Категорія: 54 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Русинчука М. М., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Поліське лісове господарство» про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеним позовом. Покликався на те, що наказом директора ДП «Поліське лісове господарство» від 01 січня 2014 року його було прийнято на роботу до відповідача на посаду помічника лісничого Чорторийського лісництва.

Крім того позивач вказував, що наказом роботодавця від 13 січня 2015 року, на час проведення службового розслідування, його відсторонили від роботи. Наказом від 02 липня 2015 року № 41-К його було звільнено із займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Просив визнати протиправним і скасувати даний наказ про звільнення, поновити його на посаді помічника лісничого Чорторийського лісництва ДП «Поліське лісове господарство» та стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, вважаючи дії відповідача щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності незаконними, позивач збільшив свої позовні вимоги і просив суд крім того визнати протиправними та скасувати накази від 13 січня 2015 року № 16 і № 17 про оголошення йому догани та стягнути з підприємства середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 46895 грн. 84 коп.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

У поданій апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне, прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги її довірителя ОСОБА_3

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача ОСОБА_3 було проведено відповідачем ДП «Поліське лісове господарство» з додержанням вимог закону, оскільки позивач допустив систематичне невиконання трудових обовязків, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту цієї норми, можна зробити висновок про те, що роботодавець вправі розірвати трудовий договір з цієї підстави лише при умові, що до працівника раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення і на момент повторного невиконання ним без поважних причин трудових обовязків воно не знято і не погашено. При цьому обовязок доведення в суді правильності застосування до працівника всіх попередніх дисциплінарних стягнень та факту вчинення працівником нового порушення трудових обовязків, яким обґрунтовано наказ про звільнення, покладається на роботодавця.

Встановлено, що ОСОБА_3 працював помічником лісничого Чорторийського лісництва в ДП «Поліське лісове господарство» з 1 січня 2014 року (а. с. 121).

Згідно з посадовою інструкцією помічника лісничого, затвердженою директором ДП «Поліське лісове господарство» 2 січня 2014 року, помічник лісничого виконує роботи з відведення й таксації лісів. Контролює своєчасне і точне виконання майстрами лісу, лісниками, покладених на них обовязків, дотримання працюючими на території лісництва лісозаготівельниками та само заготівельниками правил відпуску деревини на пні, рубань лісу, пожежної безпеки і санітарних правил у лісах, порядку заготівлі другорядних лісових матеріалів і здійснення побічного користування лісом.

Веде технічну документацію в лісництві, облік лісового фонду і систематично вносить поточні зміни в таксаційні описи і картографічні матеріали.

Виконує обовязки лісничого у разі його відсутності.

Несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обовязків, що передбачені цією посадовою інструкцією, - в межах визначених чинним законодавством України про працю.

ОСОБА_3 з посадовими обовязками помічника лісничого та правилами внутрішнього трудового розпорядку ознайомлений (а. с. 35 36).

Наказом від 16 жовтня 2014 року № 82 ОСОБА_3 оголошено догану за неналежне виконання посадових обовязків з ведення технічної документації в лісництві та невиконання робіт з відведення й таксації лісосік (а. с. 71).

Крім того встановлено, що 12 січня 2015 року, під час проведення рейду по охороні лісу від самовільних рубок, було виявлено вантажний автомобіль з лісодеревиною відвантаженою у Чорторийському лісництві за вказівкою помічника лісничого ОСОБА_3 та встановлено невідповідність вантажу даним зазначеним у товарно-транспортній накладній. З приводу даного факту 13 січня 2015 року проводилось службове розслідування, а позивача було відсторонено від роботи і наказом № 16 від 13 січня 2015 року притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено догану (а. с. 37 45, 73).

Наказом від 02 липня 2015 року № 41-К ОСОБА_3 звільнено із займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України (у звязку із невиконанням своїх обовязків) (а. с. 80 81).

Підставою для звільнення ОСОБА_3 з роботи стала тривала відсутність на роботі без поважних причин, що є порушенням трудової дисципліни, вчинене ним повторно після застосування до нього протягом року дисциплінарних стягнень (а. с. 49 70, 79, 82 83, 86, 98 103).

Звільнення позивача було проведено роботодавцем після отримання згоди від профспілкового органу, що діє на підприємстві, а саме за згодою профспілкового комітету від 01 липня 2015 року (а. с. 73, 84 85, 181). При звільненні ОСОБА_3 були нараховані і виплачені роботодавцем всі належні йому грошові суми (а. с. 119 120, 122 123).

Отже, встановивши наведені обставини, суд першої інстанції вірно вважав, що позивач ОСОБА_3 після застосування до нього роботодавцем стягнення не виправився і знову допустив порушення трудової дисципліни, а тому правомірно, з додержанням правил й порядку застосування дисциплінарних стягнень, з урахуванням його попередньої роботи, був звільнений із займаної посади помічника лісничого за систематичне невиконання обовязків, покладених на нього трудовим договором (п. 3 ст. 40 КЗпП України).

Таким чином, рішення у вказаній частині ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують вірних його висновків, а тому апеляційну скаргу відповідно до ст. 308 ЦПК України у цій частині слід відхилити.

Разом з тим, визнаючи законність і обґрунтованість застосування до ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення оголошення догани за наказом від 13 січня 2015 року № 17, суд виходив з доведеності факту винного порушення ним трудових обовязків, зокрема невиконання наказу роботодавця № 8 від 02 січня 2015 року «Про здачу звітів лісниками» (а. с. 74 76).

Однак судом першої інстанції не було взято до уваги те, що позивач ОСОБА_3 не був ознайомлений з вказаним наказом, яким встановлено графік здачі місячних звітів лісництвами лісгоспу, про що свідчить відсутність його підпису у переліку осіб, які ознайомлені зі змістом цього наказу (а. с. 77).

Оскільки наведені обставини судом першої інстанції не були враховані, як не враховано і те, що до дисциплінарної відповідальності працівника може бути притягнуто лише за його винні дії, то рішення суду в частині відмови у скасуванні наказу ДП «Поліське лісове господарство» від 13 січня 2015 року № 17, яким оголошено догану ОСОБА_4, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2017 року в частині відмови у скасуванні наказу Державного підприємства «Поліське лісове господарство» від 13 січня 2015 року № 17 про оголошення догани ОСОБА_3 скасувати.

Визнати незаконним і скасувати наказ директора Державного підприємства «Поліське лісове господарство» № 17 від 13 січня 2015 року «Про дисциплінарну відповідальність» в частині оголошення догани ОСОБА_3.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді