Єдиний унікальний номер 448/1410/17
Провадження № 2/448/767/17
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

07.11.2017 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області про визнання неправомірною відмову та зобовязання вчинити дію,

в с т а н о в и в :

01.11.2017року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати неправомірною відмову Мостиської міської ради Львівської області щодо розгляду його (ОСОБА_1І.) заяви від 16.08.2017року та зобовязати відповідача розглянути по суті дану заяву та прийняти за результатом її розгляду відповідне рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Разом із цим, у відповідності до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р N 7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 року N 2) "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктивного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з п. п. 1, 3 ст. 17 КАС віднесено до компетенції адміністративних судів.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви позивач, в обґрунтування позовних вимог, покликається на те, що 16.08.2017року він звернувся до Мостиської міської ради з письмовою заявою, в якій просив вирішити земельний спір, визначити та встановити межі між земельними ділянками, однак відповідачем, в порушення чинного законодавства, не було розглянуто по суті дану заяву.

Системний аналіз вищенаведених норм права дає підстави вважати, що відповідач при ухваленні оскаржуваного рішення (бездіяльності) здійснював владні управлінські функції, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, приходжу до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити та розяснити позивачу право звернутися до суду за захистом порушених прав в порядку адміністративного судочинства.

Також слід наголосити, що відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області про визнання неправомірною відмову та зобовязання вчинити дію, відмовити.

Розяснити позивачу, що він має право на звернення до суду за захистом порушених прав в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.Б. Білоус

Ухвала суду набрала законної сили: «__»________________20__ р.

Суддя Ю.Б. Білоус