Справа №173/1713/17
Провадження №2/173/942/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на наступне: 10.10.1992 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований районним відділом запису актів громадянського стану м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області. Актовий запис № 139.

В період шлюбу у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та старша донька, яка на даний час вже повнолітня.

На протязі останніх трьох років сімейне життя з відповідачем постійно погіршувалося, та в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через несумісність характерів у них виникають постійні сварки, через що вони втратили повагу одне до одного, що й стало причиною звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, підтвердивши пояснення позивачки, згоден на розірвання шлюбу.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 10.10.1992 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований районним відділом запису актів громадянського стану м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, Актовий запис № 139, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та старша донька, яка на даний час вже повнолітня.

Судом встановлено, що на протязі останніх трьох років сімейне життя сторін постійно погіршувалося, та в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами через різність характерів, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили повагу одне до одного та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Сторони обоє просять суд розірвати укладений між ними шлюб.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства та не проживають разом вже три роки.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, тому шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. .

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище

Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання позивачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суд вважає, що витрати, повязані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану потрібно покласти на відповідача, а, так як, обидві сторони є винними у розірванні шлюбу суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки 320.00 грн., на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 жовтня 1992 року районним відділом запису актів громадянського стану м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області. Актовий запис № 139 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 320 грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.