АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

10 серпня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Київхімволокно», третя особа: ОСОБА_2, про визнання недійсним ордера,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 06 червня 2017 р.,

встановила:

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним ордер, №115 виданий ВАТ «Київхімволокно» на ім'я ОСОБА_2 на право користування кімнатою АДРЕСА_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалася на те, що він з лютого 2002 р. проживає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, за користування якою сплачував квартирну плату, комунальні платежі, вніс дольову плату за ремонт душових кімнат. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.08.2015 р. було відмовлено в його виселенні з гуртожитку. При розгляді справи йому стало відмово, що на право користування вказаною кімнатою видано 03.06.2015 р. ордер на ім'я ОСОБА_2, який він просить визнати недійсним, оскільки вказане жиле приміщення не було вільним.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ордер на кім. АДРЕСА_1 було видано ОСОБА_2 на неї та двох синів з дотриманням вимог закону

Такий висновок суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим, оскільки він не відповідає встановленим по справі обставинам.

Як видно з матеріалів справи, позивач проживає в кім. АДРЕСА_1, який перебував на балансі ВАТ «Київхімволокно» до лютого 2016 р., відповідно до Договору надання послуг по обслуговуванню житла, переданого у користування №97, який був укладений 02.01.2013 р. За даним договором наймодавець передав у користування наймачу жилу площу у розмірі 19,2 кв.м., що знаходиться в кім. АДРЕСА_1.

В квітні 2015 р. ВАТ «Київхімволокно» звернулось до суду з позовом про виселення ОСОБА_1 з вказаної кімнати. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.08.2015 р. в задоволенні позову було відмовлено. При цьому було встановлено, що Договір найму від 02.01.2013 р. не припинений та не розірваний, а тому ОСОБА_1 проживає у вказаному жилому приміщенні на законних підставах.

03.06.2015 р. ВАТ «Київхімволокно» було видано ордер ОСОБА_2 на право користування кімнатою АДРЕСА_1 на склад сім'ї: вона та двоє синів. В ордері зазначається, що він є дійсним протягом 30 днів.

Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. В ст. 59 ЖК УРСР передбачено визнання ордеру недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами

відомостей, що не відповідають дійсності про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших

випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено

протягом трьох років з дня його видачі.

Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.02.2016 р. №86 було затверджено акт приймання-передачі гуртожитку на АДРЕСА_1 в комунальну власність територіальної громади м. Києва та до сфери управління Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації.

Надані третьою особою по справі - ОСОБА_2 довідка про перебування на реєстраційному обліку в кімнаті АДРЕСА_1 та укладені Договори з ПАТ «Київенерго» про на надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки вона до вказаної кімнати не вселялась та продовжує проживати в раніше зайнятій кімнаті АДРЕСА_1.

Позивач на даний час продовжує проживати у вказаній кімнаті та сплачує за надані комунальні послуги.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення - про задоволення заявленого ОСОБА_1 позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 06 червня 2017 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов задовольнити та визнати ордер, виданий Відкритим акціонерним товариством «Київхімволокно» ОСОБА_2 на право користування кімнатою АДРЕСА_1 недійсним.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 754/15694/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8003/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Таран Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.

.