Пров. №2/766/4536/17
05 грудня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі
головуючого судді Хайдарової І.О.,
секретар Сікорська Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення, -
В судове засідання позивач не з'явилась надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився - про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті Наддніпрянська Правда від 15 листопада 2017 року №86, про причини неявки суд не повідомив.
В звязку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення.
Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачеві акименко А.М., що підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 29.05.2014 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №22309437 від 29.05.2014 року.
Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25.07.2013 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, після розірвання шлюбу, позивачу змінено прізвище на Акименко. Рішення набуло чинності 06.08.2013 року.

Згідно довідки від 03.10.2016 року №01 виданої ОСББ "Южанка - 14", виданої ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно до акту №97 від 17.03.2017 року складеного головою правління ОСББ "Южанка-14" ОСОБА_6, та комісією в складі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований, однак не проживає з 2014 року.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.

При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього можу бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України судам роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірній квартирі з 2014 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.

Крім того, позивач просить виселити відповідача з зазначеної квартири.

Конституція України у ст 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування цим житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла.

Враховуючи, що позивач сама зазначила, що відповідач виїхав на постійне місце проживання до Росії, не проживає у квартирі, суд вважає, що відсутні підстави для виселення відповідача, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 214-215, 226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, який народився 05.03.1985 року, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_9