Справа № 755/4471/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"28" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Томіленку В.В., Чуб Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного слідчого управління Національної поліції України, третя особа: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту та виключення з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: звільнити з-під арешту, скасувавши заборону на відчуження на нерухоме майно, власником якого є він, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, що накладена на підставі постанови б/н від 28 липня 2005 року, винесена СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві - тип обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2292203; зареєструвати в Державному реєстрі речових прав припинення обтяження на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 власником якого є він, що зареєстровано 15 серпня 2005 року 17:33:54 за № 2292203, об'єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 на підставі постанови б/н від 28 липня 2005 року винесена СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його брат ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з трикімнатної квартири, що за адресою: АДРЕСА_1. За прийняттям спадщини він звернувся до нотаріуса, який повідомив, що на вказане спадкове майно, згідно Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів є обтяження: постанова б/н від 28 липня 2005 року, винесена Слідчим відділом СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві - тип обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2292203. 28 липня 2005 року в рамках кримінальної справи № 04-9488 слідчим СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, з метою забезпечення цивільного позову, була ухвалена постанова про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та заборонити її відчуження. 09 червня 2009 року в рамках кримінальної справи № 04-9488 слідчим СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві була ухвалена постанова, за якою кримінальну справу № 04-9488, порушену відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 286 ч. 1 КК України, направлено до Дніпровського районного суду м. Києва для її закриття, та звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. За життя його брат не встиг скасувати арешт на майно. Для нього на сьогодні обтяження майна є перешкодою для прийняття спадщини, він не має можливості вільно розпоряджатися майном.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові пояснення, в яких просив справу розглянути за відсутності представника з урахуванням фактичних обставин справи та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача та представника третьої особи, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи № 04-9488 відносно обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України ОСОБА_4, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 грудня 2003 року Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності гр. ОСОБА_5 та членам її сім'ї: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_1 в рівних долях (а.с.9).

Згідно відомостей свідоцтв про народження, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 являються рідними братами (а.с.10, 11).

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебувала кримінальна справа № 04-9488 відносно обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України ОСОБА_4.

В межах проведення досудового слідства, 28 липня 2005 року ст. слідчим СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві Боярко О.М. було винесено постанову про накладення арешту на майно, відповідно до якої було накладено арешт на квартиру № АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та заборонено її відчуження.

В подальшому, 09 червня 2009 року ст. слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві Боярко О.М. було винесено постанову про направлення кримінальної справи № 04-9488 до суду для закриття її у зв'язку із закінченням строків давності.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2009 року, кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України було закрито на підставі ст. 7-1 КПК України, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 11-1 КПК України та ст. 49 КК України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.12).

В той же час, відповідно до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів, за квартирою АДРЕСА_1 рахується арешт, накладений на підставі постанови б/н слідчого відділу СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 28 липня 2005 року (а.с.5).

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, з викладеного вбачається, що станом на день розгляду справи за квартирою АДРЕСА_1 співвласником якої є позивач, рахується обтяження у вигляді арешту, накладеного в межах розгляду кримінальної справи № 04-9488, заведеної відносно померлого ОСОБА_4. При цьому, кримінальна справа № 04-9488 станом на день розгляду справи закрита, а ОСОБА_4 помер, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність зняття з вказаної квартири арешту та заборони на відчуження нерухомого майна.

Щодо заявлених позовних вимог про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав припинення обтяження на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 власником якого є позивач, що зареєстровано 15 серпня 2005 року 17:33:54 за № 2292203, об'єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 на підставі постанови б/н від 28 липня 2005 року винесена СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, то вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є похідними виконання рішення про зняття арешту та заборони на відчуження квартири.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Головного слідчого управління Національної поліції України, третя особа: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту та виключення з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 321, 328 Цивільного кодексу України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3-4, 10-11, 57-60, 197, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного слідчого управління Національної поліції України, третя особа: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту та виключення з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна- задовольнити частково.

Зняти арешт та заборону на відчуження з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, накладений згідно Постанови, бн, від 28 липня 2005 року слідчим відділом СВ ТВМ-4 Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві, реєстраційний номер обтяження 2292203, внесений Першою Київською державною нотаріальною конторою 15 серпня 2005 року (місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 11).

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: