печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Медведєва М.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Сталь» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договорами банківського рахунку,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1про стягнення коштів за договорами банківського рахунку.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.02.2008 року між Позивачем та ПАТ «Банк Форум» було укладено договір банківського рахунку №08/00330-08, відповідно до якого позивачем в Банку Форум були розміщені відповідні грошові суми.

Згідно п.1.1. договору банк відкриває клієнту поточний рахунок у національні та/або іноземній валюті, та здійснює його розрахунково - касове обслуговування.

В силу п 1.2. вищезазначеного договору банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнту, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до п. 3.2.1 договору від 18.02.2008 року, клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Станом на день звернення з позовною заявою на рахунку позивача в ПАТ «Банк Форум» наявні кошти у розмірі 60 467,21 грн. 21 коп..

На підставі постанови Правління Національного банку України від 13.03.2014 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №135 «Про віднесення ПАТ «Банк Форум» до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.06.2014 № 49 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум».

В зв'язку із тим, що на сьогоднішній день ПАТ «Банк Форум» перебуває в процесі ліквідації позивач позбавлений можливості отримати свої кошти наявні на рахунку у ПАТ «Банк Форум».

В судовому засіданні представник позивача Федак М.Л. заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. Представник відповідача Національного Банку України - ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 18.02.2008р. між Позивачем та Банком Форум був укладений договір банківського рахунку, відповідно до якого Позивачем в Банку Форум були розміщені відповідні грошові суми.

14.03.2014р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 14 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Банк Форум». Тимчасову адміністрацію в Банк Форум було запроваджено строком на три місяця з 14.03.2014р. по 13.06.2014р..

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 № 355 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК ФОРУМ" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 № 49 про початок здійснення процедури ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК ФОРУМ" з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов'язань на користь приймаючого банку та значення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ".

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором, за договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є чемною. Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Стаття 1074 ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Стаття 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку (ч. 1 ст.4 Закону). Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за го вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 05.09.2014 року (справа 757/16901/14-ц) у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до «Єрнаміо Консалтінг Лтд», ОСОБА_1, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», треті особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення коштів в задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили. Рішенням суду встановлено, що компанія «Єрнаміо Консалтинг ЛТД» з липня 2012 року є власником акцій ПАТ «Банк Форум». В свою чергу ОСОБА_1 володіє 100% частки статутного капіталу компанії Єрнаміо Консалтинг ЛТД. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема зі звіту по перевірці процесів адміністрування (супроводження) кредитів та забезпечення департаменту внутрішнього аудиту ПАТ «Банк Форум» за квітень 2013 року, станом на момент придбання компанією Єрнаміо Консалтинг ЛТД акцій ПАТ «Банк Форум» недооцінка резерву на покриття збитків ПАТ «Банк Форум» складала 2,4 мільярди грн., а фактичний розмір регуляторного капіталу ПАТ «Банк Форум» становив мінус 1,194 мільярди грн. Враховуючи той факт, що на момент придбання компанією «Єрнаміо Консалтинг ЛТД» мажоритарного пакету акцій ПАТ «Банк Форум» його регулятивний капітал фактично мав від'ємне значення і відповідно до вимог статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вже був неплатоспроможним, вина компанії «Єрнаміо Консалтинг ЛТД» та ОСОБА_1 у доведенні ПАТ «Банк Форум» до неплатоспроможності відсутня. Будь-яких доказів, які б спростовували вищенаведене та підтверджували вину відповідачів позивачем до суду надано не було. Окрім цього позивач не довів, що дії або бездіяльність відповідачів були протиправними і що між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок. Отже позивач не зміг довести належними та допустимими доказами всіх складових, які передбачені законодавством для можливості притягнення особи до відповідальності за заподіяні збитки. Суд звертає увагу на те, шо законодавством не передбачена автоматична відповідальність власників істотної участі за зобов'язаннями банку у випадку визнання його неплатоспроможним. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності позивач зобов'язаний довести наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Вказані обставини є встановленими рішенням суду та не підлягають доказуванню у відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України. Позивач в позовній заяві вказує на те, що бездіяльність ОСОБА_1 як власника істотної участі призвела до неплатоспроможності ПАТ «Банк Форум», внаслідок чого позивач понесла збитки, у вигляді неповернення грошових коштів, внесених до банку. Стаття 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин визначала, що Банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Учасники банку відповідають за зобов'язаннями банку згідно із законами України та статутом банку (ч.3). Власники істотної участі зобов'язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку (ч.4). Власники істотної участі, керівники банку (крім керівників відокремлених підрозділів банку) за фіктивне банкрутство, доведення до банкрутства або приховування стійкої фінансової неспроможності банку несуть відповідальність (ч.5). У відповідності до ч.6 статті 58 Закону, на власників істотної участі та керівників банку за рішенням суду може бути покладена відповідальність за зобов'язаннями банку в разі віднесення банку з їх вини до категорії неплатоспроможних. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № б від 27.03.1992 р. зі змінами знесеними Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 24.10.2003 p., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зі змісту ст. ст. 10, 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Можливість покладення відповідальності на власників істотної участі за зобов'язаннями банку згідно статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ставиться в залежність від наявності вини цих осіб у доведенні банку до неплатоспроможності. Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння. Проте позивач не довів належними та допустимими доказами у розумінні ст. ст. 58,59 ЦПК України вину відповідача ОСОБА_1 у доведенні ПАТ «Банк Форум» до неплатоспроможності. А тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вони не обґрунтовані на вимогах закону. На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Сталь» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договорами банківського рахунку залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Остапчук Т.В.