Провадження №2/193/412/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

29 вересня 2017 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Мельниковій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, третя особа: відділ у ОСОБА_2 районі Головного управління держгеокадастру в Дніпропетровській області, про визнання права на земельну часту (пай),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 районної державної адміністрації про визнання права на земельну часту (пай), обгрунтовуючи її тим, що ОСОБА_1 працював в колгоспі ім. Тельмана з 08.02.1987 року по 04.02.1997 року.

В члени колгоспу був прийнятий 30.10.1993 року.

Колгосп ім. Тельмана 03 лютого 1996 року був реорганізований в КСП «Маяк», згідно архівного витягу з протокола № 1 звітно - виборних зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Тельмана, від 03.02.1996 року.

Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Тельмана Софіївського району виданий 28.11.1994 року. Розмір земельного паю в КСП «Маяк» згідно довідки ОСОБА_2 відділу земельних ресурсів складає 7,21 га в умовних кадастрових гектарах і вартість його становить 241977,80 грн.

До списків до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Маяк» його не внесено помилково тому, що на час отримання цього Дерхавного акта він був членом колгоспу, що підтверджується відповідними документами, а крім того, згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року невнесенння до списку до Державного акта на право колективної власності на землю особи яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність не може позбавити її права на земельну частку.

Позивач дізнався про те, що має право на отримання земельної частки(паю) у КСП «Маяк» у травні 2017 року коли готував позов до суду про отримання у спадщину права на земельну частку пай своєї баби ОСОБА_3, яка була внесена до списків прикладених до Державного акта на землю КСП «Маяк» під № 265.

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 райдержадміністрації із заявою про виділення йому земельної частки паю в КСП «Маяк», але ОСОБА_1 відмовили і запропонували звернутися до суду.

Згідно ст.2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.95 року "Про порядок паювання земель переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям " позивач має право на отримання земельної частки (паю) 7,21 га в умовних кадастрових гектарах.

07 вересня 2017 року представник відповідача ОСОБА_2 РДА надав суду заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з"явився. Був належним чином повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений. Заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав.

Згідно положень ч.ч.2-4 ст.10 ЦПК України, яка закріплює зміст принципу змагальності цивільного судочинства, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст . 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ч.ч.2,3 ст.58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Положення ст.60 ЦПК України встановлюють, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 працював в колгоспі ім. Тельмана з 08.02.1987 року по 04.02.1997 року, що підтверджується копією трудової книжки(а.с.3-4).

В члени колгоспу був прийнятий 30.10.1993 року, що підтверджується витягом із протоколу загальних зборів колгоспу ім. Тельмана від 30.01.1993 року.

Колгосп ім. Тельмана 03 лютого 1996 року був реорганізований в КСП «Маяк», згідно архівного витягу з протокола № 1 звітно - виборних зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Тельмана, від 03.02.1996 року(а.с.10).

Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Тельмана Софіївського району виданий 28.11.1994 року. Розмір земельного паю в КСП «Маяк»(а.с.17), згідно довідки ОСОБА_2 відділу земельних ресурсів складає 7,21 га в умовних кадастрових гектарах і вартість його становить 241977,80 грн. (а.с.12).

Згідно з ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до п. 2ст. 158 Земельного кодексу Українивиключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

За п.ґ ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають в тому числі громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Згідно з ст.2 вищевказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), серед інших, також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член КСП внесений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті спадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України у тому числі й у випадку коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Тобто право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством Державного акта на право колективної власності на землю в якому ця особа казана як така, що має право на земельну частку (пай) і це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності(Ухвала ВСС по справі № 6-12823 св14).

Згідно ст.2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.95 року "Про порядок паювання земель переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям " позивач має право на отримання земельної частки (паю) 7,21 га в умовних кадастрових гектарах.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, третя особа: відділ у ОСОБА_2 районі Головного управління держгеокадастру в Дніпропетровській області, про визнання права на земельну часту (пай) задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку(пай) в розмірі 7,21 в умовних кадастрових гектарах вартістю 241977,80 грн., по колишньому КСП "Маяк" Софіївського району.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Шумська