Справа № 404/702/17
Номер провадження 2/404/1450/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Кіровський районний суд м.Кіровограда

в складі: головуючого судді- Бершадської О.В.

за участі секретаря- Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 28 листопада 2013 року Виконавчим комітетом Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №20; просить також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача. Зазначає, що у листопаді 2013 року з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого народилася донька ОСОБА_3, 19 травня 2014 року. Шлюбні стосунки припинені через відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Домовленості спільно щодо утримання доньки між ними не досягнуто .

В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, примирятись не бажає.

Відповідач в судове засіданні не зявився, також подав заяву, згідно якої позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, щодо стягнення аліментів зазначив, що згоден сплачувати по мірі своєї фінансової можливості.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Встановлено, що сторонами у листопаді 2013 року було укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №20 (а.с. 10). Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після припинення шлюбних стосунків батьків проживає з позивачкою. Спір про місце її проживання відсутній.

Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, намірів зберегти сім'ю у сторін не має, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Щодо вимог про стягнення аліментів слід зазначити, що одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Домовленість між батьками щодо утримання доньки відсутня.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.

Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідач має утримувати свою доньку, яка проживає окремо з матір'ю - позивачем по справі. Підстави для звільнення його від виконання цього обов'язку, передбачені ст. 188 СК України, відсутні так, як дитина особистих доходів не має.

З урахуванням того, що дохід відповідача є нерегулярним і мінливим, що унеможливлює стягнення аліментів у частці від доходу, суд на підставі заяви позивача, вважає необхідним стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, як вона того і просить.

Разом з тим, позивачем не доведено того факту, що матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі

800 гривень , щомісячно, а тому виходячи з матеріального становища сторін, враховуючи працездатність відповідача, стан його здоров»я, а також враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини та те, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року становить 1355 гривень на місяць, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, а саме 700 грн., щомісячно, до повноліття доньки.

Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності вказаних обставин.

У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 640 ,00 грн. судового збору ( при вирішенні питання стягнення аліментів) та рішення суду, в частині стягнення аліментів, допускає до негайного виконання , але у межах платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 112, 180, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 3,10,11,60, 88, 213-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований 28 листопада 2013 року Виконавчим комітетом Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №20- розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі - 700,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 02 лютого 2017 року до 19 травня 2032 року.

Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

В решті вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір ( вимога стягнення аліментів) в розмірі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області. Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда