Справа № 184/1472/17
Номер провадження 2/184/530/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Бринзи Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2017 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.

27.12.2003 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу позивач з відповідачем мають трьох неповнолітніх дітей.

З травня 2017 року позивач та відповідач припинили сімейні стосунки, разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Майнового спору між ними немає, діти залишаться проживати з позивачем.

Позивач вважає, що примирення з відповідачем та подальше сумісне життя неможливе, а тому змушена звернутися до суду проханням розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище "Демидова".

Позивач у судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду повідомлялась належним чином, але через канцелярію суду надала заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду повідомлявся належним чином, але через канцелярію суду надав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що 27.12.2003 року між позивачем та відповідачем відділом РАГС Червоноградського Управління юстиції у Львівській області був зареєстрований шлюб, про що було складено відповідний актовий запис № 578, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-СГ № 170537. Від шлюбу позивач з відповідачем мають трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії І-СГ № 356560, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження серії І-КИ № 179851, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво про народження серії І-КИ № 350854.

З травня 2017 року позивач з відповідачем припинили сімейні стосунки, разом не проживають та не ведуть спільного господарства.

Позивач вважає, що примирення з відповідачем і подальше сумісне життя є неможливим. Майнового спору між ними немає. Діти залишаться проживати з позивачем.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Вирішуючи питання розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Припинення шлюбу внаслідок його розірвання засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Згідно положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевказане та приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі жінки і після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 197, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 27.12.2003 року відділом РАГС Червоноградського Управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 578) - розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії І-СГ № 356560, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження серії І-КИ № 179851, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво про народження серії І-КИ № 350854 разом з їхньою матір'ю - ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище "Демидова".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_6