Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №335/9232/16 Головуючий у 1 інстанції Рибалко Н.І.
Провадження № 22-ц/778/3784/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

при секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5, заінтересована особа: ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5, заінтересована особа: ОСОБА_6.

У скарзі зазначав, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа №335/9232/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів у звязку з невиконанням грошового зобовязання. Рішенням суду від 22.11.2016 року позов задоволено в повному обсязі.

На підставі рішення суду від 22.11.2016 року по справі №335/9232/16-ц 10.02.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 3% річних від суми не виконаного грошового зобовязання у розмірі 3962,97 грн., збитки від інфляції у розмірі 1088 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1624 грн., а всього 7226 (сім тисяч двісті двадцять шість) грн. 20 коп.

06.06.2017 року представником ОСОБА_3 подано до ДВС заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого листа.

08.06.2017 року державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання на підставі ч.6 п.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий лист №335/9232/16-ц не відповідає вимогам вищезазначеної статті, так як у ньому не зазначено дата народження боржника ОСОБА_6.

Заявник вважає дії державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області незаконними та просив суд визнати дії державного виконавця протиправними, визнати протиправним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання від 08.06.2017 року та зобовязати державного виконавця Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 розглянути питання про відкриття провадження за виконавчим листом №335/9232. Також просив суд стягнути з Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області витати на правову допомогу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року скаргу задоволено.

Визнано протиправними дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 щодо повернення виконавчого документу №335/9232/16-ц, виданого 10.02.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, стягувачу без прийняття до виконання.

Визнано протиправним та скасовано повідомлення державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 від 08.06.2017 року про повернення виконавчого документу №335/9232/16-ц стягувачу без прийняття до виконання.

Зобовязано державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 розглянути питання про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №335/9232/16-ц , виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 10.02.2017 року, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 3% річних від суми не виконаного грошового зобовязання у розмірі 3962,97 грн., збитки від інфляції у розмірі 1088 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1624 грн., а всього 7226 грн. 20 коп.

26 вересня 2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвалено додаткову ухвалу якою в задоволенні скарги в частині вимог ОСОБА_3 про стягнення судових витрат на правову допомогу відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду від 28 серпня 2017 року, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу в частині відмовив в задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу скасувати і прийняти в цій частині нову ухвалу, якою стягнути на його користь судові витрати на правову допомогу в суді першої інстанції в розмірі 2 105,60 грн., витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1600 грн., а всього 3 705, 60 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Суд першої інтонації дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги заявника про стягнення на його користь судових витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" № 4191-VI, 20.12.2011.

В силу вимог ст. 1 зазначеного Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, … не може перевищувати 40 відсотків мінімальної заробітної плати в місячному розмірі, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Судом вірно встановлено, що наявні у матеріалах цієї справи договір №1/20/02/2017 про надання правової допомоги від 20.02.2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому не відображено конкретної справи по якій надавалась правова допомога, та акт завдання-приймання юридичних послуг за цим договором сторін від 16.06.2017 року (консультація заявника на суму 601,60 грн. та складання проекту скарги на суму 902,40 грн.) самі по собі за відсутності свідоцтва про державну реєстрацію фізичною особи-підприємця з правом надання юридичних послуг, довідки про взяття на облік платника податків на ім'я ОСОБА_4, сплати ОСОБА_3 послуг ОСОБА_4 з віднесенням цієї сплати до доходу ОСОБА_4, якій підлягає оподаткуванню, не є належними, допустимими доказами у цій справі на підтвердження надання ОСОБА_4 ОСОБА_3 правової допомоги у цій справі у розумінні ст. 84 ЦПК України на суму 1504,00 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що вимога скаржника про стягнення на його користь судових витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Докази та обставини, ні які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: