Справа № 463/3945/16 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/1705/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 08 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_3 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішеннями у задоволенні позову ОСОБА_2 до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_3 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, районний суд не врахував, що 18.01.1991 року вона та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, однак з 1996 року фактичні шлюбні відносини між ними припинились, після чого почала проживати однією сім'єю з ОСОБА_4 За час їхнього спільного проживання, у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, біологічним батьком якого є ОСОБА_4 Оскільки на момент народження сина шлюб офіційно не був розірваним, батьком дитини записано її тодішнього чоловіка ОСОБА_3 Шлюб між нею та останнім офіційно розірвано 04.05.2001 року, а 17.03.2007 року зареєстровано шлюб з ОСОБА_4 Внаслідок ДТП, що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 загинув. За результатами аналізу ДНК, проведеного щодо біологічних зразків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (останній є сином ОСОБА_4 від першого шлюбу), з вірогідністю 97,9 %, обоє мають одного біологічного батька. Визнання батьківства є необхідним для отримання пенсії по втраті годувальника та страхового відшкодування на утримання сина після смерті ОСОБА_4

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов»язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Кодекс про шлюб та сім'ю України втратив чинність 01.01.2004 року.

Відповідно до ст. 52 Кодексу про шлюб та сім'ю України походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків.

Правила державної реєстрації актів громадянського стану і зокрема народження визначались Главою 20 Розділу V Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Згідно ст. 163 Кодексу про шлюб та сім'ю України реєстрація народження провадиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них, а в разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження - за заявою родичів, інших осіб або адміністрації лікувального закладу, в якому перебувала мати під час народження дитини.

Відповідно до ст. 166 Кодексу про шлюб та сім'ю України ім'я по батькові і прізвище дитини при реєстрації її народження і відомості про батьків записуються відповідно до правил, передбачених статтями 54, 55, 62, 63 цього Кодексу.

Згідно ст. 54 Кодексу про шлюб та сім'ю України батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них.

Можливість оспорення батьківства визначалось ст. 56 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Кодексу про шлюб та сім'ю України особа, записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис. Якщо до цього часу особа, записана як батько або як мати, була неповнолітньою, річний строк обчислюється з часу досягнення нею вісімнадцяти років.

Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 розірвано 04.05.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5, батьками якого записано позивача ОСОБА_7 та відповідача ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с. 9).

На момент державної реєстрації народження неповнолітнього ОСОБА_5 чинним був Кодекс про шлюб та сім'ю України від 20.06.1969 року, на підставі якого проводилась державна реєстрація народження ОСОБА_5

Можливість оспорення батьківства матір'ю дитини за чинним на даний час СК України визначено ст. 138 цього Кодексу.

Таке оспорювання батьківства можливе лише за наявності заяви іншої особи про визнання свого батьківства щодо цієї дитини (ч. 2 ст. 138 СК України).

Крім того, як і за Кодексом про шлюб та сім'ю України, так і за Сімейним Кодексом України до вимог жінки про оспорювання батьківства свого чоловіка застосовується також спеціальна позовна давність в один рік (ч. 3 ст. 138 СК України).

Враховуючи те, що ні позивач, ні ОСОБА_4, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 20.04.2016 року (а.с. 10), не зверталися з вимогами про встановлення батьківства ОСОБА_4 відносно неповнолітнього ОСОБА_5 в межах строку, передбаченого ч. 3 ст. 138 СК України, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 08 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.