Справа № 461/1733/16-ц
Провадження № 6/461/73/17
УХВАЛА

іменем України

11.05.2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

державного виконавця Стасюк Н.С.,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлене ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15.03.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що на теперішній час він не ухиляється від виконання судового рішення, заборгованість по аліментах відсутня, аліменти сплачує щомісячно, відтак відсутні підстави для його тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Окрім того, зазначив, що ОСОБА_3 звертався до державного виконавця із заявою про зняття вищевказаного тимчасового обмеження, однак останнім відмовлено у звязку з тим, що відсутні підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа до суду. Просить заяву задоволити.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив таку задоволити з підстав, викладених у ній.

Державний виконавець у судовому засіданні щодо вирішення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.02.2014 року Личаківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист у справі №2/463/1629/13, згідно якого стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

01.08.2014 року Личаківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження.

14.03.2016 року головний державний виконавець Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_6 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15.03.2016 року подання було задоволено. Встановлено громадянину України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який прописаний за адресою: м.Львів, вул.Є. Ярошинської, 6/23, тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України до повного виконання майнових зобов'язань згідно рішення Личаківського районного суду м.Львова про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Суд зазначає, що нормами ЦПК України не передбачено умов, порядку та способу припинення, обмеження виїзду за межі України за рішенням суду. Однак, у випадку неможливості державним виконавцем винести відповідну постанову про скасування обмеження у праві у виїзду за кордон необхідно виходити із загальних принципів цивільного судочинства, які гарантують особі право звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, передбачених ст.ст.1, 3, 4, 8 ЦПК України.

Так, положеннями ч.1ст.15 ЦПК України передбачено, що суд розглядає у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних , житлових земельних, сімейних трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.3 та ст.4 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи охоронюваних інтересів, у спосіб, визначений законами України.

З матеріалів справи також вбачається, що згідно листа Личаківського ВДВС м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 24.02.2017 року заборгованість по аліментах станом на 01.05.2017 року відсутня та складає 0 грн.

ОСОБА_3 звернувся до Личаківського ВДВС м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Однак, згідно відповіді Личаківського ВДВС м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області №718 від 30.03.2017 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні його заяви, оскільки станом на 30.03.2017 року відсутні підстави для винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу до суду, відповідно до ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження» або закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», а інший порядок скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не передбачено законодавством.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням довиконання зобов'язань.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У ст.2 протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначається, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відсутнє ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п.8 ст.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», ст.ст.208-210, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задоволити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлене ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15.03.2016 року.

Копію ухвали суду направити до Адміністрації державної прикордонної служби України та учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Зубачик Н.Б.