У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 15 березня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом позовом ОСОБА_6 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_7, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел», про захист прав споживача та стягнення збитків, за касаційною скаргою представника фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - на рішення апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2016 року, в с т а н о в и л а: У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 12 січня 2015 року між ним та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 (далі - ФОП ОСОБА_7), яка є турагентом «Мари ТУР Travel», укладено договір бронювання, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався забронювати для нього тур до Єгипту в готель «Siva Sharm 5*» з 05 березня 2015 року по 19 березня 2015 року за ціною 1 432 долари США (27 638 гривень). 12 січня 2015 року на виконання умов договору ним сплачено вказану суму в повному обсязі. 19 січня 2015 року відповідач запропонував йому укласти туристичний договір з туроператором - товариством з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» (далі - ТОВ «Ньюз Тревел»). Однак, ознайомившись з інформацією на офіційному сайті, йому стало відомо, що з 17 січня 2015 року останній припиняє відправлення туристів в туристичні тури, про що він одразу повідомив агенцію та запропонував укласти туристичний договір з іншим туроператором. 12 лютого 2015 року він звернувся до відповідача з проханням повернути сплачені гроші, які не були повернуті з посиланням на те, що з моменту повної оплати туру дія договору бронювання зупиняється та набуває чинності основний договір з туроператором ТОВ «Ньюз Тревел». Посилаючись на те, що договір на туристичне обслуговування з даним туроператором не укладав, повна та достовірна інформація при укладанні договору бронювання про туробслуговування агенцією йому не надавалась, а укладений договір бронювання посилання на туроператора не має, вважає, що відповідачем порушено положення Законів України «Про захист прав споживачів»,«Про туризм», ст. ст. 525, 611, 629 ЦК України, у зв'язку з чим просив суд відшкодувати збитки, стягнувши з відповідача на його користь 27 638 гривень. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про задоволення позову. Стягнуто з ФОП ОСОБА_7 (код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: квартира АДРЕСА_1 - 27 638 гривень в якості матеріальної шкоди, а також на користь держави судовий збір - 414 гривень 57 копійок. У касаційній скарзі представник ФОП ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 січня 2015 року позивач уклав з турагентом ФОП ОСОБА_7 договір бронювання туристичного продукту: поїздки до Єгипту в готель «Siva Sharm 5*» з 05 березня 2015 року по 19 березня 2015 року з мешканням у стандартному номері, з харчуванням AI, за ціною 1 432 долари США (27 638 гривень). На виконання умов договору того ж дня позивачем сплачено вартість туру в повному обсязі. Заявкою від 13 січня 2015 року № 286842 ТОВ «Ньюз Тревел» підтвердив продаж турпродукту та виставив турагенту ФОП ОСОБА_7 рахунок-фактуру на оплату замовлених послуг за межами України з зазначенням готелю, типу номера, розміщення, харчування, періоду проживання, рейсу, дату вильоту, страхування. Платіжними дорученнями № 54 та № Р24А76650 від 13 січня 2015 року турагент (відповідач) перерахував у рахунок вартості турпослуг 7 700 гривень та 19 049 гривень 80 копійок. 16 січня 2015 року ТОВ «Ньюз Тревел» повідомило про призупинення відправки туристів на відпочинок, починаючи з 17 січня 2015 року. 17 січня 2015 року ФОП ОСОБА_7 направлено директору ТОВ «Ньюз Тревел» Свірідову О.Д. листа з проханням повернути не використані кошти, оплачені за туристичні послуги за рахунком від 13 січня 2015 року № 286842 у сумі 26 749 гривень 80 копійок. 04 лютого 2015 року на адресу ТОВ «Ньюз Тревел» направлено претензію з вимогами про виконання умов агентського договору від 09 липня 2014 року № 0709/24, укладеного між ФОП ОСОБА_7 та ТОВ «Ньюз Тревел», та повернення подвійної вартості турпродукту за невиконання умов договору. Як вбачається з матеріалів справи, 12 лютого 2015 року позивачем направлено на адресу туристичного агентства «Мари ТУР Travel» лист про відмову від заброньованого туру з поверненням передоплати за договором бронювання за вирахуванням штрафних санкцій. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання. Частиною 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч. 10 ст.20 Закону України «Про туризм»якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Так, ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст.30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Також ч. 1 ст.33 Закону України «Про туризм»встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про туризм» заненалежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 03 липня 2013 року (справа № 6-42цс13). Відповідно до ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідності до ст. 19-1 Закону України «Про туризм» будь-яка інформація, надана туроператором (турагентом), повинна містити достовірні відомості про умови договору на туристичне обслуговування. До укладення договору на туристичне обслуговування споживачеві туристичного продукту надається інформація про: основні вимоги до оформлення в'їзних/виїзних документів (паспорт, дозвіл (віза) на в'їзд/виїзд до країни тимчасового перебування), у тому числі строк їх оформлення; медичні застереження стосовно здійснення туристичної подорожі, зокрема протипоказання через певні захворювання, особливості фізичного стану (фізичні недоліки) і вік туристів, а також умови безпеки туристів у країні (місці) тимчасового перебування; туроператора (турагента), його місцезнаходження, поштові реквізити, контактний телефон, наявність ліцензії на провадження туристичної діяльності, сертифікатів відповідності та інші відомості відповідно до законодавства про захист прав споживачів; керівника групи та засоби зв'язку з ним у разі здійснення туристичної подорожі за кордон чи перебування за кордоном неповнолітньої та/або малолітньої особи з метою встановлення законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи прямого зв'язку з нею; час та місце проміжних зупинок і транспортних сполучень та категорію місця, яке споживач займатиме в певному виді транспортного засобу; види і тематику екскурсійного обслуговування, порядок здійснення зустрічей і проводів, супроводу туристів; стан навколишнього природного середовища, санітарного та епідеміологічного благополуччя; назву, адресу та контактний телефон представництв туроператора або організації (організацій), уповноваженої туроператором на прийняття скарг і претензій туристів, а також адреси і телефони дипломатичних установ України у країні (місці) тимчасового перебування або місцевих служб, до яких можна звернутися у разі виникнення труднощів під час туристичної подорожі; порядок забезпечення туроператором обов'язкового та/або добровільного страхування туристів, розмір, порядок і умови виплати страхового відшкодування, а також можливість та умови добровільного страхування витрат, пов'язаних з розірванням договору на туристичне обслуговування за ініціативою туриста, страхування майна; розмір фінансового забезпечення туроператора (турагента) на випадок його неплатоспроможності (банкрутства) та кредитну установу, яка надала таке забезпечення. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з відсутності правовідносин між позивачем та туристичним оператором ТОВ «Ньюз Тревел», оскільки при укладенні договору відповідачем не надавалась позивачу інформації щодо назви, місцезнаходження таконтактів туроператора, інформацію про припинення відправлення туристів на відпочинок з 17 січня2015 року останньому стала відома з інтернету, у зв'язку з чим ним не був укладений основний договір на надання туристичних послуг. Оскільки майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг та з вини якого замовнику завдано збитків, та встановивши, що відповідачем надано позивачу неповну та недостовірну інформацію щодо туру, апеляційний суд вважав права позивача як споживача турпослуг порушеними саме турагентом (ФОП ОСОБА_7), апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги. Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу. Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу представника фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - відхилити. Рішення апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2016 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Т.О. Писана О.В. Попович В.І. Мартинюк