ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4832/16-ц
Провадження № 2/210/539/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" березня 2017 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Літвіненко Н.А.

при секретарі Севанян М. Б.

розглянувши у відкритому судовому засідання м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Дзержинської районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на квартиру в порядку успадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 Дзержинської районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на квартиру в порядку успадкування за заповітом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач заявив, що 21.03.2005 р. померла його бабуся ОСОБА_4, яка на день смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, після неї 23.10.2014 року помер і його дідусь (чоловік ОСОБА_4 О.) ОСОБА_5, який на день смерті дружини та на день своєї смерті був зареєстрований у вищевказаній квартирі.

Зазначає, що померлим ОСОБА_5 за життя було складено заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 09.11.2000 р. за реєстром №1-5919, відповідно до якого він заповів все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, позивачеві. 08.10.2016 р. позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до ОСОБА_7, державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. На підставі заяви позивача було заведено спадкову справу №354/2016, але постановою від 08.10.2016 р. №1246/02-31 нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено так, як у встановлений законом термін позивач із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори не звернувся, а також не надав рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту постійного проживання разом із померлим у відповідності до ст.. 1268 ЦКУ, тому позивач і звернувся до суду із вказаним позовом.

Вказує, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тому вважає, що його реєстрація за іншою адресою не є перешкодою для встановлення факту постійного проживання разом з померлим дідусем, ОСОБА_5, з 2005 року до дня його смерті 23.10.2014 р..

Просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом зі спадкодавцем ОСОБА_5, який помер 23.10.2014 року у м. Кривому Розі, у квартирі за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. В.Матусевича (раніше 22-го Партзїзду)АДРЕСА_1, з 2005 року до дня його смерті. Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку успадкування за заповітом на спадкове майно, що складається з квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Матусевича Віталія (раніше 22-го Партзїзду)АДРЕСА_1 загальною площею 42,72 кв.м., житловою 26,81 кв.м., яке залишилося після смерті ОСОБА_5, який помер 23.10.2014 р. у м. Кривий Ріг, та який фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав на ? частку квартири по вул.. В. Матусевича (раніше 22-го Партзїзду)АДРЕСА_1, що належала його дружині ОСОБА_4., яка померла 21.03.2005 року у м. Кривому Розі.

Позивач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача, ОСОБА_8, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 Дзержинської районної у місті ради належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, взявши до уваги заяви позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.03.2005 р. померла ОСОБА_4 у віці 67 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 21.03.2005 р. серії І-КИ № 008582, актовий запис № 323.

23.10.2014 р. помер ОСОБА_5 у віці 76 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 23.10.2014 р. серії І-КИ № 599247, актовий запис № 909.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії ІІ-ЯР № 962403 від 22.02.1959 р., ОСОБА_5 та ОСОБА_9 одружились 22.02.1959 р., після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловікові ОСОБА_5, дружині ОСОБА_5, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 02.02.1959 р. зроблено відповідний актовий запис.

Померлі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є дідусем та бабусею позивача відповідно, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_10, виданого Дзержинським районним бюро ЗАГС м. Кривого Рогу від 12.09.1960 р. серії ІІ-УР №344490, в якому батьками вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_4; та копією свідоцтва про народження ОСОБА_2, виданого Центрально-Міським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу від 16.12.1980 р. серії ІІІ-КИ № 472836, в якому матірю ОСОБА_2 зазначено ОСОБА_10.

Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що померлим ОСОБА_5 09.11.2000 р. було складено заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 09.11.2000 р., зареєстровано в реєстрі №1 -5919. За заповітом ОСОБА_5, мешкаючи за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. 22-го п./зїздуАДРЕСА_1, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповідає ОСОБА_2.

Як вбачається з копії свідоцтва № Дз-400 про право власності на житло від 16.03.2000 р., органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4. квартира приватизована згідно із ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду". Загальна площа квартири становить 42,72 кв.м..

Крім того, державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_7, 08.10.2016 р. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено ОСОБА_2 у свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що розташована за адресою: Дніпропетровська обл.., м. Кривий Ріг, вул.. Матусевича Віталія (раніше вул.. ХХІІ Партзїзду)АДРЕСА_1.

Як вбачається з вказаної постанови, державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_7, встановлено, що майно, яке залишилось на момент смерті ОСОБА_5, який помер 23.10.2014 р. складається з квартири, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Матусевича Віталія (раніше вул.. ХХІІ Партзїзду)АДРЕСА_1 та частка якої належала ОСОБА_4 дружині померлого, яка померла 21.03.2005 р., спадкоємцем якої був чоловік ОСОБА_5, який прийняв спадщину, але не оформив своїх прав..

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування, відповідно до ст.. 1217, ч.1 ст.. 1220, ч. 3 ст.. 1223, ч. 1 ст.. 1270 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_4, оскільки був зареєстрований з нею на день її смерті за одною адресою, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини.

Крім того, відповідно до акту від 27.10.2016 р., підтвердженого старшим майстром дільниці № 4 ТОВ "СітіСервіс", мешканці будинку 17 по вул.. В. Матусевича (раніше вул.. ХХІІ Партзїзду) ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 склали акт про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживав зі своїм дідусем ОСОБА_5, з 2005 року до дня його смерті 23.10.2014 р. у квартирі за адресою: АДРЕСА_2. У вказаній квартирі ОСОБА_2 мешкає і по теперішній час.

Відповідно до п. 23 Постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Статтею 2 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

У відповідності ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, позов подається на загальних підставах.

Таким чином, судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_2 постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини і вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки упродовж встановленого шестимісячного строку прийняття спадщини, визначеного ст.. 1270 ЦК України, від спадщини не відмовлявся.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним встановити факт постійного проживання позивача ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 який помер 23.10.2014 року у м. Кривому Розі, у квартирі за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. В.Матусевича (раніше 22-го Партзїзду)АДРЕСА_1, з 2005 року до дня його смерті. Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку успадкування за заповітом на спадкове майно, що складається з квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Матусевича Віталія (раніше 22-го Партзїзду)АДРЕСА_1 загальною площею 42,72 кв.м., житловою 26,81 кв.м., яке залишилося після смерті ОСОБА_5, який помер 23.10.2014 р. у м. Кривий Ріг, та який фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав на ? частку квартири по вул.. В. Матусевича (раніше 22-го Партзїзду)АДРЕСА_1, що належала його дружині ОСОБА_4., яка померла 21.03.2005 року у м. Кривому Розі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1268, 1270 ЦК України, ст.. 2 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", Постановою пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 р., ст.ст. 3,15 10, 11, 60, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Дзержинської районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на квартиру в порядку успадкування за заповітом задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом зі спадкодавцем ОСОБА_5, який помер 23.10.2014 року у м. Кривому Розі, у квартирі за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. В. Матусевича (раніше 22-го Партзїзду)АДРЕСА_1, з 2005 року до дня його смерті.

Визнати за ОСОБА_2, (РНОКПП НОМЕР_1), право власності в порядку успадкування за заповітом на спадкове майно, що складається з квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Матусевича Віталія (раніше 22-го Партзїзду)АДРЕСА_1, загальною площею 42,72 кв.м., житловою 26,81 кв.м., яке залишилося після смерті ОСОБА_5, який помер 23.10.2014 року у м. Кривий Ріг, та який фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав на ? частку квартири по вул.. В. Матусевича (раніше 22-го партзїзду)АДРЕСА_1, що належала його дружині ОСОБА_4, яка померла 21.03.2005 року у м. Кривому Розі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: Н. А. Літвіненко