Справа № 750/9525/14
Провадження № 2/750/2/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

за участі секретаря - Юрченко І.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

17.09.2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість в сумі 45136,71 доларів США, що складається з 37426,85 доларів США заборгованості за кредитом, 7709,86 доларів США заборгованості по процентам та 46093,53 грн. пені, а також судових витрат.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_2 Д М. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, представником відповідача надані від її імені заперечення проти позову.

Заслухваши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 02.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 45000 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 14% річних за користування ним з кінцевим терміном повернення до 01 червня 2038 року (а.с. 6-12 (том 1).

Факт отримання кредитних коштів за договором про надання споживчого кредиту № 0 підтверджується заявою ОСОБА_3 про зарахування грошових коштів в сумі 45000 доларів США на поточний рахунок № 78200 від 02.06.2008 року (а.с. 211 т. 2), випискою за кредитним договором за період з 02.06.2008 року по 23.09.2016 року (а.с. 168- 209 т. 2), відповідно до якої відповідачу ОСОБА_3 було надано кредит та здійснювалось часткове погашення кредитної заборгованіості, крім того, рухом по рахунку № 84978200 (а.с. 210 т. 2), а також копією заяви на видачу готівки з поточного рахунку фізичної особи № 8200 від 02.06.2008 року (а.с. 139 т. 2). Суд не приймає до уваги копію меморіального ордеру від 02.06.2008 року (а.с. 76 т. 2), оскільки вона посвідчена представником без порівняння з оригіналом, так як оригінал меморіального ордеру був знищений, що підтверджується зведеним актом № 1 від 24.04.2014 року (а.с. 238 244 т. 2), в електронному вигляді меморіальний ордер суду не був наданий, хоча за поясненнями представника позивача (а.с. 230-232 т. 2) він зберігся.

02 червня 2008 року між сторонами в забезпечення виконання договору про надання споживчого кредиту було укладено договори поруки № 30108Р139, за якими ОСОБА_4 взяла на себе зобовязання нести солідарну відповідальність перед банком нарівні з ОСОБА_3. за договором про надання споживчого кредиту № 0 (а.с. 2122 (том 1).

Відповідач ОСОБА_3 свої зобовязання по договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 06.05.2015 року виникла заборгованість, яка складає 37426,85 доларів США (що в еквіваленті становить 790943,83 грн.) - заборгованості по кредиту, 7709,86 доларів США (162932,93 грн.) заборгованості по процентам та 46093,53 грн. пені, що підтверджується розрахунком (а.с. 180-190 (том 1).

17.07.2014 року за № 30-11/14538 та № 30-11/14539 ОСОБА_3 позивачем було надіслано вимоги про усунення порушень з виконання договору про надання споживчого кредиту № 0 (а.с. 40-43 (том 1). Підтверджень того, що вимога направлялась поручителю, позивачем суду не надано.

Представником відповідачів ОСОБА_2 надані довідки, складені ним особисто, про те, що заборгованість ПАТ «УкрСиббанк» перед ОСОБА_3 за кредитним договором № 0 від 02.06.2008 року станом на 07.06.2016 року складає нуль доларів США (а.с. 77 т. 2), однак суд не приймає до уваги довідки розрахунки про відсутність заборгованості, надані представником відповідача, оскільки вони суперечать матеріалам справи (а.с. 211 т. 2, а.с. 168- 209 т. 2, а.с. 210 т. 2, а.с. 139 т. 2).

25.08.2016 року представником відповідачів ОСОБА_2 було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вимог банку.

Суд не погоджується з думкою представника відповідачів, про те, що відсотки, визначені в кредитному договорі на прострочену заборгованість в розмірі 28% є штрафними санкціями, штрафні санкції встановлені за невиконання зобовязань за договором в розділі 4 кредитного договору, а підвищений розмір відсотків на прострочену заборгованість встановлений в п. 1.3.1 Кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель несе солідарний обовязок перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1.2.2,1.3.4 укладеного кредитного договору та Графіку погашення кредиту ( додаток № 1), який є невідємною частиною кредитного договору, погашення тіла кредиту та нарахованих процентів має здійснюватися з 01 по 10 числа кожного місяця (а.с. 6-20 т. 1).

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту, відсоткам та пені в повному обсязі, оскільки прострочення заборгованості по тілу кредиту зявилась 12.08.2013 року, а заборгованість по відсоткам з 21.10.2011 року, з позовом позивач звернувся 16.09.2014 року, оскільки тіло кредиту мало сплачуватися до 10 числа кожного місяця та заборгованість по процентам за користування кредитом з 1 по 10 число місяця наступного за тим, за яким були нараховані Банком такі проценти. Пеня Банком нараховані відповідно до п. 4 1 кредитного договору за період з 06.05.2014 року, тобто також в межах позовної давності.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

В договорі поруки від 02.06.2008 року, укладеному між банківською установою та ОСОБА_4, строк дії договору не встановлений.

Договір про надання споживчого кредиту від 02.06.2008 року, укладений між Банком та ОСОБА_3, передбачає повернення боргу щомісяця частинами, тобто має окремі самостійні зобовязання, а тому позовна давність за вимогами банківської установи до позичальника має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

За приписами ст. 559 ЦК України відповідальність позичальника та поручителя є однаковою, а тому, з урахуванням приписів ч. 4 ст. 559 ЦК України, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

У разі предявлення банківською установою вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом з тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання позичальником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобовязань та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів (постанова ВСУ від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що на користь позивача в солідарному порядку з позичальника та поручителя підлягає стягненню заборгованість по кредиту, починаючи з березня 2014 року, оскільки тіло кредиту мало сплачуватися до 10 числа кожного місяця; заборгованість по процентам за користування кредитом з 1 по 10 число місяця наступного за тим, за яким були нараховані Банком такі проценти, отже порука не є припиненою в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів; заборгованість по кредиту та процентам за користування кредитом за інший період, підлягає стягненню з позичальника.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредиту, наданому ПАТ «УкрСиббанк», 01.03.2014 року вже існувала прострочена заборгованість по кредиту, тобто на користь банківської установи в солідарному порядку з позичальника та поручителя підлягає стягненню заборгованість по кредиту в сумі 36625 доларів США заборгованості по кредиту ( 37426,85 доларів США 801,85 доларів США), заборгованість по процентам в сумі 6301,60 доларів США ( 7709,86 1408,26 доларів США), а також пеня в сумі 46093 грн,52 коп.

З позичальника належить стягнути 801 долар США 85 центів заборгованості по кредиту та 1408 доларів США 26 центів заборгованості по процентам.

Суд не погоджується з думкою представника відповідача про те, що договір поруки припинив свою дію, оскільки позичальник перестав виконувати свої зобовязання, а позивач протягом шести місяців не предявив вимоги до поручителя, оскільки правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання позичальником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобовязань та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів ( постанова ВСУ від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14).

Отже позовні вимоги про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню.

Пропорційно задоволеним вимогам, на користь позивача з відповідачів належить стягнути судовий збір - з ОСОБА_3 1918 грн 35 коп, з ОСОБА_4 - 1735,65 грн .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-210, 212-215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 542, 554, 610, 611, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

позов Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк за договором споживчого кредиту № 0 від 02 червня 2008 року 36625 доларів США заборгованості по кредиту, 6301 доларів США 60 центів заборгованості по процентам, а всього 42926 (сорок дві тисячі девятсот двадцять шість) доларів США 60 центів.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк за договором споживчого кредиту № 0 від 02 червня 2008 року пеню в сумі 46093 (сорок шість тисяч девяносто три) грн 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк за договором споживчого кредиту № 0 від 02 червня 2008 року 801 долар США 85 центів заборгованості по кредиту та 1408 доларів США 26 центів заборгованості по процентам, а всього 2210 доларів США (дві тисячі двісті десять) 11 центів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк 1918 грн 35 коп судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк 1735,65 грн судових витрат

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя