АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Костюк Л.С.

за участю: представника ПАТ КБ ,,ПриватБанк ОСОБА_1, ОСОБА_2

В.З. та його представників ОСОБА_3 і ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк про припинення дій, що порушують право та відновлення становища, яке існувало до порушення, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк (далі ПАТ КБ „ПриватБанк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказувало на те, що 23 січня 2008 року між банком та ОСОБА_2був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 62200 доларів США зі сплатою 1 % в місяць за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 23 січня 2028 року.

Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору станом на 13 жовтня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 89338, 46 дол США, яка

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

справа № 718/2843/14 головуючий у І-й інстанції Мізюк В.М.

провадження 22-ц/794/274/17 суддя-доповідач: ОСОБА_5

категорія:19/27

складається з заборгованості за кредитом 48255,03 доларів США; заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом 19938,06 доларів США; комісії - 550,03 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором 16322,74 доларів США; штрафу (фіксована частина) 19,31 доларів США; штрафу (процентна складова) 4253,29 доларів США.

Посилаючись на ці обставини банк просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 вказанузаборгованість.

2 квітня 2015 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ПАТ КБ „ПриватБанк про припинення дій, що порушують право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Вказував на те, що з розрахунку ПАТ КБ „ПриватБанк, наданого до позовної заяви, він дізнався, що банк з 25 жовтня 2008 року в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки до з 12 до 15,12 % річних, не змінюючи при цьому графік погашення кредиту.

27 вересня 2010 року банк зменшив процентну ставку до 14,62 % річних.

Вважав, що відповідно до п.2.3.1. кредитного договору банк не мав права в односторонньому порядку без його згоди підвищувати процентну ставку.

Посилаючись на ці обставини, просив суд зобовязати ПАТ КБ „ПриватБанк здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором від 23 січня 2008 року, виходячи з процентної ставки в розмірі 12 % річних, яка була узгоджена сторонами у договорі.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 грудня 2016 року у задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено: зобовязано ПАТ КБ „ПриватБанк здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором від 23 січня 2008 року, укладеним між ПАТ КБ „ПриватБанк та ОСОБА_2, за кожний період нарахування платежів та за кожний період сплати заборгованості відповідно до процентної ставки в розмірі 12 % річних, яка була узгоджена сторонами договору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ,,ПриватБанк просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що 1 жовтня 2008 року банк направив ОСОБА_2 повідомлення про встановлення з 25 жовтня 2008 року процентної ставки за кредитним договором в розмірі 15,12 % річних та одночасно розяснив позичальнику його право надіслати банку повідомлення про свою незгоду з підвищенням відсоткової ставки і в разі незгоди погасити заборгованість достроково в повному обсязі.

Крім того, вказує на те, що ОСОБА_2 фактично погодився з новою відсотковою ставкою, оскільки після 25 жовтня 2008 року сплачував відсотки за новою ставкою.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ПАТ КБ ,,ПриватБанк частково, а в частині вирішення зустрічного позову рішення суду слід залишити без змін з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що банком не надано належних доказів отримання відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів в іноземній валюті, а саме 50000 доларів США, і не спростовано тверджень останнього про отримання грошових коштів в національній валюті. Крім того, банком не було повідомлено ОСОБА_2 про підвищення відсоткової ставки та не надано новий графік погашення кредиту і сплати відсотків, який би містив інформацію про сукупну вартість кредиту.

Проте повністю погодитись з висновками суду першої інстанції не можна.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 січня 2008 року між ЗАТ КБ ,,ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ ,,ПриватБанк, та ОСОБА_2був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 62200 доларів США, з яких 50000 доларів США на споживчі цілі, а 12200 доларів США на сплату страхових платежів, з кінцевим терміном повернення 23 січня 2028 року.

Пунктом 2.3.1. кредитного договору передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміни курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівняні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ України на момент укладення даного договору; зміни облікової ставки НБУ; зміни розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміни середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом семи календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки банком. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США.

За правилами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно із частинами першою, другою статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За змістом ч.1 ст.651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України в разі зміни договору зобовязання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури.

У цій справі така процедура передбачена пунктом 2.3.1. кредитного договору.

За правилами ч.4 ст.11 Закону України „Про захист прав споживачів (чинної на час укладення кредитного договору від 23 січня 2008 року) у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів із дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

У разі підвищення банком процентної ставки зясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Відповідно до п.3 Правил надання послуг поштового звязку (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155, рекомендоване поштове відправлення це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок „M), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Пунктом 114 Правил передбачено, що адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності повнолітнім членам сімї за умови предявлення ними документа, що посвідчує особу.

З огляду на зазначене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2315цс16.

ОСОБА_1 посилається на те, що 1 жовтня 2008 року направив ОСОБА_2 лист про збільшення з 25 жовтня 2008 року відсоткової ставки за кредитним договором до 15,12% (т.1, а.с.63).

Проте ОСОБА_2 заперечує факт отримання вказаного листа, а банк не надав суду доказів на підтвердження цього факту.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання апелянта на те, що позичальник після 25 жовтня 2008 року сплачував відсотки за підвищеною ставкою, не свідчить про належне його повідомлення про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом.

Крім того, ОСОБА_2 пояснив у судовому засіданні, що в окремих випадках він сплачував банку кошти в більшій сумі ніж передбачено графіком погашення кредиту, що не суперечить умовам кредитного договору.

Отже, в даному випадку не можна вважати, що боржник ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за користування кредитом.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність підвищення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором від 23 січня 2008 року та задоволення зустрічного позову ОСОБА_2

Водночас, відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції не зясував, чи є у ОСОБА_2 перед банком заборгованість за кредитним договором за вказаний у позові період з урахуванням процентної ставки, передбаченої п.8.1. кредитного договору.

З кредитного договору від 23 січня 2008 року вбачається, що ОСОБА_2отримав кредит в розмірі 62200 доларів США, з яких 50000 доларів США на споживчі цілі, а 12200 доларів США на сплату страхових платежів, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 цього договору.

Факт отримання ОСОБА_2кредитних коштів в сумі 50000 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки та ордером-розпорядженням від 29 січня 2008 року (т.1, а.с.15).

Пунктом 8.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний сплачуватиза користування кредитом 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів та винагороди за проведення додаткового моніторингу. Погашення кредиту здійснюється позичальником з 20 по 24 число кожного місяця шляхом надання банку коштів в сумі 573,48 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник ОСОБА_2 неналежно виконував свої зобовязання за вказаним договором, внаслідок чого станом на 13 жовтня 2014 рокуутворилась заборгованість, яка відповідно до уточненого розрахунку банку становить становить 58164,65 доларів США, у тому числі непогашена суми кредиту 44456,20 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом 13247,31 доларів США, комісія - 461,14 доларів США, та 109097 грн 72 коп пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором. Ця заборгованість визначена з урахуванням процентної ставки 12% річних.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Отже, вимоги банку про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 58164,65 доларів США та 109097 грн 72 коп є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цього позову частково. В решті рішення суду слід залишити без змін.

За правилами ст. 88 ЦПК України понесені банком і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З платіжних доручень вбачається, що позивачем за первісним позовом сплачено судовий збір в розмірі 7667 грн 40 коп за подання позову та апеляційної скарги (т.1 а.с.1, т.2 а.с.128).

Загальний розмір позовних вимог становить 1101221 грн 02 коп (68743,12 х 12,95 + 158320,43+52677,19 = 1101221,02), а задоволено судом вимоги банку в розмірі 862329 грн 94 коп (58164,65 х 12,95 + 109097,72 = 862329,94), тому з ОСОБА_2 на користь банку підлягають стягненню судові витрати в розмірі 6004 грн 09 коп (862329,94 х 7667,4 : 1101221,02 = 6004,09).

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314 ЦПК України , колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку ,, Приватбанк задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 грудня 2016 рокув частині відмови у задоволенні первісного позову публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостіза кредитним договором задовольнити частково.

Сягнути з ОСОБА_2на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк заборгованість в розмірі 58164,65 доларів США та 109097 грн 72 коп.

Сягнути з ОСОБА_2на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 6004 грн 09 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: