Справа № 185/7374/17
Провадження № 2/185/3833/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 листопада 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 21 серпня 2004 року перебуває з відповідачем у шлюбі, мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим.
Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення по справі.
Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Куйбишевському районному суду м. Донецька.
Судом встановлено, що сторони з 21 серпня 2004 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 314. Cторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7,10).
Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям.
Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 21 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 314.
Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без змін.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які не були присутні при його оголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4