Справа № 500/4980/16-ц
Провадження № 2/500/641/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Купріна, 16 та на земельну ділянку площею 0,0650 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Купріна, 16, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), мотивуючи тим, що вищевказане майно належить ОСОБА_4. 18.04.2015 року ОСОБА_4 померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. 11.11.2014 року ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно умов якого житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Купріна, 16 заповіла позивачу. ОСОБА_2 прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що у поданих спадкодавцем документах на визнання права власності на спадкове майно існують протиріччя, що не дають можливості видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю ні за законом ні за заповітом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вирішення справи залишив на розсуд суду.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Купріна, 16 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 1064 від 07.10.2008 року, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради Одеської області та на підставі договору купівлі продажу частини житлового будинку від 16.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 8348;

- земельна ділянка площею 0,0650 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Купріна, 16, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 193871, кадастровий номер земельної ділянки :01:028:0338

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ПК № 561319 від 20.04.2015 року, виданого відділом запису актів громадянського стану м. Салехард служби запису актів громадянського стану Ямало-Ненецького автономного округу, ОСОБА_4 померла 18.04.2015 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Купріна, 16 та земельна ділянка площею 0,0650 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Купріна, 16, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 01.10.1990 року державним нотаріусом ОСОБА_3 районної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 2977, ОСОБА_7 заповіла усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Відповідно до заповіту від 11.11.2014 року, посвідченого нотаріусом нотаріального округу міста Салехард Ямало-Ненецького автономного округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 6-3116, ОСОБА_4 заповіла житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Купріна, 16 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України, право на обов'язкову частку у спадщині має дочка спадкодавця ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії II-УР № 047986, виданого 29.01.1960 року ОСОБА_3 міським бюро реєстрації актів цивільного стану, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 20.02.2010 року, відповідно до якого ОСОБА_10 після укладення шлюбу змінила прізвище на «Рахальська», довідки про укладення шлюбу №03 від 13.01.2010 року, згідно якої ОСОБА_11 після укладення шлюбу змінила прізвище на «Шехіна».

Згідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 у встановлений законом строк звернулась із заявою про відмову від обовязкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_4, померлої 18.04.2015 року, що підтверджено відповідною заявою від 12.12.2015 року, посвідченою нотаріусом нотаріального округу міста Салехард Ямало-Нанецького автономного округу ОСОБА_12В, зареєстрованою в реєстрі за № 6-2512.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_6 № 423/02-14 від 15.07.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що у поданих спадкодавцем документах на визнання права власності на спадкове майно існують протиріччя, що не дають можливості видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю ні за законом ні за заповітом.

Вислухавши, думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_13 Миколаївни до ОСОБА_3 міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 18.04.2015 року, право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Купріна, 16;

- земельну ділянку площею 0,0650 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Купріна, 16, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 193871, виданий 12.11.2009 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 76, кадастровий номер земельної ділянки :01:028:0338).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_14