Справа № 185/1999/17
Провадження № 2-з/185/24/17
У Х В А Л А

24 березня 2017 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Палюх Т. Д., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк"ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь банку 148402,77грн. заборгованості за кредитом на картковий рахунок від 09.09.2011року та судові витрати.

Разом з позовною заявою позивачем надіслана заява про забезпечення позову, в якій банк просить накласти арешт на 1/4 частину квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Ухвалою судді від 24.03.2017 року за вказаним позовом відкрито провадження.

Свою заяву позивач обґрунтував тим, що відповідачу належить 1/4 частина вказаної вище квартири, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання - не здійснює щомісячних погашень кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. У банку відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обовязків перед кредитором. Найчастіше за порушенням зобовязань перед банком відбувається вчинення відповідачем всіх можливих заходів щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачу майна й коштів. Це виражається у передачі третім особам права власності на майно й кошти або його переховування від банку й державної виконавчої служби, а також проведенні інших операцій з майном та коштами щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок. З огляду на зазначене банк вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що дана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України - позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п.4 цієї ж Постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи обставини справи, приходжу до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, але заявником не обґрунтований обраний ним вид забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно відповідача, при тому, що такий вид забезпечення позову може порушувати права та інтереси інших осіб, а саме, співвласників вказаної квартири, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, у поданій ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду заяві не зазначено характеристику та вартість майна, відносно якого просить застосувати забезпечення позову шляхом накладення арешту, а відсутність зазначених відомостей у заяві позбавляє суд можливості перевірити співмірність заявлених позовних вимог з таким видом забезпечення позову, як накладення арешту на 1/4 частину вказаної вище квартири, без визначення її вартості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153, 168, 209 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банкк «Приват Банк» про забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т. Д. Палюх