Справа № 567/790/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Мельниченко Т.М.

з участю

представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на майно

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до Хорівсьської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно звернулися ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до погосподарської книги за ОСОБА_7, яка на даний час померла, рахується садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул.Соколюка, 49 і право на зазначене майно мають вони, як члени колишнього колгоспного двору та ОСОБА_2., як спадкоємець ОСОБА_7

Вказують, що дане будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору та станом на 1991 рік у ньому були зареєстровані та проживали вони разом з ОСОБА_8, а тому як члени колгоспного двору мають право на 1/4 його частину кожен. Позивач ОСОБА_2 зазначає, що вона як спадкоємець ОСОБА_8 за заповітом ОСОБА_7 має право на 1/4 частину зазначеного будинковолодіння, але не може реалізувати свого права на майно, так як за життя мати не зареєструвала за собою право власності на будинковолодіння та не виготовила свідоцтво про право власності на нього, що неможливо зробити зараз в звязку з її смертю.

Представник Хорівської сільської ради Острозького району в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій позов визнав та просить справу розглянути за його відсутності.

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала, просить суд позов задовольнити.

Представник позивачів в судовому засіданні пояснила, що фактично у власності ОСОБА_7, яка на даний час померла, перебувала 1/4 частина житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул. Соколюка, 49, а інші 3/4 частини вказаного будинковолодіння належать позивачам як колишнім членам колгоспного двору.

Вказала, що дане будинковолодіння відносилося до типу колгоспного двору та станом на 15 квітня 1991 року у ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_9, а отже належало їм в рівних частинах.

02.12.2015 року ОСОБА_7 померла, а відповідно до заповіту від 04.03.2004 року, ОСОБА_7 усе своє майно заповіла ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, до складу якої, зокрема, увійшла 1/4 частина житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул. Соколюка, 49.

Пояснила, що за життя ОСОБА_7 не виготовила необхідної технічної документації, не зареєструвала за собою право власності на будинковолодіння та не виготовила свідоцтво про право власності на нього, що неможливо зробити зараз в звязку з її смертю.

Просить позов задовольнити та визнати за ОСОБА_2 як членом колгоспного двору та спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 право власності на 1/2 частку садибного житлового будинку, що розташований в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул.Соколюка, 49 та визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як членами колишнього колгоспного двору право власності на 1/4 частину вказаного садибного житлового будинку за кожним.

Суд, вислухавши представника позивачів, вивчивши матеріали справи, та матеріали спадкової справи, вважає, що позов про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями доведений і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що фактично у власності ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 перебував садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул.. Соколюка, 49.

З довідок Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області встановлено, що житловий будинок, що знаходиться в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул. Соколюка, 49 станом на 1991 рік відносився до суспільної групи колгоспний двір та на момент 15.04.1991 року в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_9

Згідно виписки з погосподарської книги №5 (особовий рахунок №0416-1), що житловий будинок №49 по вул. Соколюка в с.Хорів Острозького району рахується за померлою ОСОБА_7

З технічного паспорту на садибний житловий будинок №49 по вул.Соколюка в с.Хорів Острозького району вбачається, що його власником зазначена ОСОБА_7 та даний житловий будинок А-1 складається з коридору 1-1-1, коридору 1-1-2, житлової 1-1-3, житлової 1-1-4, житлової 1-1-5, житлової 1-1-6, кухні 1-1-7 та господарсько-побутових будівель: веранди а, ганку а1, літньої кухні Б, погребу Г, сараю Д, сараю Ж, огорожі №1, воріт №2, колодязю К, вбиральні В.

Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках належав житловий будинок з надвірними будівлями в с.Хорів Острозького району по вул. Соколюка, 49.

Зі свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №182910 встановлено, що ОСОБА_7 померла 02.12.2015 року. Відповідно до заповіту від 04.03.2004 року, ОСОБА_7 усе своє майно заповіла ОСОБА_2 З довідки приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу та спадкової справи встановлено, що після смерті ОСОБА_7, померлої 02.12.2015 року заведено спадкову справу №21/2016 за 2016 рік, спадкоємцем майна померлої є ОСОБА_2, дочка спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч..1, 2 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Оскільки для ОСОБА_7 як члена колгоспного двору у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул. Соколюка, 49, належала 1/4 частка, а тому право на неї перейшло до ОСОБА_2 як спадкоємця за заповітом.

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 зазначеного Кодексу).

За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В той же час, право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_7 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст.1216, 1233 ЦК України ОСОБА_2 має право на спадщину після смерті ОСОБА_7, то за нею як спадкоємцем за заповітом слід визнати право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться с. Хорів Острозького району по вул. Соколюка, 49.

Окрім того, беручи до уваги те, що позивачі були членами колгоспного двору і на 15.04.1991 рік не втратили права на частку в його майні, суд вважає, за можливе задовольнити позовну заяву і в цій частині та визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_4 як членами колишнього колгоспного двору право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул. Соколюка, 49, за кожним.

На підставі п. 4 ст.. 25, п. 11 ч.1 ст. 346, ст.. 328, 1216, 1233, 1269, 1299 ЦК України, ст. 123 ЦК УРСР, Закону України "Про власність", керуючись ст.. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_7 та як членом колишнього колгоспного двору право власності на 1/2 частину садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які знаходиться в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул. Соколюка, 49.

Визнати за ОСОБА_3 як членом колишнього колгоспного двору право власності на 1/4 частину садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які знаходиться в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул. Соколюка, 49.

Визнати за ОСОБА_4 як членом колишнього колгоспного двору право власності на 1/4 частину садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які знаходиться в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул. Соколюка, 49.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_11