Справа № 202/2145/16-ц
Провадження № 2/0202/144/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 березня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Голін Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про права власності, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про права власності, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування державної реєстрації права власності.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначила, що у 2008 році ОСОБА_2 було здійснено прибудову в належній йому частині домоволодіння, однак своєї згоди на проведення реконструкції якої, а також на зміну ідеальних часток у домоволодінні вона, як співвласник, не надавала. З отриманою нею 22 березня 2016 року заяви ОСОБА_2 щодо повідомлення про продаж його частки, їй стало відомо, що частка домоволодіння, яке належить останньому, складає 45/100 частин. У звязку зі збільшенням частки у домоволодінні ОСОБА_2 без її згоди та реєстрації цієї частки в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, були порушені її права, як співвласника домоволодіння. Наголошує, що фактично частки в домоволодінні становлять більше 100 відсотків, що є неможливим. Свідоцтво про право власності від 03 вересня 2014 року, державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області видане з порушенням ст. ст. 357, 358 ЦК України. Просила суд визнати недійсним свідоцтво про право власності серії та номер 26349631 від 03 вересня 2014 року, видане державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 на 45/100 частин домоволодіння № 44 по вул. Ванцетті в м. Дніпро, визнати недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15550811 від 03 вересня 2014 року про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на 45/100 частин домоволодіння № 44 по вул. Ванцетті в м. Дніпро та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 45/100 частин домоволодіння № 44 по вул. Ванцетті в м. Дніпро.

В судове засідання зявлялась позивач ОСОБА_1 та її представники, які підтримали викладені в позовній заяві обставини та вимоги, просили суд їх задовольнити. Наголошували, що державному реєстратору всупереч пункту 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, не подавалась ОСОБА_2 письмова заява іншого співвласника про розподіл часток у спільній власності. Будь-яких нотаріально посвідчених договорів між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про порядок володіння та користування спільним майном та зміну розміру їх часток у спільній власності, які б були обовязковими для ОСОБА_1, не укладалось.

В судове засідання зявлявся ОСОБА_2 та його представники, які позов не визнали в повному обсязі та просили суд відмовити в його задоволенні. Наголошували, що згода на реконструкцію та зміну ідеальних часток була оформлена у вигляді розписки від 07 липня 2005 року та надана ОСОБА_4, яка на той час була власником іншої частини домоволодіння. В свою чергу ОСОБА_1, прийнявши в дар частину домоволодіння, відповідно до ст. ст. 721, 722 ЦК України прийняла також обтяження, які на неї поклав попередній співвласник. Технічна інвентаризація 10 березня 2006 року проводилась по замовленню та в присутності ОСОБА_4, що підтверджується підписами в абрисі та ескізі, а відсутність підписів ОСОБА_2 в технічному паспорті, наданому ОСОБА_1 свідчить про те, що інвентаризація належного йому будинку (літ. А-1) не проводилась, і тому прибудова, як незавершене будівництво в технічну документацію не внесена. Зазначали, що реєстрація ОСОБА_2 права власності на прибудову, яку він збудував в результаті реконструкції належного йому на праві власності будинку, ніяким чином не перешкоджає позивачу ОСОБА_1 володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зявлявся в судове засідання, просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Надав суду письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні та в яких наголошував про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 Стверджував, що згода на реконструкцію 29/100 частини будинку по вул.. Ванцетті, 44 в м. Дніпропетровську була оформлена належним чином та знаходиться в матеріалах справи рішення виконавчого комітету Індустріальної районної ради в м. Дніпро № 484 від 19 серпня 2005 року. Державний реєстратор у відповідності до вимог ст. ст. 2, 4, 9, 15, 19, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прийняв рішення про реєстрацію права власності 45/100 частини домоволодіння за ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 є власником 71/100 частини домоволодіння № 44, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Ванцетті, на земельній ділянці розміром 388, 0 кв.м., на підставі договору дарування, посвідченого 05 червня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 3306. За цим договором ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_1 безоплатно зазначене нерухоме майно. Належна ОСОБА_1 частка домоволодіння складається з: житлового будинку літ. Б-1, житловою площею 44, 6 кв.м., загальною площею 69,0 кв.м. убиральня Д, сараї Ж, З, навіс Л, душ И, споруди 2, 3, 6-14, 17-21, мостіння ІІ.

ОСОБА_6 є власником 45/100 частини домоволодіння № 44, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Ванцетті, що підтверджується свідоцтвом про права власності на нерухоме майно від 03 вересня 2014 року, підставою для видачі якого було рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, індексний номер: 15550811. Належна ОСОБА_2 частка складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48, 1 кв.м., житловою площею 32, 4 кв.м., літ. В, Е сараї, літ. Г убиральня, літ. К душ, № 1, 4, 5, 15, 16, 18, І споруди.

Як стверджувалось відповідачами та знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при реєстрації права власності були дотримані всі вимоги, визначені законодавством, та ОСОБА_2 подані всі необхідні документи для реєстрації права власності на 45/100 частини домоволодіння № 44, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Ванцетті.

Так, ОСОБА_2 11 липня 2005 року звернувся до голови Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська із заявою про дозвіл на проведення реконструкції належної йому частини будинку № 44 в м. Дніпропетровську по вул. Ванцетті.

Рішенням Індустріальної районної ради у м. Дніпропетровську № 484 від 19 серпня 2005 року було надано дозвіл ОСОБА_2 на реконструкцію належного йому житлового будинку (літ. А-1) з прибудовою нежитлових приміщень у домоволодінні № 44 по вул. Ванцетті у м. Дніпропетровську та зобовязано ОСОБА_2 до початку реконструкції та будівництва розробити проектну документацію на реконструкцію житлового будинку з прибудовою та узгодити її з Головним архітектором району, будівництво виконати по проекту, узгодженому з Головним архітектором району згідно схеми плану акта-висновку.

Представником відділу у справах будівництва та архітектури Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська 18 серпня 2005 року був складений акт-висновок про те, що на земельній ділянці № 44 по вул. Ванцетті у м. Дніпропетровську, що належить частково ОСОБА_2 можливо будівництво нежитлової прибудови до житловому будинку відповідно до схеми генплану будинку А-1.

ОСОБА_2 станом на 19 серпня 2005 року належала 29/100 частини домоволодіння № 44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську, на земельній ділянці, площею 399, 0 кв.м., що підтверджується договором міни, посвідченим 04 вересня 2003 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 Зазначена частка домоволодіння складалась з: А-1 житловий будинок, житловою площею 25 кв.м., загальною площею 34, 3 кв.м., навіс а, фундамент а 1, сарай В, убиральня Г, сарай Е, душ К, огорожі 1, 4, 5, 15, 16, 18.

Станом на 19 серпня 2005 року 71/100 частина домоволодіння по вул. Ванцетті, буд. 44 в м. Дніпропетровську належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 23 травня 1998 року виконавчим комітетом Індустріальної районної ради народних депутатів згідно з рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів від 11 березня 1998 року № 140/1.

ОСОБА_4 07 липня 2005 року було надано згоду на будівництво нежитлової прибудови 29/100 по вул. Ванцетті, буд. 44 в м. Дніпропетровську, в якій також було зазначено, що ОСОБА_4 не заперечує щодо зміни ідеальних часток у праві власності на домоволодіння.

Представником комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 31 жовтня 2008 року було складено акт про зміну розміру часток у звязку з побудовою прибудови літ. А-1 згідно рішення виконавчого комітету Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська від 19 серпня 2005 року № 484.

Згідно складеного акту від 31 жовтня 2008 року, ОСОБА_2 належить 29/100 частин домоволодіння № 44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську, а у фактичному користуванні знаходиться: житловий будинок А-1, житловою площею, 32, 4 кв.м., загальною площею 48, 1 кв.м., сарай В, убиральна Г, сарай Е, душ К, споруди 1, 4, 5, 15, 16, 18, що складає 45/100 частин домоволодіння. ОСОБА_8, згідно договору дарування від 05 червня 2006 року належить 71/100 частина домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться: житловий будинок Б-1, житловою площею 44, 6 кв.м., загальною площею 69,0 кв.м., убиральня Д, сарай Ж, сарай З, душ И, навіс Л, душ М, навіс Н, споруди № 2, 3, 6 14, 17, 19, ІІ, ІІІ, що складає 55/100 частин домоволодіння.

ОСОБА_2 отримав технічний паспорт на домоволодіння 31 жовтня 2008 року, у якому відображена добудова, приміщення А 11 -1.

У відповіді на звернення ОСОБА_2, наданою головою Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 19 липня 2012 року № 4-8 повідомлялось, що рішення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради №484 від 19 серпня 2005 року не скасовувалось, а ОСОБА_1 не зверталась до виконавчого комітету з питанням про скасування розписки ОСОБА_4 від 07 липня 2005 року, яка є в додатку до зазначеного рішення ради.

В силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю.

Виходячи із цих норм, правовий режим спільної часткової власності визначається Главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - вирішується судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою.

Згідно із ч. 3 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Разом із тим частиною четвертою ст. 357 ЦК України передбачено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Таким чином, збільшення частки співвласника у праві спільної часткової власності можливе лише за сукупності певних умов, а саме в тому разі, якщо один із співвласників зробив поліпшення майна власним коштом, такі поліпшення не можна відокремити, й вони зроблені за згодою всіх співвласників.

Відносини, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до абз. 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на час реєстрації права власності за ОСОБА_2А.) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на час реєстрації права власності за ОСОБА_2А.) державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх обєднань у діяльність державного реєстратора, повязану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється та тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Підстави для відмови у державної реєстрації права власності, визначені в ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на час реєстрації права власності за ОСОБА_2А.).

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Зокрема, пунктом 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 визначено перелік документів, які необхідно подати заявнику у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані обєкти нерухомого майна.

Як було досліджено в судовому засіданні, дійсно в матеріалах справи до рішення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради №484 від 19 серпня 2005 року міститься оригінал розписки ОСОБА_4, в якій остання надає згоду на будівництво нежитлової прибудови ОСОБА_2 до належної йому 29/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ванцетті, буд. 44 та надає згоду на зміну ідеальних часток. Зазначена в розписці згода ОСОБА_4, не оспорювалась.

Посилання позивача, що державному реєстратору необхідне надання саме письмової заяви співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований обєкт нерухомого майна, суд не приймає до уваги.

Подання ОСОБА_2 документа, який має іншу назву, але містить згоду іншого співвласника, станом на дату прийняття рішення про надання дозволу на реконструкцію, та містить згоду на розподіл часток у спільній власності на реконструйований обєкт, не є підставою для відмови в реєстрації права власності за ОСОБА_2 на 45/100 частини домоволодіння № 44, розташованого в м. Дніпропетровську по вул. Ванцетті.

Доводи представника позивача щодо необхідності надання згоди саме ОСОБА_1 на проведення реконструкції та зміну ідеальних часток у власності, суд також вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 прийнявши в дар 05 червня 2006 року 71/100 частини домоволодіння, прийняла на себе зобовязання перед співвласником ОСОБА_2, надані останньому у 2005 році попереднім співвласником, ОСОБА_4

Отже, у державного реєстратора були відсутні правові підстави для відмови у здійсненні реєстрації права власності на добудову, здійснену ОСОБА_2 у відповідності до вимог законодавства.

Суд вважає, що позивачем не доведено правових підстав для визнання недійсним свідоцтва про право власності серії та номер 26349631 від 03 вересня 2014 року, виданого державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 на 45/100 частин домоволодіння № 44 по вул. Ванцетті в м. Дніпро, визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15550811 від 03 вересня 2014 року про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на 45/100 частин домоволодіння № 44 по вул. Ванцетті в м. Дніпро.

За таких обставин, підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про права власності, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування державної реєстрації права власності, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про права власності, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування державної реєстрації права власності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

Суддя: Г.В. Бєсєда