Справа № 143/1100/17 Провадження № 22-ц/772/3069/2017Головуючий в суді першої інстанції Бойко А. В.
Категорія 23Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого судді Голоти Л.О.

суддів: Кучевського П.В., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольська В.О.

та з участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Збаржівської сільської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАК-АГРО» про стягнення орендної плати, за апеляційною скаргою ОСОБА_3на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАК-АГРО» (далі - ТОВ «ТАК-АГРО») про стягнення орендної плати.

Позов обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Після смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_3 успадкувала за законом зазначену земельну частку (пай) за рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.02.2016 року та 10.06.2016 року здійснила державну реєстрацію свого права на земельну ділянку, площею 3,149 га, кадастровий номер ІНФОРМАЦІЯ_2, що розташована на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Зазначена земельна ділянка орендувалася ТОВ «ТАК-АГРО» згідно договору оренди укладеним із спадкодавцем ОСОБА_5, а орендна плата перераховувалась на рахунок органу місцевого самоврядування - Збаржівську сільську раду.

Виходячи з наведеного, положень ст. ст. 325, 328, 334, 373, 386, 389 ЦК України, ОСОБА_3, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідачів солідарно орендну плату за 2013-2015 роки за орендовану земельну ділянку, площею 3,149 га, кадастровий номер ІНФОРМАЦІЯ_2, що розташована на території Збаржівської сільської ради, яка належала ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 10471 грн. не отриманої орендної плати.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та задовольнити її позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає положенням ст. ст. 213, 214 ЦПК України.

У справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_3 успадкувала земельну частку (пай) за рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.02.2016 року.

10.06.2016 року позивач ОСОБА_3 здійснила державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 3,149 га, кадастровий номер ІНФОРМАЦІЯ_2, що розташована на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 16.06.2016 року.

Земельна ділянка, що належала ОСОБА_4 Збаржівською сільською радою була включена до списків невитребуваних паїв та укладено договір оренди землі по невитребуваним паям з ТОВ «ТАК-АГРО», в результаті чого ТОВ «ТАК-АГРО», перераховував плату за оренду землі на бюджетний рахунок сільської ради з 2014 року.

Вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою відповідно до положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України не доведено факту укладання договору між ТОВ «ТАК-АГРО» та спадкодавцем ОСОБА_4. При цьому, судом також враховано, що земельна ділянка, яка належала ОСОБА_4, та після її смерті успадкована позивачкою, відносилася до категорії невитребуваних паїв, оскільки його власнику не був виданий державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильний висновок суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивачкою не доведено факту укладання договору оренди між спадкодавцем ОСОБА_4 та ТОВ «ТАК-АГРО», а тому відсутні правові підстави для задоволення позову, судова колегія вважає законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було враховано тієї обставини, що договір оренди був укладений спадкодавцем з попереднім орендарем СТОВ «Рось», правонаступником якого є ТОВ «ТАК-АГРО», а тому договір оренди не укладався спадкодавцем з ТОВ «ТАК-АГРО», судова колегія не вважає такими, що свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи, адже жодних доказів на підтвердження даних обставин позивачкою суду не надано, клопотань про їх витребування позивачкою та її представником також не заявлялося, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позивачкою не доведено позовні вимоги до відповідачів та її право на отримання орендної плати за 2013-2015 роки.

При цьому судом було також ураховано, що право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 3,149 га, кадастровий номер ІНФОРМАЦІЯ_2, що розташована на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєструвала 10.06.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1255 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи також не спростовують правильні висновки суду першої інстанції та не є такими, що дають правові підстави для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ураховуючи наведене, судова колегія вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис П. В. Кучевський

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий Л. О. Голота