ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4156/17
провадження № 4-с/753/177/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Комаревцевої Л.В., при секретарі Драгой В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА" на постанову державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві Єрмакової О.А. про повернення виконавчого документа, заінтересована особа: ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник у березні 2013 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив: скасувати постанову старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Єрмакової О.А. від 28.11.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим документом №753/1951/15-ц від 06.05.2017 року; зобов'язати старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Єрмакову О.А. відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого документом №753/1951/15-ц від 06.05.2017 року.

Обґрунтовуючи заяву скаржник зазначив, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві винесена неправомірно на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що у виконавчому документі не зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, тому державний виконавець діяв не у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, статті 37, оскільки при видачі виконавчого документа судом зазначаються лише ті обставини, які стали відомі при розгляді справи.

Представник скаржника у судове засідання не з'явилась, однак подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги просив задовольнити.

Ні старший державний виконавець Єрмакова О.А., ні представник вказаного ДВС, ін боржник у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процессу на підставі наявних у справі даних та доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення поданої скарги виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.02.2015 року Дарницьким районним судом м.Києва було видано судовий наказ №753/1951/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ "РАДА" заборгованості по оплаті за житлово-комунальних послуг у сумі 457 грн. 45 коп., судові витрати в сумі 121 грн. 80 коп.

Стягувачем було подано до Дарницького РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом.

Однак постановою старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Єрмаковою О.А. від 28.11.2016 року (ВП №51457511) повернуто виконавчий документ стягувачеві, оскільки пред'явлений виконавчий документ не містять даних про індивідуальний ідентифікаційний номер присвоєний боржнику.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.11 зазначеного Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а частиною другою зазначеної статті визначено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, частиною третьою ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що серед інших прав, державний виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу того, що під час виконання вказаного виконавчого документу державним виконавцем було здійснено всі необхідні та передбачені чинним законодавством заходи щодо розшуку майна боржника.

За таких обставин оскаржуване рішення є неправомірним і підлягає скасуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов'язок по доведенню обставин справи покладено на кожну із сторін, суд приходить до висновку про задоволення вимог скарги.

Керуючись ст.385-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА" на постанову державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві Єрмакової О.А. про повернення виконавчого документа, заінтересована особа: ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати постанову старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві Єрмакової О.А. від 28.11.2016 року у виконавчому провадженні №51427511 про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірною;

Зобов'язати старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві Єрмакової О.А. усунути порушені права стягувача шляхом виконання всіх примусових заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на виконання судового наказу у справі №753/1951/15-ц, який було видано 06.05.2015 року Дарницьким районним судом міста Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Л.В. КОМАРЕВЦЕВА