Справа №242/5554/16-ц
Провадження №2/242/355/17
05 травня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Пирогової Л.В., при секретарі Клименко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної ради м.Донецька про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4, який діє в інтересах позивача 12.12.2016 р. звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 лютого 2008 року померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру №28, що розташована за адресою: Донецька область, м.Донецьк, бульвар Шкільний, б.26. ОСОБА_1 О є спадкоємцем за законом першої черги та своєчасно звернувся до Першої донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв,язку з тим, що всі документи залишилися у м. Донецьк, де проводиться АТО, у звязку із чим, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №28, що розташована за адресою: Донецька область, м.Донецьк, бул. Шкільний, б.26
Позивач ОСОБА_1О та її представник ОСОБА_6, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з,явились, надали суду заяви, просили задовольнити позов, слухати справу без їх участі та не заперечували проти винесення заочного рішення.
Представник відповідача ОСОБА_3 районної ради м.Донецька, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з,явився.
Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження №138016, виданого 23.12.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернивецького обласного управління юстиції.
Згідно свідоцтва про смерть І-НО №282379, виданого 21.02.2008 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_5 померла 20 лютого 2008 року.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.
Згідно ст.. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Статтею 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.
Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України)
Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, нерухоме майно, а саме квартира №28, що розташована за адресою: Донецька область, м.Донецьк, бульвар Шкільний, б.26, яка належить їй на праві власності, про що свідчить договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу 20.11.2000 року, зареєстрований в реєстрі №3177, та витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №22400157.
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №46731318, виданої 11.02.2017 року, Пятою донецькою державною нотаріальною конторою 24.06.2008 року було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_5, померлої 20.02.2008 року. 01.09.2008 року за реєстровим №7-5870 було видано свідоцтво про право на спадщину. Із довідки вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно не видавалось.
Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 01.09.2008 року Першою донецькою нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину на грошові кошти.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі квартиру є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.
Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.
Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Так, п.2.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та розяснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження.
Постановою державного нотаріуса Першої донецької державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1. у видачі свідоцтва про права на спадщину, оскільки згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №115/2 від 06.05.2015 року, Перша донецька державна нотаріальна контора була переміщена до м. Бахмут, та всі архівні справи та документи, що були напрацьовані нотаріальною конторою залишились у м.Донецьку, який віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державно влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085- р.
Судом встановлено, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадкове майно, оскільки всі архівні справи та документи, що були напрацьовані Першою донецькою державною нотаріальною конторою залишились, до якої своєчасно звернулась позивач, у м.Донецьку, який віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державно влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085- р.
Зазначене вище свідчить про порушення законного права позивача на реалізацію своїх майнових прав, яке підлягає захисту у відповідності до вимог ст. З ЦПК України, та у спосіб передбачений ст. ст. 4 та 16 ЦПК України,-
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя ОСОБА_5. належала квартира №28, що розташована за адресою: Донецька область, м.Донецьк, бул. Шкільний, б.26, загальною площею 36,0 кв.м., що підтверджується наданими позивачем доказами.
Після смерті ОСОБА_5, яка померла 20.02.2008 року, право власності на спірну квартиру перейшло в порядку спадкування за законом спадкоємцю ОСОБА_1, яка у встановленому законом порядку заявила про намір прийняти спадкове майно, однак у встановленому порядку не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно, у зв'язку з втратою спадкової справи, яку було заведено Першою донецькою нотаріальною конторою 24.06.2008 року, в той же час обставин, які б вказували, що на вказане майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи судом не встановлено.
Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.
Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.
Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, про визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1258, 1268, 1270, 1297 Цивільного кодексу України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 61, 208, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної ради м.Донецька про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_5, померлої 20.02.2008 року, а саме: квартиру №28, що розташована за адресою: Донецька область, м.Донецьк, бульвар Шкільний, б. 526, загальною площею 36,0 кв.м..
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Оригінал рішення знаходиться в Селидівському міському суді Донецької області.
Суддя Л.В. Пирогова