянку в нотаріальній конторі не отримав. Позивач звернувся 23 березня 2017 року в Іванківську районну державну нотаріальну контору з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,466 га, що належала ОСОБА_3. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,466 га йому було відмовлено, оскільки 07 жовтня 2005 року Іванківською районною державною нотаріальною конторою було видано ОСОБА_2 після померлої ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. 1-го Травня, розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості. Тут же нотаріусом виділено посилання, що викладене в цій постанові стосується однієї ж і тієї земельної ділянки. Тобто, при видачі за матеріалами спадкової справи № 2-15-491 за 2005 рік 07 жовтня 2005 року свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємець ОСОБА_2 на підтвердження складу спадкового майна предявив нотаріусу недійсний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0089646, а нотаріусом не було враховано, що спадкодавиці ОСОБА_3, як власниці цього сертифікату, 22 квітня 2002 року було видано державний акт на право приватної власності на землю.

Видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на підставі документа, який не був дійсним на момент відкриття спадщини, позивач вважає підставою для визнання такого свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду лист, в якому вказав, що заперечень проти задоволення позову не має, просить розгляд справи проводити без участі його представника.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.01.2007 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 075084, актовий запис № 3.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 вересня 2007 року, виданого Іванківською районною державною нотаріальною конторою Київської області підтверджується, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем всього майна гр. ОСОБА_2, який помер 29 січня 2007 року, є його син ОСОБА_1, тобто позивач (спадкова справа № 2-15-388 за 2007 рік, зареєстрована в реєстрі за № 4981).

Спадкодавець ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого07 жовтня 2005 року за матеріалами спадкової справи № 2-15-491 за 2005 рік та зареєстрованого в реєстрі за № 5536, був спадкоємцем майна своєї дружини ОСОБА_3, яка померла 07 вересня 2004 року в с. Термахівка Іванківського району Київської області, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БК № 512620.

До спадкового майна, на яке видано це свідоцтво ввійшли право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. 1-го Травня, розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, що належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката серії КВ № 0089646, виданого Іванківською районною державною адміністрацією в 1997 році та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 32, та майновий пай СГВК ім. 1-го Травня в сумі 760 (сімсот шістдесят) гривень, що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про правовласності на майновий пай серії КИ-ХІ № 002798. виданого Термахівською сільською радою 11 грудня 2001 року.

Також, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 014167виданого Термахівською сільською радою 22 квітня 2002 року, ОСОБА_3 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,466 га, що розташована на території Термахівської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2965.

З невідомих причин спадкоємець ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину на зазначену земельну ділянку в нотаріальній конторі не отримав.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України,свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та відповідно до норм ст. 1296 ЦК, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку увиді втрати права на спадщину.

Позивач, як єдиний спадкоємець ОСОБА_2, звернувся 23 березня 2017 року в Іванківську районну державну нотаріальну контору з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,466 га, що розташована на території Термахівської сільської ради Іванківського району Київської області, та належала ОСОБА_3, яка померла 07 вересня 2004 року.Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку йому було відмовлено, оскільки 07 жовтня 2005 року Іванківською районною державною нотаріальною конторою було видано ОСОБА_2 після померлої ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. 1-го Травня, розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, що підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 295/02-31 від 23.03.2017 року. Також зазначено, що викладене в цій постанові стосується однієї й тієї ж земельної ділянки.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат», пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, в редакціях, що діяли станом на 07 жовтня 2005 року, тобто на дату видачі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє, окрім іншого, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цієї обставини від спадкоємців обовязково вимагаються відповідні документи.

Спадкодавиця ОСОБА_3 набула право на земельну частку (пай) та отримала документальне його підтвердження у вигляді сертифіката на право на земельну частку (пай).Відповідно до Указу Президента України від 3 грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», було передбачено видачу протягом 2000-2002 років державних актів на право приватної власності на землю усім бажаючим власникам сертифікатів на земельну частку (пай).ОСОБА_3 на підставі рішення Термахівської сільської ради від 21 лютого 2001 року № 38 отримала 22 квітня 2002 року державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-КВ № 014167, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2965. Цим державним актом підтверджено передачу громадянці України ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки площею 2,466 га, яка розташована на території Термахівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.Також це підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017.

З постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 295/02-31 від 23.03.2017 року випливає, що нотаріус не визнає спадковим майном ОСОБА_3, яка померла 07 вересня 2004 року, описану вище земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,466 га, що розташована на території Термахівської сільської ради Іванківського району Київської області, право власності на яку в порядку виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) вона набула 22 квітня 2002 року на підставі державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-КВ № 014167, оскільки 07 жовтня 2005 року післяпомерлої ОСОБА_3 її спадкоємцю ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на право на цю ж земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 17 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України в чинній з 1 січня 2002 року редакції визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, нотаріусом не було враховано, що спадкодавиці ОСОБА_3, як власниці цього сертифікату, 22 квітня 2002 року було видано державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-КВ № 014167, а відповідно до п. 17 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Тобто, нотаріусом не були дотримані норми закону в частині перевірки складу спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину, та обовязкового вимагання на його підтвердження відповідних документів від спадкоємців.

За таких обставин, суд приходить до висновку, щовидача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на підставі документа, який не був дійсним на момент відкриття спадщини, є підставою для визнання такого свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Позивач просить не стягувати з відповідача сплачену ним суму судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1296 - 1301 ЦК України, статтями57, 60, 64, 88, 213- 215, 256-259, 290, 292, 294, 296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину задовольнити повністю .

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом ВСЕ № 123750, видане державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 07 жовтня 2005 року та зареєстроване в реєстрі за № 5536, в частині визнання ОСОБА_2 спадкоємцем права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. 1-го Травня, розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, що належало померлій 07 вересня 2004 року ОСОБА_3 на підставі сертифіката серії КВ № 0089646, виданого Іванківською районною державною адміністрацією в 1997 році та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 32.

Судові витрати покласти на ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя А.А. Корчков