Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Провадження № 2/300/93/2017

Справа №300/203/17

22.03.2017 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді: Конепуда В.І., при секретарі с/з - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Воловецької селищної ради, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Воловецької селищної ради, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкуванння.

Заяву мотивувала тим, що її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за час спільного подружнього життя на підставі рішення виконкому Воловецької районної ради депутатів трудящих №73 від 16.04.1971 року на відведеній земельній ділянці побудували житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами АДРЕСА_1. Батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_4 і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 25.11.2013 року зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося заповіла позивачу ОСОБА_4 За життя ОСОБА_4 належним чином не провела державну реєстрацію права власності на спадковий будинок та не отримала належних правовстаноовлюючих документів, через цю обставину позивач не може оформити спадщину, тому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з?явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача Воловецької селищної ради - Галабурда І.І. в судове засідання не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує.

Представник третьої особи завідуюча Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. в судове засіданні також не з?явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, також зазначивши, що наявний в матеріалах справи заповіт на день відкриття спадщини за померлою ОСОБА_4 є чинним, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи може бути, як встановлено п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України- визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що батьки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 05.03.1959 року за актовим записом №19, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян ( а.с. 19).

За час спільного проживання батьки позивача побудували житловий будинокАДРЕСА_1, підтвердженям чого є технічним паспорт на житловий будинок ( а.с. 14-16), довідка районного архітектора №18 від 06.05.1974 року про відведення земельної ділянки ОСОБА_5 для будівництва житлового будинку ( а.с. 12), технічна документація про відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 ( а.с. 8-11 ).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( а.с. 7).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 6) ОСОБА_4 також померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_2.

ОСОБА_4 залишила по собі письмове розпорядження на випадок своєї смерті - заповіт посвідчений 25.11.2013 року державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. ( а.с. 17 ), яким заповіла своїй дочці та позивачу по справі ОСОБА_2 належний їй житловий будинок. Позивач оформити спадщину на себе не має можливості, так як спадковий будинок не був зареєстрований у встановленому законом порядку та не має відповідних правовстановлюючих документів.

Відповідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем у спадковому будинку вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців не заявив про відмову від спадщини.

Позивач ОСОБА_2 належним чином прийняла спадщину, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_4, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, підтвердженням чого є довідка виконкому Воловецької селищної ради №3995 від 09.11.2016 року з якої видно, що спадкоємець ОСОБА_2 була зареєстрований та проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_4 в житловому будинку АДРЕСА_1 на час її смерті ( а.с. 20 ). Інших спадкоємців, які мають право на обов?язкову частку в спадщині за померлою ОСОБА_4 немає.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом.

У відповідності до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов?язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов?язання встановлено законодавством у зв?язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за зповітом в її користь, так як спадковий будинок не зареєстрований спадкодавцем у встановленому законом порядку та не має відповідних правовстановлюючих документів.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за померлою ОСОБА_4 є обгрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, тому підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст.10, 11, 60, ч.4 ст.174, ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1268, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

Суддя: Конепуд В.І.