АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/8848/15-ц Головуючий суддя І інстанції Блага І. С.
Провадження № 22-ц/790/7665/16 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.

за участю секретаря - Радченко Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 Банку «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2, - про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 Банку «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_3, - про визнання недійсним договору поруки,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 19.07.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № HAH2GA00000027, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 90 000 доларів США на строк до 18.07.2017 року, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, встановленому договором. Згідно з договором погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами, які складаються з оплати заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інших витрат за договором. Проте, внаслідок невиконання позичальником своїх кредитних зобовязань станом на 21.05.2015 року. утворилася заборгованість у розмірі 173 858 доларів США 61 цент, яка складається з наступного: 61 984,89 доларів США заборгованість за кредитом, 35 109,57 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом, 6660,00 доларів США заборгованість за комісією за користування кредитом, 61 813,73 долари США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 12,01 штраф (фіксована частина), 8 278,41 доларів США штраф (процентна складова). У забезпечення виконання позичальником зобовязань за вищевказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. У звязку з порушенням позичальником кредитних зобовязань банк направив поручителю письмову вимогу про виконання забезпеченого зобовязання, але ця вимога залишилася без задоволення. Таким чином, позичальник та поручитель є солідарними боржниками за вищевказаними кредитними зобовязаннями перед банком. Просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № HAH2GA00000027 від 19.07.2007 року у розмірі 173 858 доларів США 61 цент, що за курсом НБУ на 21.05.2015 року становить 3 617 997 грн. 74 коп.

ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов (т.1 а.с.74-76), в якому просив визнати недійсним договір поруки № HAH2GA00000027 від 19.07.2007 р., укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 Посилався на те, що він не укладав жодних договорів поруки з банком, свого підпису не ставив, довіреностей від свого імені на підписання такого договору не надавав. Спірний договір поруки не був спрямований на настання реальних правових наслідків, які в ньому передбачені, оскільки невідома йому особа, яка від його імені підписала цей договір, не мала реальних намірів взяти на себе зобовязань поручителя за кредитним договором.

ОСОБА_3 також звернувся до суду із зустрічним позовом (т.1 а.с.234-237), в якому просив визнати неправомірними дії ПАТ КБ «Приватбанк» щодо нарахування заборгованості за вищевказаним кредитним договором та зобовязати ПАТ КБ «Приватбанк» здійснити перерахунок заборгованості за цим кредитним договором. Посилався на те, що 19.07.2007 р. ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № HAH2GA00000027, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 90 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 18.07.2017 року. Заборгованість за кредитним договором виникла внаслідок скрутного матеріального становища позичальника, але він не погоджується з розрахунком заборгованості з наступних підстав. Так, п.7.1 кредитного договору передбачено, що періодом сплати вважається період з 19 по 24 число кожного місяця, погашення кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення кредиту, який затверджено додатком №1 до договору. У випадку порушення цих строків на 120 днів позичальник зобовязаний повернути (сплатити) суму кредиту (залишок заборгованості за кредитом), відсотків, винагороди, пені у повному обсязі в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів. Тобто сторони кредитного договору врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів. Вважає, що банк пропустив строк звернення до суду за захистом порушених прав, оскільки згідно з п.7.1 кредитного договору зазначене право виникло у банку ще 01.07.2012 р., а до суду банк звернувся з позовом лише 20.07.2015 р., тобто з пропуском строку позовної давності. Після зміни строку виконання зобовязання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, оскільки за вимогою п.7.1 кредитного договору позичальник був зобовязаний повернути кредит у повному обсязі до вказаної дати та всі наступні щомісячні платежі за графіком після 01.07.2012 р. не підлягають виконанню. Крім того, в порушення вимог цивільного законодавства та умов п.4.1., 2.2.2, 2.2.3 кредитного договору банк здійснив розрахунок пені не у гривневому еквіваленті, а її розмір є значним у порівнянні з розміром заборгованості за кредитом, що є неприпустимим та порушує засади рівності учасників цивільних правовідносин. Окрім зазначеного, позивач вважає неправомірним нарахування банком штрафу у розмірі 8 278,41 доларів США, оскільки умовами кредитного договору не передбачено такого виду відповідальності, а сам розрахунок цього штрафу суперечить нормам ст.258 ЦК України.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № HAH2GA200000027 від 19.07.2007 р. у розмірі 165568 доларів США 19 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.05.2015 р. (20 грн. 81 коп. за 1 долар США) становить 3445474 грн.. 00 коп., з яких:

-заборгованість за кредитом 61984 доларів США 89 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.05.2015 р. становить 1289905 грн. 60 коп.,

-заборгованість за відсотками 35109 доларів США 57 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.05.2015 р. становить 730630 грн. 15 коп.,

-заборгованість з комісії 6660 доларів США 00 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.05.2015 р. становить 138594 грн. 60 коп.,

-заборгованість з пені 61813 доларів США 73 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.05.2015 р. становить 1286343 грн. 70 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1739 грн.85 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1739 грн.85 коп.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2, - про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_3, - про визнання недійсним договору поруки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та задовольнити зустрічні позови ОСОБА_3, ОСОБА_2 В обгрунтування скарги посилається на неповне з"ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказує на ті самі обставини, якими обґрунтовував свої позовні вимоги та заперечував проти первісних.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та задовольнити зустрічні позови ОСОБА_3, ОСОБА_2 В обгрунтування скарги посилається на неповноту та неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи внаслідок неправильного дослідження доказів чи оцінки. Звертає увагу на висновок судово-почеркознавчої експертизи, яким підтверджено, що ОСОБА_2 договорів поруки з ПАТ КБ «ПриватБанк» не укладав, свого підпису не ставив. Наполягає, що договір поруки не був спрямований на реальне настання правових наслідків, передбачених ним, оскільки невідома особа, яка від імені ОСОБА_2 підписала цей договір, не мала реальних намірів взяти на себе зобов'язання поручителя за кредитним договором. Вказує, що підписана власноруч ОСОБА_2 заявка про поруку від 26.06.2007 року на кредитний ліміт не замінює договору поруки від 19.07.2007 року.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що зявились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № HAH2GA00000027 (а.с.47-49, 115-117).

За умовами п.7.1. цього договору банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 19.07.2007 р. по 18.07.2017 р. включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 101083 долари США 07 центів на наступні цілі: 90000 доларів США 00 центів кредит на ремонт житлового будинку, а також 11083 долари США 07 центів на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми наданого кредиту в момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,0% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.6.2. цього договору (який проводиться згідно з п.6.2 та 2.2.11 при здійсненні останнього погашення кредиту).

Відповідно до п.6.4 кредитного договору розмір річної відсоткової ставки дорівнює 12-м місячним відсотковим ставкам (тобто 11,04% річних, виходячи з розрахунку 0,95% х 12 місяців). Період сплати визначено з 19-го по 24-те число кожного місяця, а погашення заборгованості встановлено наступним чином: щомісяця в період сплати позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п.3.1, 3.2, 3.4, винагороду, розраховану відповідно до п.1.1, 3.7 кредитного договору; у разі порушення вищевказаних термінів оплати (зокрема, оплати заборгованості не в повному обсязі), передбаченого графіком погашення заборгованості на 120 календарних днів, позичальник зобовязаний повернути (сплатити) суму кредиту (залишок заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені в повному обсязі в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

Відповідно до п.7.4 кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань за цим договором, які передбачені п.п.1.1, 2.2.4, 2.3.3 (тобто, у тому числі, щодо погашення кредиту), позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,46% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

У Додатку №1 до кредитного договору визначено графік погашення кредиту, яким встановлені щомісячні в період з 24.08.2007р. по 24.07.2012р (т.1 а.с.117).

Згідно з п.5.4 кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більш ніжна 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. та 5 відсотків від суми позову.

19.07.2007 р. між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № HAH2GA00000027, предметом якого є надання позичальником (іпотекодавцем) в іпотеку належного йому на праві власності житлового будинку №2 по вул. Чехова у с. Високий Харківського району Харківської області, - у забезпечення виконання позичальником зобовязань перед банком за вищевказаним кредитним договором.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом на 21.05.2015 р., її загальна сума становить 173858,61 доларів США, з яких:

-заборгованість за кредитом 61984,89 доларів США (у тому числі прострочене тіло - 30362,81 долари США),

-заборгованість за відсотками 35109,57 доларів США (у тому числі, прострочені відсотки 34739,77 доларів США),

-заборгованість з комісії 6660,00 доларів США (у тому числі прострочена комісія 6480,00 долари США),

-заборгованість з пені 61813,73 долари США,

-штраф (фіксована частина) 12,01 доларів США,

-штраф (відсоток від суми заборгованості) 8278,41 доларів США (а.с.39-42).

29.05.2015 р. банк направив ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повідомлення про необхідність погашення не пізніше 5 календарних днів з дати отримання цього повідомлення простроченої заборгованості на загальну суму 964778,29 доларів США, з яких: 30362,81 доларів США заборгованість за кредитом, 34824,18 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 6480,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 893111,30 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с.44-46).

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.09.2014 р. у справі №635/6886/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено позов банку та в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором у розмірі 108136 (сто вісім тисяч сто тридцять шість) доларів США 54 центи, що за курсом НБУ на 26.06.013 р. становить 864 010 грн. 94 коп., звернено стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 232,80 кв.м, житловою площею 93,10 кв.м, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Високий, вул..Чехова, 2, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № HAHGA00000027 від 19.07.2007 р., шляхом продажу банком з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-якій особі, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, на умовах та в порядку згідно зі ст.38 Закону України «Про іпотеку», з наданням повноважень, необхідних для здійснення продажу (т.1 а.с. 103-107).

Зазначене судове рішення набрало законної сили 07.10.2014 р., доказів на підтвердження реалізації предмету іпотеки на цей час не надано. На час вирішення справи апеляційним судом розмір заборгованості не є меншим, ніж заявлений позивачем.

Відповідачі заявили про застосування позовної давності.

За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З матеріалів справи вбачається, що вимога про погашення заборгованості за кредитом була направлена відповідачам 24.05.2015 року, з позовом до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося 20.07.2015 року.

Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобовязань за щомісячним погашенням платежів, зокрема в разі невиконання або неналежного виконання позичальником більш ніж 120 календарних днів своїх обовязків щодо своєчасної сплати кредиту та процентів, позичальник зобовязаний в останній день місяця, в якому відбулося порушення повернути кредит у повному обсязі, сплатити відсотки та штрафи, отже, сторони врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів.

Між тим, строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом було перервано згідно з ч.1 та ч.2 ст. 264 ЦК України у зв'язку з вчиненням позичальником ОСОБА_3 дій, які свідчать про визнання ним свого боргу за кредитним договором, а саме частковим погашенням заборгованості.

Так, із виписки по рахунку ОСОБА_3 за кредитним договором вбачається, що погашення заборгованості за кредитом востаннє було здійснено 28.10.2014 року.

Крім того строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом було перервано пред'явленням ПАТ КБ «ПриватБанк» позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, який було задоволено рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.09.2014 р., визначено розмір заборгованості на погашення якої звертається стягнення.

Розрахунок заборгованості пені в цій справі включає в себе заборгованість визначену рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.09.2014 р. та пеню визначену за рік до звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду з цим позовом, отже вимоги про стягнення пені заявлені позивачем також в межах позовної давності.

Нарахування процентів та пені після зміни строку виконання основного зобовязання не суперечить умовам договору та вимогам закону, оскільки зобов*язання виконано не було.

Із розрахунків позивача (т. 1 а. с. 39-42), крім іншого, вбачається порядок нарахування заборгованості дати та суми погашення відсотків, тіла кредиту, комісії та пені, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості. Крім того, позивачем надано виписку з особового рахунку, яка також відображає суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей за договором.

Зазначений розрахунок позивача в частині нарахування заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією в повній мірі відповідає умовам договору.

Між тим, суд першої інстанції не перевірив порядок нарахування пені, зокрема при обчисленні пені у доларах (всієї суми) і після цього приведенні цієї суми до еквівалента у гривні суд не звернув уваги на ч. 3 ст. 549 ЦК України відповідно до якої пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто відповідальність за прострочення. При цьому у національній валюті пеня повинна обчислюватись за кожен день прострочення і переводитись у гривню на час прострочення, а не на кінцевий строк нарахування пені, що значно впливає на кінцеву суму у зв'язку із зміною курсу іноземної валюти.

Положеннями п.4.1 кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п. п. п. 2.2, 2.2.3 цього договору (тобто з оплати відсотків та винагороди за користування кредитом), банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит виданий у іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Таким чином, судова колегія вважає, що визначаючи розмір пені слід виходити із розрахунку, наданого позивачем суду апеляційної інстанції (том 2 а.с. 143-195), за яким пеня нарахована за кожен день прострочення і переведена у гривню за курсом НБУ, що діяв на час прострочення.

Таким чином, стягненню підлягає заборгованість у розмірі 103 754 доларів США 46 центів та 666249 грн. 58 коп., з яких: - заборгованість за кредитом 61 984 доларів США 89 центів, - заборгованість за відсотками 35 109 доларів США 57 центів, - заборгованість з комісії 6 660 доларів США 00 центів, - заборгованість з пені 666249 грн. 58 коп.»

Підстав для зменшення пені колегія суддів не вбачає, оскільки її розмір не перевищує розмір основної заборгованості за кредитом.

Відповідачі, посилаючись на довідку ПАТ КБ «ПриватБанк» від 26 травня 2012 року про виконання зобов'язань за кредитним договором, надану ОСОБА_3, вважають зобов*язання виконаним.

Між тим, доводи ОСОБА_3 про погашення заборгованості спростовуються іншими матеріалами справи.

Так, дійсно, на виконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2011 року, зміненого рішенням апеляційного с Харківської області від 18 квітня 2012 року, Страхова компанія «Кредо» 15 травня 2012 року на транзитний рахунок ОСОБА_3 у ПАТ КБ «ПриватБанк» перерахувала 791 963 грн. в рахунок погашення кредитного зобов'язання ОСОБА_3, у зв*язку з чим ПАТ КБ «ПриватБанк» 26 травня 2012 року видано ОСОБА_3 довідку про виконання зобов'язань за кредитним договором, на яку він посилається.

Однак, рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2012 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 гру 2011 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2012 року скасовані, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ТДВ «Страхова компанія «Кредо», ПАТ КБ «ПриватБанк про захист прав споживачів, стягнення виплат страхового відшкодування та збитків - відмовлено.

Як вбачається з довідки ТДВ «Страхова компанія «Кредо» № 30/04-14 від 30 квітня 2014 р. у зв'язку зі скасуванням судових рішень, на підставі яких ТДВ «Страхова компанія «Кредо» перерахувало на рахунок ОСОБА_3 791963 грн. 29 коп., ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно виписки від 26 червня 2013 року на підставі меморіального ордеру від 26 червня 2013 року повернуло на користь ТДВ «Страхова компанія «Кредо» кошти в сумі 513 грн. 40 коп. Залишок неповернутої суми в розмірі 277958 грн. 89 коп. залишився в розпорядженні ОСОБА_3, щодо повернення цієї суми Страхова компанія «Кредо» веде претензійну роботу.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що заборгованість ОСОБА_3 за кредитом відсутня.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

В матеріалах справи міститься копія договору поруки № HAH2GA00000027 від 19.07.2007 р., сторонами якого зазначено ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 (а.с.50, 130), а також його оригінал (т.1 а.с.190).

Згідно з п.1 та п.16 договору поруки його предметом є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником (боржником), ОСОБА_3В, зобовязань за кредитним договором від 19.07.2007 р. №HAH2GA00000027, за яким кредитор надав боржнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у розмірі 101083,07 доларів США на ремонт квартири у сумі 90000,00 доларів США, у сумі 11083,07 доларів США на сплату страхових платежів, а боржник повинен виконати зобовязання з повернення кредиту, наданого у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у розмірі 101083,07 доларів США на ремонт квартири у сумі 90000,00 доларів США, у сумі 11083,07 доларів США на сплату страхових платежів у строк з 19.07.2007р. по 8.07.2007р. включно, а також зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% за місяць з періодом сплати з 19 по 24 число кожного місяця, щомісячної оплати у сумі 1429,62 долари США для погашення заборгованості за кредитним договором (яка включає заборгованість за кредитом, відсотками та комісією), зі сплати відсотків за користування кредитом при порушенні боржником зобовязань з погашення кредиту у розмірі 2,46% за місяць від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом, зі сплати винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту в момент його надання та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотків за дострокове погашення кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, зі сплати пені у розмірі 1% (у гривневому еквіваленті) від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №4660/4661 від 16.05.2016 р. підпис від імені ОСОБА_2 в договорі поруки № HAH2GA00000027 від 19.07.2007 р., укладеному між «ПриватБанком» та ОСОБА_2, розташований на зворотньому боці в графі «19.2 ПОРУЧИТЕЛЬ:» в рядку «Підпис_____Гузь Б.В.», - виконаний за допомогою пасти для кулькових ручок рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів, не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_2 (т.1 а.с.221-230).

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 цієї статті.

Статтями 10,60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд першої інстанції у відповідності до зазначених норм надав оцінку доказам, що містяться в матеріалах справи у їх сукупності, та встановив обставини справи, на підтвердження яких ці докази надано.

Так, задовольняючи позовні вимоги до поручителя ОСОБА_2, не приймаючи до уваги висновок почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції правильно виходив з того, що факт укладання оспорюваного договору поруки підтверджено та не спростовано.

Так, ОСОБА_2, ще у 2012 році, звертався до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору поруки припиненим, при цьому ОСОБА_2 факт укладення договору поруки не заперечував, напроти прямо на це вказував.

А саме, обґрунтовуючи позовні вимоги у тій справі, ОСОБА_2 вказував, що між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» 19.07.2007 р. був укладений договір поруки № HAH2GA00000027, відповідно до якого він відповідає власним майном за виконання зобов*язання ОСОБА_3 за кредитним договором № HAH2GA00000027 від 19.07.2007 р. (том 2 а.с. 36, 209). ОСОБА_2 вважав поруку припиненою через те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» без його згоди двічі збільшував процентну ставку за кредитним договором з ОСОБА_3 Факт укладення оспорюваного договору поруки між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 встановлено рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.08.2012 року (ухвала про виправлення описки того ж суду від 25.11.2016 року), ухваленим за результатами розгляду вказаного позову ОСОБА_2, у задоволенні якого відмовлено.

Крім цього суд першої інстанції правильно надав оцінку матеріалам кредитної справи, а саме заявці про поруку на кредитний ліміт підписану ОСОБА_2, в якій він просить прийняти його поруку для надання кредитного ліміту ОСОБА_3 у сумі сто тисяч доларів США на строк 120 місяців для реставрації (реконструкції) будинку та у якості забезпечення може надати свої доходи (т.1 а.с.129).

За таких обставин, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідачів в солідарному порядку.

При цьому порука ОСОБА_2 не є припиненою, оскільки за умовами п. 12 договору поруки, порука припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині суми стягнення, підставою для чого, згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Керуючись ч.1 ст. 289, 303, 304, 305, 307, п.4 ч.1 ст.309, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2016 року змінити в частині суми стягнення.

Другий абзац резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

«Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № HAH2GA200000027 від 19.07.2007 р. у розмірі 103 754 доларів США 46 центів та 666249 грн. 58 коп , з яких:

- заборгованість за кредитом 61 984 доларів США 89 центів,

- заборгованість за відсотками 35 109 доларів США 57 центів

- заборгованість з комісії 6 660 доларів США 00 центів,

- заборгованість з пені 666249 грн. 58 коп.»

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_5