Провадження №4-с/760/159/17
Справа №760/9784/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», заінтересована особа: ОСОБА_1, на дії старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Саковича Станіслава Юрійовича, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Саковича С.Ю.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.10.2015 року суддею Солом'янського районного суду м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі, яким позовні вимоги АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.

Зазначає, що 19.02.2016 року АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» маючи намір виконати рішення Солом'янського районного суду м. Києва звернулось до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження.

04.03.2016 року Солом'янським районним відділом ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження №50365172.

10.06.2016 року старшим державним виконавцем Солом'янського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Саковичем С.Ю. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Також зазначив, що 24.05.2017 року АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» отримало постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 08.02.2017 року ВП №50365172, яка винесена старшим державним виконавцем Солом'янського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Саковичем С.Ю.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачеві є те, що у боржника не має майна, на яке можна звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вважає, що державний виконавець по виконавчому провадженню №50365172 виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з порушенням норм матеріального права, та вона має бути скасована.

На підставі викладеного просив скаргу задовольнити.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій скаргу підтримав та просив її розглядати без його участі.

Представник Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві та заінтересована особа в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, вважає за можливе розглянути скаргу у їх відсутність з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби розглядаються загальними судами за участю як заінтересованих осіб, так державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги, заяви чи подання.

Виходячи з цього та належного повідомлення Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві та ОСОБА_1 про час розгляду справи, суд вважає їй неявку такою, що може призвести до штучного затягування розгляду справи, в умовах існуючих процесуальних строків її розгляду і вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, врахувавши заяву представника скаржника, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 28.10.2015 року Солом'янським районним судом м. Києва було задоволено позовну заяву Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованість за договором від 22.03.2013 року № НОМЕР_1 в розмірі 37601,89 грн.

Зазначене рішення набрало законної сили 25.12.2015 року.

09.02.2016 року Солом'янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист по даній справі.

04.03.2016 року старшим державним виконавцем Солом'янського районного відділу ДВС в м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сакович С.Ю. на підставі зазначеного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження (ВП 50365172).

10.06.2016 року старшим державним виконавцем Солом'янського районного відділу ДВС в м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сакович С.Ю. при примусовому виконанні виконавчого листа №760/16960/15-ц від 09.02.2016 року виданого Солом'янським районним судом м. Києва було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

08.02.2017 року старшим державним виконавцем Солом'янського районного відділу ДВС в м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сакович С.Ю. при примусовому виконанні виконавчого листа №760/16960/15-ц від 09.02.2016 року виданого Солом'янським районним судом м. Києва було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Скаржник вважає, що державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов`язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника, у зв'язку з чим просив скасувати постанову старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сакович С.Ю. від 08.02.2017 року ВП №50365172 про повернення виконавчого документа стягувачу, на що слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частина 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

При розгляді справи по суті судом неодноразово направлявся запит до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про надання належним чином завіреної копії виконавчого провадження №50365172.

Проте, Відділом зазначені запити були проігноровані, матеріали виконавчого провадження до суду надіслано не було.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем не було використано наданого обсягу прав закріплених в ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема:

Не отримано інформацію від Головного управління держгеокадастру у м. Києві щодо зареєстрованих за боржником земельних ділянок;

Не перевірено право власності за боржником на нерухоме майно в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна;

Не отримано інформацію з Інспекції державного технічного нагляду щодо наявності зареєстрованої за боржником сільгосптехніки;

Не отримано інформацію з Інспекції головного державного реєстратора флоту України про наявність зареєстрованих річкових і маломірних плавзасобів за боржником;

Не отримано інформацію з Головного управління Державної міграційної служби України про надання інформації чи звертався боржник із заявою про отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон;

Не було направлено заяву до місцевого суду з поданням щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови та порядок виконання рішень, ухвал судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувачі і боржники. Вони мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, брати участь у проведені виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заявляти відводи та оскаржувати дії ( бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуються іншими правами, наданими цим Законом.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 вказаного Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12 вказаного Закону).

За таких обставин, суд погоджується з твердженнями скаржника, що державним виконавцем не в повному обсязі здійснена робота по виконанню судового рішення, а тому приходить до висновку про скасування постанови державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Саковича С.Ю. від 08.02.2017 року ВП №50365172 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 57-60, 74-76, 169, 209, 212-214, 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», заінтересована особа: ОСОБА_1, на дії старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Саковича Станіслава Юрійовича - задовольнити.

Визнати неправомірними дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Саковича Станіслава Юрійовича, пов'язані із винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.02.2017 року у виконавчому провадженні №50365172.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Саковича Станіслава Юрійовича про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.02.2017 року ВП №50365172.

Зобов'язати старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Саковича Станіслава Юрійовича відновити виконавче провадження №50365172.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя