Ухвала

іменем україни

22 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Харківської міської ради, комунального підприємства «Харківське міське БТІ», ОСОБА_6, ОСОБА_7, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції про визнання недійсним іскасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 березня 2008 року вона та ОСОБА_6 звернулися до Київської районної у м. Харкові ради з метою оформлення документів про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у рівних частинах за кожним із них. Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради від 3 червня 2008 року № 100-8 визнано право та надано дозвіл їй та ОСОБА_6 звернутися до комунального підприємства «Харківське міське БТІ» (далі - КП «Харківське міське БТІ») для оформлення свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок. Однак на підставі розпорядження голови Київської районної у м. Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933 свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок видано лише ОСОБА_6, який 17 липня 2008 року зареєстрував право власності на нього у КП «Харківське міське БТІ».

За захистом своїх порушених прав вона та її чоловік ОСОБА_8 звернулися до Дзержинського районного суду м. Харкова, постановою якого від 13 жовтня 2011 року їхній позов було задоволено, визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Київської районної у м. Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року було скасовано та відмовлено у задоволенні їхніх позовних вимог. Постановою Вищого адміністративного суду України від 1 квітня 2015 року постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року скасовано, їхній позов про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Київської районної у м. Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933 задоволено.

Позивач зазначала, що оскільки вищезазначене розпорядження було підставою для видачі свідоцтва на право власності на вищезазначене нерухоме майно від 11 липня 2008 року серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_6, то воно є недійсним та відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності на зазначене нерухоме майно підлягає скасуванню.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11 липня 2008 року серії НОМЕР_1, видане головою Київської районної у м. Харкові ради, про право власності ОСОБА_6 на житловий будинок літ. «А-2», загальною площею 1 513 кв. м, житловою площею 256,1 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на житловий будинок літ. «А-2», що розташований за вищезазначеною адресою.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5

У касаційній скарзі та уточненнях до неї ОСОБА_5 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції правильно виходив із встановлених у справі обставин, які свідчать про те, що 3 червня 2008 року виконавчим комітетом Київської районної в м. Харкові ради було прийнято рішення № 100-8, яким затверджено акт від 25 березня 2008 року державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом двоповерхового житлового будинку літ. «А-2», загальною площею 1 513 кв. м, житловою площею 256,1 кв. м, по АДРЕСА_1 Запропоновано ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернутися до КП «Харківське міське БТІ» з питання оформлення свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на виконання цього рішення звернулися до КП «Харківське міське БТІ». Проте розпорядженням голови Київської районної у м. Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933 свідоцтво про право власності на житловий будинок літ. «А-2» по АДРЕСА_1 м. Харкові було видано лише ОСОБА_6

На підставі розпорядження від 11 липня 2008 року № 933 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11 липня 2008 року серії НОМЕР_1, згідно з яким за ОСОБА_6 визнано право власності на житловий будинок літ. «А-2» по АДРЕСА_1

Згідно із вказаним свідоцтвом 17 липня 2008 року ОСОБА_6 зареєстрував право власності на зазначене нерухоме майно в КП «Харківське міське БТІ».

ОСОБА_5, ОСОБА_8 оскаржили розпорядження голови Київської районної у м.Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933 у порядку адміністративного судочинства.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року їхній позов було задоволено та визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Київської районної у м. Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року скасовано та відмовлено у задоволенні їхніх позовних вимог.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 1 квітня 2015 року постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року скасовано. Позов ОСОБА_5, ОСОБА_8 задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Київської районної у м. Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933.

Суд першої інстанції, прийнявши до уваги обставини, які були встановлені у постанові Вищого адміністративного суду України від 1 квітня 2015 року, та те, що визнане незаконним та скасоване розпорядження голови Київської районної у м.Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933 було підставою для видачі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 11 липня 2008 року серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_6, згідно з яким за останнім визнано право власності на житловий будинок літ. «А-2» по АДРЕСА_1 у м. Харкові, дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявні підстави для скасування оскаржуваного свідоцтва та відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на вищезазначене нерухоме майно.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на вимогах закону.

Скасовуючи законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вдався до переоцінки доказів, зокрема показань свідків, які були досліджені місцевим судом, й, не досліджуючи нових доказів, дійшов помилкового висновку про недоведеність заявлених ОСОБА_5 позовних вимог.

Однак такий висновок апеляційного суду не відповідає встановленим у справі обставинам та наявним у справі доказам, яким суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України надав належну оцінку.

Ураховуючи наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2016 року скасувати, рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак Головуючий Судді: