Справа № 201/2671/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пісчанської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи Житлово-будівельний кооператив № 235, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Підберезна Н.В., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_5 під час перебування у зареєстрованому шлюбі з матір'ю ОСОБА_1 - ОСОБА_6, у повному обсязі сплатив пай за квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та оскільки на час його смерті він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, з якою і мешкав, вона є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, а ОСОБА_2 у встановлені законом строки звернулась до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_1 у встановлені законом строки звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте і ОСОБА_2, і ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв після смерті батька і матері відповідно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За викладених обставин позивачі просили: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, а також представник ОСОБА_2 надали суду заяви про розгляд даної цивільної справи без їхньої участі, на задоволені позову наполягали.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення.

Треті особи та їх представники в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі , чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_3 /а. с. 15/, а матір'ю ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, прізвище якої було змінено на «Коваленко» внаслідок укладання шлюбу, є ОСОБА_7, прізвище якої було змінено на «ОСОБА_7» внаслідок розірвання шлюбу /а. с. 24, 25/.

ОСОБА_5 як члену ЖБК № 235 виконкомом Дніпропетровської міської ради 26 січня 1978 року був виданий ордер № 1492 на зайняття 1 кімнати площею 19,2 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 /а. с. 18-19/.

24 квітня 1981 року Кіровським РАЦС м. Дніпропетровська був зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 /а. с. 23/.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а. с. 11/, та після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Підберезної Н.В. звернулась ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, повідомивши при цьому, що іншим спадкоємцем за законом є дружина померлого ОСОБА_7 /а. с. 123/, а також 06 жовтня 2015 року - ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка /а. с. 96 зворот/.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 /а. с. 10/. Після її смерті до приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Отроцюк О.В. 28 березня 2016 року звернулась ОСОБА_10 із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь ОСОБА_1 /а. с. 72/, а також - ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 /а. с. 73/.

З довідок ЖБК № 235 № 44 від 05 жовтня 2015 року /а. с. 116/, № 131 від 27 жовтня 2016 року /а. с. 20/, № 132 від 27 жовтня 2016 року /а. с. 21/ вбачається, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкав разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1, вартість якої в сумі 4478 рублів сплачені в повному обсязі.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 дана квартира має загальну площу 38,2 м2, житлову - 19,2 м2, та складається з: 1-коридору площею 4,1 м2, 2-житлової площею 19,2 м2, 3-кухні площею 9,1 м2, 4-савузла площею 3,5 м2, 5-комори площею 1,3 м2, І-балкону площею 1,0 м2 /а. с. 60-63/.

Згідно з даними КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради станом на 31 грудня 2012 року в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні відомості про право власності за адресою: АДРЕСА_1 /а. с. 53, 106, 124/, у зв'язку з чим постановами приватних нотаріусів Дніпровського міського нотаріального округу від 10 травня 2017 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на відповідні частини вказаної квартири /а. с.138, 140/.

Статтею 15 ЗУ «Про власність», який був чинним на момент сплати у повному обсязі ОСОБА_5 паю за спірну квартиру, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (пункти 8 та 2 відповідно) - у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкоємець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи, що на день смерті ОСОБА_5 останньому на законних підставах у відповідності до ст. 15 ЗУ «Про власність» та постанови пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» належало право власності на квартиру АДРЕСА_1, а його дружина ОСОБА_7 на час його смерті проживала разом із чоловіком в зазначеній квартирі та у встановлені законом строки звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте померла раніше, ніж змогла отримати відповідні свідоцтва, приймаючи до уваги, що і позивачі у встановлені законом строки звернулись до нотаріальних органів із заявами про прийняття спадщини після смерті батьків, а інша спадкоємиця ОСОБА_7 - ОСОБА_10 відмовилась від своєї частки спадщини на користь ОСОБА_1, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за можливе визнати за позивачами право власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 за кожною, задовольнивши таким чином позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи Житлово-будівельний кооператив № 235, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Підберезна Н.В., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка має такі технічні характеристики: загальну площу 38,2 м2, житлову - 19,2 м2, складається з: 1-коридору площею 4,1 м2, 2-житлової площею 19,2 м2, 3-кухні площею 9,1 м2, 4-савузла площею 3,5 м2, 5-комори площею 1,3 м2, І-балкону площею 1,0 м2.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка має такі технічні характеристики: загальну площу 38,2 м2, житлову - 19,2 м2, складається з: 1-коридору площею 4,1 м2, 2-житлової площею 19,2 м2, 3-кухні площею 9,1 м2, 4-савузла площею 3,5 м2, 5-комори площею 1,3 м2, І-балкону площею 1,0 м2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.О. Демидова