У Х В А Л А

28 вересня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 серпня 2017 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку обєкта незавершеного будівництва.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 покликається на її незаконність, через порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Суд не навів підстав, які унеможливлювали б розгляд даної справи до розгляду іншої, яка також перебуває у Володимирецькому районному суді, окрім як вказав на наявність іншої справи.

В провадженні Володимирецького районного суду дійсно є інша справа про визнання права власності на частку обєкту незавершеного будівництва, але наявність цієї справи жодним чином не перешкоджає для розгляду даної справи, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу суду, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити її для продовження розгляду по суті.

В ході апеляційного розгляду справи представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 просила відхилити апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання,

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1384/2017 Головуючий у 1 інстанції : Іванків О.В. Доповідач : Григоренко М.П.

перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Зупиняючи провадження у даній цивільній справі, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час в провадженні Володимирецького районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку обєкта незавершеного будівництва будівельні матеріали , використані для будівництва житлового будинку № 54 по вул. Шкільній в смт. Володимирець, тому розгляд даної справи не є можливим до вирішення питання про право власності на обєкт незавершеного будівництва та розмір часток в такому майні, спір щодо якого на даний час існує між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Проте, на переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, як така, що винесена із порушенням норм процесуального права, з передачею справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судами попередніх інстанції норм процесуального права, Верховний Суд України у постанові від 01 лютого 2017 року по справі № 6-1657 зазначив, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобовязаний зупинити провадження у цій справі.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

По даній справі, предметом спору є вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів, які позивач, за його словами, нібито надавав відповідачам у борг, які ті використали на будівництво свого житлового будинку.

Проте, суд першої інстанції, на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України, зазначивши лише конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання недійсним договору позики виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Приймаючи до уваги взаємоповязаність вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4, оскільки ці вимоги в тій чи іншій мірі стосуються фактично одного і того ж незавершеного будівництва і відповідач ОСОБА_3 визнає вимоги свого батька, що свідчить про наявність їх спільного інтересу щодо цього майна, тому, на розсуд колегії суддів, суду першої інстанції варто було б обговорити питання про обєднання двох вищевказаних цивільних справ в одне провадження з метою більш обєктивного, повного і оперативного розгляду всіх заявлених вимог одночасно і це б виключило необхідність суду двічі досліджувати одні і ті ж обставини.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 318 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 серпня 2017 року скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

ОСОБА_6