УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г. І.

секретаря судового засідання Козак О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 районної адміністрації про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 районна адміністрації до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи: Львівської міської ради про відшкодування збитків та зобовязання до вчинення дій, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь вартість звільнення тротуару на вул.К.Левицького,126 (кут вул.Коциловського, 3) від будівельних матеріалів з відновленням благоустрою в розмірі 49943,00 грн. та зобов'язати здійснити благоустрій земельних ділянок (кадастровий номер :04:004:0079 та кадастровий номер :04:004:0054), шляхом демонтажу огорожі, звільнення від будівельних матеріалів та сміття.

Крім того, позивач в порядку забезпечення позову просить накласти арешт на належне відповідачам на праві власності майно нежитлові приміщення 1-го поверху в будинку №126 на вул.К.Левицького в м.Львові площею 31,7 кв.м.

У відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь в справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові документи, вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Аналізуючи у відповідності до положень ч.3 ст.152 ЦПК України заявлену позивачем ОСОБА_1 районною адміністрацією позовну вимогу на предмет співмірності із заявленою вимогою про забезпечення позову, суд вважає, що вимога про відшкодування вартості проведених робіт по відновленню благоустрою є неспівмірною із вимогою про накладення арешту, оскільки вартість проведених робіт в розмірі 49943,00 грн. є незначною та такою, що не вимагає її забезпечення.

Забезпечення позову є крайнім заходом, який вживається у випадку наявності обґрунтованих побоювань щодо створення відповідачем перешкод у виконанні або ухилення від виконання рішення суду в майбутньому.

В порушення вимог п.1 ч.2 ст.151 ЦПК України щодо обовязкового зазначення в заяві про забезпечення позову причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, позивачем не зазначено причин та мотивів для здійснення такого забезпечення.

Зважаючи на вищенаведене суд приходить до висновку про те, що заявлена вимога про забезпечення позову є необґрунтованою та безпідставною, у звязку з чим в її задоволенні відмовляє.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 районної адміністрації про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова в порядку і строки ст. 293 -295 ЦПК України.

Суддя: Шеремета Г. І.