Справа №591/2762/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1717/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 жовтня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення коштів за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до ОСОБА_3 з позовом, у якому зазначалося, що відповідно до складеної та підписаної відповідачкою заяви № б/н від 22 березня 2010 року остання отримала кредит у розмірі 5200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобовязань за нею станом на 23 квітня 2017 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 12044 грн. 78 коп., яку позивач і просив стягнути з неї в судовому порядку.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 жовтня 2017 року на часткове задоволення позову постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» 1354 грн. 91 коп. заборгованості за кредитним договором.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «ПриватБанк» ставиться питання про скасування рішення в частині відмови в задоволенні позову та ухвалення в цій частині нового про задоволення цих вимог, з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір та відмовляючи у стягненні процентів, штрафів та пені, суд виходив з того, що сплата цих сум не була обумовлена сторонами у договорі, а передбачений законом розмір процентів розрахований позивачем не був.

Утім в повній мірі погодитися з даним висновком місцевого суду не можна з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 22.03.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви та довідки банку про умови кредитування з використанням кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» за яких відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5200 грн. на платіжну картку (а. с. 10, 104).

Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» за вищезазначеним договором відповідач отримала кредитну картку зі строком дії до останнього дня серпня 2015 року, а потім неодноразово здійснювався перевипуск карток і остання картка, отримана відповідачем зі строком дії до останнього дня серпня 2017 року, а отже до 31 серпня 2017 року (а. с.105).

Таким чином, колегією суддів встановлено, що відповідач уклала кредитний договір на умовах передбачених Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і отримала кредитний ліміт на кредитну картку у сумі 5200 грн.00 коп. та користувалась кредитним лімітом і дана обставина підтверджується письмовими доказами у справі.

З наданих позивачем розрахунків слідує, що у звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором за відповідачкою станом на 23 квітня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 12044 грн. 78 коп., з яких: 1354 грн. 91 коп. - заборгованість за кредитом; 2654 грн. 35 коп. по процентах за користування кредитом; 6985 грн. 77 коп. за пенею; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 549 грн. 75 коп. штрафу (процентна складова) (а. с. 7, 8-9).

Власного розрахунку заборгованості відповідачка не надала.

Розрахунок щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також в Умовах і правилах надання банківських послуг .

Проте, лише зазначена Довідка підписана позичальником, а Умови і правила всупереч вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінал цього документу кредитором відповідачу переданий не був, у звязку з чим його не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року.

Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Колегія суддів вважає, що всупереч вимогам ст.ст. 10, 57 - 60 ЦПК України позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження того, що за час дії договору мав право на нарахування підвищених відсотків за користування кредитом (42%), оскільки умовами укладеного договору, зокрема Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду, яка підписана позичальником і є складовою частиною укладеного договору, розмір відсотків за користування кредитними коштами становив 2.5% у місяць (30% річних) і нарахування підвищених відсотків не передбачено.

Відтак, розмір процентів, виходячи з умов укладеного між сторонами договору, за період з 22.03.2010 року по 23.04.2017 року складає 1467 грн.46 коп.

При вирішення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми пені та штрафу, колегія суддів керується правовою позицією викладеною Верховним Судом України у постанові № 6-2003 цс 15 від 21 жовтня 2015 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для судів і якою визначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З Довідки про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, а отже є складовою частиною кредитного договору, вбачається, що пеня у розмірі 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць нараховується за несвоєчасне погашення заборгованості, а штраф у розмірі 500 грн. + 5% суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій нараховується за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань. Таким чином, позивачем за одне й те саме порушення одночасно застосовується штраф і пеня, що є подвійною цивільно-правовою відповідальністю, а отже заборонено законом.

Виходячи з вищезазначеного підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за пенею у сумі 600 грн. 00 коп., а вимоги про стягнення штрафу задоволенню не підлягають.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що рішення місцевого підлягає зміні в частині розміру заборгованості по кредитному договору і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 березня 2010 року у сумі 3422 грн.37 коп., яка складається з: 1364 грн.91 коп. заборгованість за кредитом, 1467 грн.46 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 600 грн.00 коп. заборгованість за пенею.

У звязку із частковим задоволенням апеляційної скарги, в порядку передбаченому ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати у справі і пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» частково понесені судові витрати по справі за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 448 грн.00 коп. та 492 грн.80 коп. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 жовтня 2017 року змінити в частині розміру заборгованості за кредитним договором та розподілу судових витрат .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 березня 2010 року у сумі 3422 грн.37 коп., яка складається з: 1364 грн.91 коп. заборгованість за кредитом, 1467 грн.46 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом , 600 грн.00 коп. заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 448 грн.00 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат за розгляд справи у суді першої інстанції та 492 грн.80 коп. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього дня на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -