АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4281/17 Справа № 175/331/17-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія 81
09 листопада 2017 року

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2017 рік листопад 09 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого - Бараннік О.П.,
суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,
при секретарі - Бондаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи : директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_2, начальник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4, на бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби, -
В С Т А Н О В И Л А :
У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2012 року по справі № 2-6522/2011, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.09.2012 року, його позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживача задоволений частково. Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 зобовязано повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів, відповідно до договору № ДК 05/12-10 від 02.12.2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів.
08.10.2012 року на виконання рішення суду Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області видав виконавчий лист № 2-6522/2011.
26.11.2012 року на підставі виконавчого листа № 2-6522/2011, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 08.10.2012 року, старшим державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 35337430 з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2012 року по справі № 2-6522/2011.
Вказане рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2012 року є рішенням немайнового характеру і мало б бути виконаним в 2-х місячний строк. Однак, не дивлячись на те, що з дати відкриття виконавчого провадження № 35337430 минуло чотири роки і два місяці, рішення боржником ОСОБА_5 так і не виконано.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року визнано неправомірною бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_3 від 12 грудня 2016 року, поданої у виконавчому провадженні № 35337430 та зобовязано директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 повторно розглянути скаргу ОСОБА_3 від 12 грудня 2016 року у виконавчому провадженні № 35337430.
В апеляційній скарзі директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, посилаючись на допущені судом першої інстанції при постановці вказаної ухвали порушення та неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права, просив її скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 у повному обсязі.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.
Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення, яким визнав неправомірною бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_3 від 12 грудня 2016 року, поданої у виконавчому провадженні № 35337430 та зобовязав директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 повторно розглянути скаргу ОСОБА_3 від 12 грудня 2016 року у виконавчому провадженні № 35337430.
Доводи директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, діючого через свого представника за довіреністю ОСОБА_7 від 29.12.2016 року № 949/20.3-03, про те, що судом першої інстанції порушено та неправомірно застосовано норми матеріального і процесуального права, не зазначено мотиви, з яких суд дійшов своїх висновків, і закону, яким керувався, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Посилаючись у своєму листі на те, що за невиконання рішення суду до боржниці ОСОБА_5 виконавчою службою двічі застосовувались штрафні санкції (26.12.2012 та 21.01.2013), директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 не було звернуто ніякої уваги на той факт, що 01.08.2014 року начальником Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_8, при здійсненні контролю за діями державного виконавця при примусовому виконанні, постанови про накладення штрафу від 26.12.2012 року та від 21.01.2013 року, що видав ОСОБА_6 при примусовому виконанні скасовані, і після цього на боржницю ОСОБА_5 жодних штрафів у виконавчому провадженні № 35337430 не накладалося.
Також, посилаючись у своєму листі на те, що на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2016 року, якою визнано неправомірним рішення постанову заступника начальника Кіровського ВДВС м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 29.09.2016 року про закінчення виконавчого провадження № 35337430, відділом державної виконавчої служби подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області, директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 також не було враховано і те, що в подальшому ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 серпня 2017 року ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2016 року була залишена без змін.
Таким чином враховуючи, що залишеною без змін вищими інстанціями ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2016 року підтверджено факт неналежного виконання працівниками органів ДВС покладених на них обовязків при відкритті провадження за виконавчим листом № 2-6522/2011, виданого за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2012 року, що стало підставою для визнання подальших дій виконавчої служби незаконними, в тому числі і оскаржуваної ОСОБА_3 постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 вересня 2016 року, але не дивлячись на що, директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 в порушення положень статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 1404-VIII ; ст. 83 Закону № 606-XIV) за якою керівник органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, складає листа на підставі не перевірених даних, судова колегія вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.
З огляду на викладене, а також на те, що в порушення статті 12 Закону України «Про звернення громадян» , за якою дія цього закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян встановлений, в тим числі, і Законом України «Про виконавче провадження», скарга заявника ОСОБА_3 по даній справі, як пояснила в суді апеляційної інстанції представляюча інтереси Міністерства юстиції України ОСОБА_7, була розглянута за правилами Закону України «Про звернення громадян», керуючись ст.ст. 209, 303,304,307, 312 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 відхилити.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Головуючий :
Судді :