Провадження №2-п/243/18/2017
УХВАЛА

28 березня 2017 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Гуменному М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2 м. Словянськ Донецької області) заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2017 року, у цивільній справі за позовною заявою Управління соціального захисту населення Словянської міської ради до ОСОБА_1 про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2017 року, позов УСЗН Словянської міської ради до ОСОБА_1 про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг судом був повністю задоволений.

14 березня 2017 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в якій просила скасувати заочне рішення Словянського міськрайонного суду від 01 лютого 2017 року у цивільній справі за позовною заявою Управління соціального захисту населення Словянської міської ради до ОСОБА_1 про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. В обґрунтування заяви зазначила, що вонадізналася про наявність заочного рішення суду тільки 10 березня 2017 року, коли її представник ОСОБА_2, отримав копію заочного рішення від 01 лютого 2017 року у Словянському міськрайонному суді. У судове засідання, призначене по справі на 01 лютого 2017 року, про яке вона дізнався лише з тексту заочного рішення суду, вона не могла зявитись по через незалежні від неї причини, тому що не знала про час та місце його проведення. Ніяких повідомлень за телефоном, повісток або листів за місцем мешкання, я ні з суду, а ні від позивача вона не отримувала. Таким чином, до суду її ніхто не викликав, про судовий розгляд їй нічого відомо не було. Весь час вона знаходилась за місцем мешкання у себе вдома, за адресою: АДРЕСА_1. У звязку з тим, що вона не могла взяти участь у судовому засіданні особисто, чи через представника, вона не змогла скористатися правами, що надані їй ст.ст. 27, 31 ЦПК України, а саме бути ознайомленою з позовними вимогами, надати пояснення, заперечення, приймати участь у вивченні доказів, що є важливими і мають значення для справедливого розгляду справи. Вона була позбавлена можливості надати суду документи, щодо обставин справи, які не надавалися суду позивачем, в звязку з чим не вивчалися у судовому засіданні. Так, відповідачем суду були надані документи та відомості які взагалі не відповідають дійсності, а крім цього деякі факти та відомості взагалі були укриті від суду. Дійсно, з 22 жовтня 2014 року вона та члени її родини були зареєстровані в Управлінні соціального захисту населення Словянської міської ради. В період з 22 жовтня 2014 року по 31 серпня 2016 року вона та члени її родини, як внутрішньо переміщені особи, отримували щомісячну адресну допомогу в сумі близько 2200 гривень щомісяця. У цей час вона, та члени її родини були зареєстровані УСЗН Словянської міської ради та мешкали за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Поштова (колишня вул. Р.Люксембург), 44 кв. 8. Однак, 08 серпня 2016 року, її сімя переїхала проживати до ІНФОРМАЦІЯ_1, та в установленому законом порядку, ми протягом 10 діб зареєструвалися в Управлінні соціального захисту населення Центрального (колишнього Жовтневого) району м. Маріуполя, та з 15 серпня 2016 року перебувають на обліку у вказаному закладі. Довідки надані ним УСЗН Словянської міської ради були нею передані спеціалістам УСЗН Центрального району м. Маріуполя, після чого їм були видані нові довідки за №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_1. Таким чином, вони з вказаного періоду були офіційно перереєстровані, та 10 серпня 2016 року про зміну місця мешкання та реєстрацію за новим місцям мешкання, як внутрішнє переміщених осіб вона повідомила за телефоном до УСЗН Словянської міської ради, та з цього часу спеціалістам вказаної установи було відомо про зміну місця проживання та реєстрації її сімї. В своєму позові, УСЗН Словянської міської ради повідомляє про те, що вона нібито відмовилася повертати надмірно перераховані суми грошових коштів, в звязку з чим УСЗН Словянської міської ради змушені звернутися до суду. Однак вона ніяких претензій, пропозицій та вимог, про повернення будь яких грошових коштів від спеціалістів УСЗН Словянської міської ради не отримувала, хоча про місце її мешкання та контактний телефон їм було відомо. Дійсно, 13 лютого 2014 року нею було відкрито депозитний рахунок у ПАТ «Сбербанк» в м. Горлівка Донецької області. Однак після початку окупації в м. Горлівка, вони із сімєю були змушені покинути місце постійного мешкання, та на період окупації переїхали в серпні 2014 року жити до м. Словянська. 15 лютого 2015 року депозитний вклад було знято, та грошові кошти були витрачені на потреби сімї, та з вказаного часу ніяких депозитів а ні в неї, а ні в членів її родини не було. Таким чином, згідно із порядку нарахування та виплати адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджених постановою КМУ № 505 від 01 жовтня 2014 року, вона не мала права отримувати вказану допомогу лише в перші 6 місяців, тобто в період з 22 жовтня 2014 року по 22 квітня 2015 року. Таким чином, звертаючись с заявами до УСЗН Словянської міської ради 06 травня 2015 року, 05 листопада 2015 року та 04 травня 2016 року, вона та члени її родини отримали дозвіл на виплату їм щомісячної адресної допомоги як особам, які переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції на законних підставах. Як їй відомо, УСЗН Словянської міської ради та УСЗН Центрального району м. Маріуполя відносяться до одного відомства - Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, мають єдине керівництво та єдину базу, тому вважає, що ненадання суду інформації збоку УСЗН Словянської міської ради про її місце мешкання та контактні телефони, це або недоліки їхньої роботи, або взагалі умисне надання суду недостовірної інформації, в результаті чого вона була позбавлена можливості прийняти участь у судових засіданнях. Вважає, що в суді не було досліджено дуже суттєві факти, не були допитані свідки, долучені документи, які дадуть відповіді на важливі питання. В заочному рішенні суд чітко визначає, що згідно із ст. 10, 63 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або забезпечень. Усі ці питання можливо вирішити тільки у судовому засіданні з обовязковою присутністю сторін. Однак вона була позбавлена цього права. У звязку із цим, вважаю, що заочне рішення суду підлягає перегляду для реалізації його права, наданого процесуальним законодавством України, яке охороняється Конституцією та положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною в законному порядку, що надає право людині на справедливий судовий розгляд і законний захист прав. Таким чином, вона не могла зявитись до суду, тому що не знала про час та місце розгляду справи з не залежних від неї причин. Тому вважає за необхідне, переглянути заочне рішення Словянського міськрайонного суду від 01 лютого 2017 року з додержанням усіх норм цивільного процесуального законодавства, а саме з наданням їй реалізації прав, передбачених ст. 27, 31 ЦПК України, що є важливим для доцільного дослідження обставин справи, підтвердження їх доказами. У звязку із наведеним, просила суд задовольнити її заяву про скасування вказаного заочного рішення суду.

Заявниця ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання юридичних (адвокатських) послуг від 02 березня 2017 року, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, у судове засідання не зявились.

Представник УСЗН Словянської міської, будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на викладене, суд визнав за можливе провести розгляд питання щодо перегляду заочного рішення за відсутності осіб які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Вивчивши заяву про перегляд заочного рішення та надані докази, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.2 ст. 228 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно ст. 232 ЦПК України, підставою для перегляду заочного рішення є обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання, докази, що їх підтверджують, а також докази, що можуть вплинути на ухвалене заочне рішення, тобто докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача ( пункти 3,4 ч.2 ст. 29 ЦПК України).

Суд приймає до уваги доводи заявниці та викладені обставини щодо того, що вона не мала можливості у судовому засіданні при розгляді справи навести свої заперечення та представити свої докази, якими обґрунтовує свої заперечення, вважає іх слушними і таким, що заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню, а заочне рішення у цивільній справі за позовом УСЗН Словянської міської ради до ОСОБА_1 про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг скасуванню.

Суд зазначає, що за приписами ч.2 ст. 380 ЦПК України, питання передбачені ст. 380 ЦПК України розглядаються при вирішенні справи у новому розгляді.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 73,228 229 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2017 року, у цивільній справі № 243/10815/16-ц, провадження № 2/243/501/2017 за позовною заявою Управління соціального захисту населення Словянської міської ради до ОСОБА_1 про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг задовольнити.

Заочне рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від01 лютого 2017 року, у цивільній справі № 243/10815/16-ц, провадження № 2/243/501/2017 за позовною заявою Управління соціального захисту населення Словянської міської ради до ОСОБА_1 про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг - скасувати і призначити справу до розгляду в загальному порядку на 08 год. 30 хв. 05 квітня 2017 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич