Справа № 359/2722/16-ц Головуючий у І інстанції Муранова-Лесів І. В.
Провадження № 22-ц/780/4685/17 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 26 29.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Волохова Л.А., Сушко Л.П.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 серпні 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:

у березні 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь заборгованість по відсоткам за кредитним договором № К3ХRF604010044 від 24.08.2007 р., нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 19.01.2011 р. по 19.01.2016 р. в розмірі 25 126 гривень 35 копійок, а також понесені судові витрати. (а.с.2-4).

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору №К3ХRF604010044 від 24.08.2007 р. відповідач отримав кредит у розмірі 4422 грн.60 коп. на строк з 24.08.2007 р. по 24.08.2008 р. включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,42% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам», «Тарифами банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач також стверджує, що при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 10 % на місяць від суми залишку непогашеної заборгованості.

Позивач виконав свої зобов'язання, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі та стверджує, що відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 19.01.2016 р. має прострочену заборгованість в розмірі 4172,08 грн. Кошти банку не повернуті, договір не є розірваним чи припиненим, а тому відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами.

Зазначив, що строк прострочення за тілом кредиту за період відповідний загальному терміну позовної давності з 19.01.2011 р. по 19.01.2016 р. становить 1825 днів, розмір ставки в день становить 0,33 %, отже сума заборгованості по відсоткам складає 25 126 гривень 35 копійок (4172,08х0,33%х1825днів / 100).

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 заперечуючи проти задоволення первісного позову, звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив суд визнати недійним кредитний договір №К3ХRF604010044 від 24.08.2007 р., укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог посилається на те, що кредит в Приватбанку не брав, ніякого договору не підписував, оскільки на час оформлення кредиту 24.08.2007 р. його паспорт був загублений. Також зазначив, що долучена банком до позовної заяви копія паспорту НОМЕР_4, видана Бориспільським МРВ 09.10.2007 р., на момент взяття кредиту ще не існувала. Звернув увагу суду, що 24.08.2007 р. також на його загублений паспорт був оформлений кредит і у «Правекс-Банк». Крім того, він звертався до ПАТ КБ Приватбанк із письмовою заявою та просив розібратися у даній ситуації, однак представники банку вимагали повернення кредиту, якого він не брав.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2017 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано кредитний договір № К3XRF 604010044 від 24.08.2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 недійсним з моменту укладення. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551, 20 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити. Зокрема, вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо доведеності обставин, на які посилався відповідач в обґрунтування зустрічного позову. Так, оскільки почеркознавча експертиза по справі не проводилась, вважає необґрунтованим висновок суду про те, що спірний договір не підписаний відповідачем ОСОБА_2 Також, судом першої інстанції не враховано, що з 09.09.2010 року 15.04.2013 року списувалися грошові кошти з картки позичальника для погашення заборгованості за кредитним договором № К3XRF 604010044 від 24.08.2007 року, а відповідач, в свою чергу, обставин щодо погашення заборгованості не оспорював.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем не доведено, що саме ОСОБА_2 уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» спірний кредитний договір, а також не доведено факту видачі кредиту в розмірі 4 422 гривень 60 копійок, та отримання грошових коштів у вказаному розмірі відповідачем. В зв'язку з чим, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити. Крім того, суд першої інстанції визнав обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання недійсним кредитного договору, оскільки волевиявлення відповідача не було направлено на його укладення, договір ним не підписувався, а був укладений від його імені іншою невстановленою особою, в зв'язку з чим наявні передбачені ст.ст.203, 215 ЦК України підстави для визнання кредитного договору недійсним.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та фізичною особою, яка представилась ОСОБА_2, було укладено кредитний договір № К3ХRF604010044 про надання строкового кредиту в сумі 4422,6 грн. на споживчі цілі на строк 24.08.2007 р. по 24.08.2008 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,42% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (10,% в місяць при порушенні зобов'язань із погашення кредиту- п.4.2 Умов), а саме: з метою оплати товару Ж/к ТВ SAMSUNG LE26R82BX, придбаного в ТОВ «Бравіс» на підставі видаткової накладної №БВ-2399 від 24 серпня 2007 року( а.с. 9-13, 162, 165-169).

З долучених до позовної заяви документів встановлено, що особу заявника - позичальника було встановлено на підставі паспорту громадянина України НОМЕР_3, виданого Бориспільським МРВ УМВС України в Київській області 12.12.1996 року, та картки фізичної особи-платника податків на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.163,164).

Крім того в заявах позичальника було зазначено домашній адрес, домашній номер телефону, а також місце роботи - ТОВ «Ай-Ті-Ай Сервіс», прямий робочий номер 228-23-06 (а.с.9).

В обґрунтування вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором позивач зазначав, що виконав свої зобов'язання в повному обсязі та, що позичальник свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, кредит в порядку і термін, передбачений кредитним договором не повертає, у зв'язку з чим у останнього станом на 19.01.2016 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 4 172 грн.08 коп.

На підтвердження цих обставин позивачем подано розрахунок заборгованості, копію анкети-заяви, копію Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), а також фотокопію паспорту на ім'я ОСОБА_2 НОМЕР_2

В ході розгляду справи у суді першої інстанції було встановлено, що в паспорті, який був наданий позичальником для отримання кредиту, була вклеєна фотографія іншої особи, а не ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Бориспіль Київської області, відповідача у даній справі, що встановлено дослідженням наданої на вимогу суду копії паспорта громадянина України НОМЕР_3, виданого Бориспільським МРВ УМВС України в Київській області 12.12.1996 року (а.с.163), та дійсного паспорту відповідача НОМЕР_4, виданого Бориспільським МРВ 09.10.2007 р., копія якого також міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.14).

З матеріалів справи вбачається також, що відповідач ОСОБА_2 з приводу укладених від його імені невстановленою особою кредитів, звертався 10.07.2009 року до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та у 2013 році - до ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК».

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в своєму листі від 17.07.2009 року №30.1.0/2-090714/706 повідомив відповідачу, що для розслідування обставин звернення, проводиться службове розслідування службою безпеки ГО ПриватБанку по закінченню розслідування йому буде направлена обґрунтована відповідь (а.с.28).

ПАТ КБ «ПРАВЕКС- БАНК» у своєму листі від 25.10.2013 року №3564/85-БТ повідомив відповідачу, що за результатами проведеного службового розслідування було знайдено факти, які вказують, що справжній ОСОБА_2 дійсно не отримував кредит 24.08.2007 року (а.с.29).

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2, з приводу втрати ним паспорта на своє ім'я 20.10.2007 року звертався до Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області, де повідомляв, що виявив відсутність паспорта 06.07.2007 року (а.с.34).

З відповіді старшого слідчого СВ 1-го відділу поліції Деснянського управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 від 14.07.2016 року (а.с.98) встановлено, що в провадженні відділу знаходиться кримінальна справа №53-2839 від 21 жовтня 2008 року за ознаками складу злочину ч.1 ст.190 КК України, та що в ході розслідування встановлено, що 24.08.2007 року невстановлена особа, яка назвалась гр. ОСОБА_2, звернувся до пункту видачі споживчих кредитів АКБ «Правекс-Банк» із заявою про отримання кредиту на споживчі цілі, і в подальшому з'ясувалось, що ОСОБА_2 НОМЕР_1 втратив до отримання кредиту. В подальшому дізнання по кримінальній справі було зупинено.

З огляду на вказані обставини, з метою перевірки обставин, які стали підставою для звернення ОСОБА_2 із зустрічним позовом, суд першої інстанції задовольнив клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи для вирішення питання, чи виконаний підпис в графі «позичальник» кредитного договору № К3ХRF604010044 від 24.08.2007 року ОСОБА_2.

Тією ж ухвалою суд зобов'язав ПАТ КБ «Приватбанк» протягом п'яти днів з дня отримання ухвали, надати суду оригінал кредитного договору № К3ХRF604010044 від 24.08.2007 року, належним чином засвідчені копії фінансових документів, підтверджуючих видачу коштів за кредитним договором, належним чином засвідчені та належної якості копії документів ОСОБА_2, на підставі яких було надано кредит, детальний розрахунок заборгованості.

Як вбачається з журналу судового засідання від 17.10.2016 року, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» був присутній в судовому засіданні при оголошенні вказаної ухвали.

18.01.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» отримано листа Бориспільського міськрайонного суду від 12.12.2016 року, із нагадуванням про необхідність надання суду витребовуваних документів та задоволення клопотання судових експертів КНДІСЕ.

24.02.2017 року на адресу суду надійшло повідомлення судового експерта КНДІСЕ( а.с.151,152) про неможливість надання висновку, оскільки станом на 24.02.2017 року оригінал кредитного договору № К3XRF 604010044 від 24.08.2007 року для проведення судово-почеркознавчої експертизи від ПАТ КБ «Приватбанк» до КНДІСЕ не надійшов.

Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» ухилився від участі в експертизі, вимоги ухвали суду не виконав та не надав експертам необхідних документів, указаних в ухвалі суду, для проведення експертизи, в зв'язку з чим експертами повернуто матеріали справи з повідомленням про неможливість проведення експертизи.

Саме з цих підстав, колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо не доведення відповідачем своїх вимог за зустрічним позовом через не проведення почеркознавчої експертизи. Така позиція ПАТ КБ «ПриватБанк» фактично свідчить про зловживання позивачем своїми процесуальними правами на шкоду справедливому та об'єктивному розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З урахуванням викладеного, ухиляння позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» від подання експертам необхідних документів, дозволяє суду визнати факт відсутності у банку доказів підписання спірного договору відповідачем.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції надав вірну оцінку всім дослідженим в ході розгляду справи доказам, які у своїй сукупності дозволяють зробити висновок, що кредитний договір № К3ХRF604010044 від 24.08.2017 року було укладено і підписано від імені відповідача ОСОБА_2 не самим відповідачем, а сторонньою особою, зображення якої міститься на долученій до матеріалів справи та наданій позивачем копії паспорту, виданого на ім'я ОСОБА_2 та втраченого ним паспорту.

Оскільки волевиявлення відповідача не було направлено на укладення кредитного договору, який ним не укладався та не підписувався, а був укладений від його імені іншою невстановленою особою, обґрунтованим є висновок місцевого суду про наявність передбачених ст.ст.203,215 ЦК України підстав для визнання кредитного договору недійсним.

Крім того, необґрунтованими є також посилання апеляційної скарги на визнання ОСОБА_2 заборгованості, що підтверджується списанням грошових коштів із картки позичальника. За відсутності доказів підписання ОСОБА_2 кредитного договору та отримання кредитної картки, відсутні підстави вважати, що користування кредитними коштами та погашення заборгованості здійснювалось саме відповідачем.

З огляду на усе вищевказане, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, належно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому передбачених законом підстав для скасування рішення суду при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 серпні 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді: