Справа № 151/266/17 Провадження № 22-ц/772/1356/2017Головуючий в суді першої інстанції Гарник М. С.
Категорія 50Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Матківської М.В., Берегового О.Ю.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., апелянтки, позивачки ОСОБА_2, роз-глянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання

неповнолітніх дітей,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Че-чельницького районного суду Вінницької області від 29 березня 2017 року про повернення позовної заяви,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 29 березня 2017 року ( а. с. 3 ) позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей повернуто по-зивачці на підставі частини першої статті 110, пункту четвертого частини тре-тьої статті 121 ЦПК України, через непідсудність даному місцевому суду.

Не погоджуючись з такою ухвалою судді, позивачка ОСОБА_2 оскар-жує її в апеляційному порядку, просить дану ухвалу скасувати, а справу напра-вити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянтка вважає оскаржувану ухвалу незаконною, постановленою за неповного з'ясування об-ставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають зна-чення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків су-ду обставинам справи, з порушенням норм матеріального і процесуального пра-ва, які призвели до неправильного вирішення питання ( а. с. 8 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі апелянтки ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та об-ґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи 29 березня 2017 року ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_2, суддя суду першої інстанції зазначила, що дана справа не під-судна Чечельницькому районному суду Вінницької області. Відповідно до час-тини першої статті 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування по-зивача. З позовної заяви, з довідки Чечельницької селищної ради вбачається, що місце перебування позивачки ОСОБА_2 в селищі Чечельник Вінницької області не зареєстроване.

Мотиви апеляційної скарги на судову ухвалу від 29 березня 2017 року зво-дяться до того, що, на думку апелянтки, місце перебування позивача не потре-бує реєстрації, оскільки ні Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ні Правила реєстрації місця проживання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, не передбачають, не регламентують реєстрації місця перебування гро-мадянина.

З доводами апеляційної скарги погодитися не можна, вони не заслуговують на увагу, не спростовують доводів, викладених в оскаржуваній ухвалі судді, тому остання на задоволення апеляційної скарги скасуванню не підлягає.

Згідно з положенням частини першої статті 109 ЦПК України позови до фі-зичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Однією із умов реалізації права особи на пред'явлення позову є дотримання вимог підсудності, інакше позовна заява підлягає поверненню заявнику ( пункт 4 частини третьої статті 121 ЦПК України ). У зв'язку із цим підсудність як умова реалізації права на пред'явлення позову тісно пов'язана з процесуальною правоздатністю та компетентністю суду.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для прожи-вання в ньому ( гуртожиток, готель тощо ), у відповідному населеному пунк-ті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасо-во.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фі-зичної особи, тобто того місця, де вона тимчасово не проживає, а знахо-диться.

У зв'язку з наведеним судом повинні прийматися до уваги положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця про-живання в Україні», який регулює відносини, пов'язані зі свободою пе-ресування та вільним вибором місця проживання в Україні, а також ви-значає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Під місцем перебуван-ня розуміється адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше 6 місяців на рік. Під місцем прожи-вання цей Закон визначає адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік ( стаття 3 Закону ).

Громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання ( стаття 6 Закону ).

Реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зо-бов'язана подати її протягом семи днів після прибуття в місцеперебу-вання. При реєстрації місця перебування особи інформація про неї пові-домляється до органу реєстрації за місцем проживання особи (стаття 8 Закону).

Отже, пред'явлення позову за місцезнаходженням позивача, як і від-повідача, можливе лише в суд за зареєстрованим у встановленому зако-ном порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановле-ному законом порядку місцем її перебування.

Керуючись ст. ст. 293, 303, 304, 307, 312 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу cудді Чечельницького районного суду Вінницької області від 29 бе-резня 2017 року про повернення позовної заяви залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: