23.03.2017 Провадження по справі № 2/380/101/17
Справа № 380/258/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.

за участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 10.02.2017 року звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що пропустила його з поважної причини. Позовні вимоги мотивує тим, що 19 травня 2015 року помер її син ОСОБА_5, після смерті якого залишилося спадкове майно ? частина квартири № 12 в м. Тетієві по вул. Соборній (колишня Леніна), 31 Київської області та ? частина житлового будинку в м. Тетіїві по вул. Володимирській (колишня Кірова), 108 Київської області. Вказує, що крім неї спадкоємцями першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України є її онуки (діти спадкодавця): ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які спадщину, після смерті батька ОСОБА_5 своєчасно прийняли. Зазначає, що в шестимісячний строк з дня смерті сина вона не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через похилий вік - 76 років, незадовільний стан здоров»я, правову необізнаність та відсутність коштів на оформлення спадщини. Вказані обставини просить суд визнати поважними причинами пропуску строку для подання нею заяви про прийняття спадщини

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_6 в судовому засіданні позовних вимог не визнала, посилаючись на обставини, зазначені у письмовому запереченні ( а.с.-39-42)

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, які підтвердили факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 2015 року в м. Тетієві Київської області помер син позивача ОСОБА_5. (а.с.-7,8)

Після його смерті залишилося спадкове майно ? частина квартири № 12 в м. Тетієві по вул. Соборній (колишня Леніна), 31 Київської області та ? частина житлового будинку в м. Тетіїві по вул. Володимирській (колишня Кірова), 108 Київської області. (а.с.-10-13)

Спадкоємцями першої черги є його діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які спадщину, після смерті батька ОСОБА_5 своєчасно прийняли, подавши у визначений законом строк заяви до Тетіївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, проте в зв»язку з відсутністю у них правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріусом було відмовлено їм у вчиненні нотаріальної дії. (а.с.-33-34)

Відповідно до рішення Тетіївського районного суд Київської області від 26.04.2016 року визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/8 частині квартири 12 в м. Тетієві по вул. Соборній (колишня Леніна), 31 Київської області в порядку спадкування за законом після смерті померлого 19 травня 2015 року батька ОСОБА_5. (а.с.-47)

Відповідно до рішення Тетіївського районного суд Київської області від 26.04.2016 року визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по ? частині житлового будинку в м. Тетіїві по вул. Володимирській (колишня Кірова), 108 Київської області в порядку спадкування за законом після смерті померлого 19 травня 2015 року батька ОСОБА_5. (а.с.-48)

24.02.2017 року на підставі вищевказаних рішень було проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вищевказані об»єкти нерухомості. (а.с.-49-52)

Позивач 07.02.2017 року звернулася до Тетіївської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини після смерті сина ОСОБА_5, який помер 19 травня 2015 року, де їй видали письмове роз»яснення «Про порядок оформлення спадщини» № 108/02-14, в якому зазначено, що поскільки вона не проживала з померлим на час відкриття спадщини та не подала відповідну заяву про прийняття спадщини, тому вважається таким спадкоємцем, який спадщину не прийняв, в зв»язку з чим їй рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. (а.с.-14)

Із копії виписки № 100303 Київської обласної клінічної лікарні № 1 встановлено, що ОСОБА_2 у період з 18.01.2007 року по 24.01.2007 року перебувала на лікуванні у нейрохірургічному відділенні Київської обласної клінічної лікарні № 1, тобто задовго до смерті сина. (а.с.-13)

Із копії посвідчення № 108763, виданого ОСОБА_2 встановлено, що вона з 17.02.1994 року є пенсіонером.(а.с.-5)

Так, із показань свідка ОСОБА_7 встановлено, що позивач доводиться йому матір»ю, із якою він разом проживає. Йому відомо про те, що представник його племінників (відповідачів по справи) розмовляла із матір»ю по питання оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5, проте заяви про прийняття спадщини до нотаріуса мати не подавала.

Свідок ОСОБА_8 показала суду, що померлий ОСОБА_5 це її колишній чоловік, а позивач по справі її колишня свекруха. Після смерті ОСОБА_5 вона приходила до свекрухи пропонувала їй разом із онуками ( відповідачами по справі) піти до нотаріальної контори подати заяву про прийняття спадщини та надати правовстановлюючі документи на спадкове майно, на що отримала відмову.

Відповідно до ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що вона майже через два роки з дня відкриття спадщини звернулася до суду із названим позовом, зазначивши поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини те, що вона має похилий вік, незадовільний стан здоров»я та те, що на момент смерті сина вона була пенсіонеркою та не мала коштів для оформлення спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не надала суду безспірних, достовірних і належних доказів поважності причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, пропустивши його майже на два роки, а тому позов задоволенню не підлягає.

Докази, на які посилається позивач, на думку суду, не підтверджують ту обставину, що позивач впродовж усього шестимісячного строку мала об»єктивні, непереборні, істотні труднощі для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Керуючись ст.10,11,60,208,209,212-215,218,294 ЦПК України, ст.ст.1268,1269,1270,1272 Цивільного Кодексу України суд ,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9