Справа № 345/4197/17
Провадження № 6/345/72/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші подання старшого державного виконавця Тарасової Х.М. Калуського міськрайонного відділу державного виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, суд -

встановив:

що старший державний виконавець Тарасова Х.М. Калуського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області звернулася до суду із зазначеним поданням, яке обґрунтовує тим, що на виконанні Калуського міськрайонного ВДВС перебуває виконавче провадження № 54760121 з виконання постанови № 3015/20900/17 від 17.07.2017 про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави 8500,00 грн. адміністративного штрафу. Оскільки, ОСОБА_1 добровільно постанову не виконує, штраф не сплачує, тому старший державний виконавець звернулась до суду із зазначеним поданням.

У судове засідання державний виконавець не зявився.

Суд, перевіривши подання, вважає, що воно не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв'язання спорів у цій сфері регулюється ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Згідно положень данного закону, громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках; якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8). Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу ДВС за поданням державного виконавця, погодженим з начальником ВДВС.

З огляду на значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно постанови у справі про порушення митних правил № 3015/20900/17 від 17.07.2017 на громадянку ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн., яка надіслана Гаврилів 18.07.2017. Проте у даній постанові у графі «Копію постанови отримав» немає підпису ОСОБА_1 та відсутні будь-які інші дані про підтвердження отримання нею цієї постанови, що свідчить про не доведення обізнаності ОСОБА_1 проте, що на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Державним виконавцем 22.09.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку 22.09.2017 надіслано боржнику ОСОБА_1 (а.с. 7, 8). Однак, немає підтверджуючих даних про отримання боржником даної постанови, що дає підстави вважати, що ОСОБА_1 також не обізнана із даною постановою. 31.10.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, яка цього ж дня була надіслана боржнику, однак відсутні дані про підтвердження отримання ОСОБА_1 цієї постанови (а.с. 9, 10).

До подання долучено запити у ПФУ, ДФС, Управління Держгеокадастру, Регіональний сервісний центр МВС в Івано-Франківській області Територіальний сервісний центр 2642, ДПС України (а.с. 13, 15, 17). Згідно відповідей із цих установ будь-якого майна у боржника не виявлено, а також ОСОБА_1 пенсію не отримує та не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами (а.с. 16, 18, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27). Згідно Інформаційної довідки з реєстру прав на нерухоме майно від 05.12.2017, нерухоме майно у боржника відсутнє (а.с. 19). Згідно відповіді з ДПС України 27.09.2017 № 12286, ОСОБА_1 систематично перетинає державний кордон України (а.с. 14). Згідно акту від 30.11.2017 про вихід державного виконавця за адресою проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, двері у будинку зачинені і ніхто не відкликається.

Також у матеріалах подання міститься виклик боржника ОСОБА_1 до державного виконавця на 04.10.2017 (а.с. 11). Однак, у виклику відсутні основні реквізити передбачені для документа такого виду, а саме, дата його оформлення та дата надіслання адресату, які засвідчують рух даного документа. А також, відсутні підтверджуючі дані про отримання ОСОБА_1 цього виклику, що свідчить про неналежне повідомлення боржника про зобовязання зявитись до державного виконавця.

З огляду на наведене, суд вважає, що боржнику ОСОБА_1 відомо про наявність накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. та відкриття виконавчого провадження про примусове стягнення з неї даного штрафу, оскільки відсутні докази про вручення їй відповідних постанов.

Таким чином, наявність самої заборгованості не може свідчити про ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на неї обов'язків. На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань, покладених на неї постановою, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Тому, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на неї постановою обов'язків.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за вийнятком обмежень, які встановлюються законом.

Оскільки державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язання, тому враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні подання старшого державного виконавця Тарасової Х.М. Калуського міськрайонного відділу державного виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу слід відмовити.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. ст. 5, 6, 11, 52 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України й керуючись ст. ст. 210, 377 1 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні подання старшого державного виконавця Тарасової Х.М. Калуського міськрайонного відділу державного виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду ІваноФранківської області через Калуський міськрайонний суд ІваноФранківської області шляхом подання апеляційної скарги на неї протягом 5 ти днів з часу проголошення, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Головуючий: