ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року м.Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області в складі: судді Скиба М.М., за участю секретаря Панаслюк Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У судове засідання представник позивача не з'явився , справу просив розглянути у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи без його участі не надав, причини неявки суду не повідомив. Справа розглядається заочно на підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 02.03.2012 року між Публічним акціонерним товариством ПроКредит Банк та відповідачем ОСОБА_1 (фізичною особою-підприємцем) було укладено Рамкову угоду №FW402.386 від 02.03.2012 року, відповідно до умов якої Позивач зобов'язується здійснювати кредитування Позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та Кредитними договорами, а Позичальник зобов'язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені Угодою та Кредитними договорами.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців від 10.08.2017 p., фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 припинено підприємницьку діяльність.
02.03.2012 року між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ ПроКредитБанк в забезпечення виконання зобов'язань за Рамковою угодою та Договором про надання траншу, було укладено Договір іпотеки №182485-ІД1 від 02.03.2012 року , за умовами якого Іпотекодавець передає в іпотеку:квартиру двокімнатну загальною площею 48,4 м.кв., житловою площею 28,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта 2912936, що заходиться за адресою : АДРЕСА_1
Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV "Про іпотеку" (далі - Закон) звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
У частині першій статті 36 Закону зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно з положеннями частини третьої зазначеної статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.
Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону, якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.
Отже, аналіз положень статей 33, 36 - 39 Закону дає підстави для висновку про те, що законодавець визначив три способи захисту на задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових - на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
У справі, яка переглядається, умовами договору іпотеки сторони узгодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених умовами договору, відповідно до розділу V Закону на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодерджателя, що містяться в договорі (пункти 4.4, 4.5 договору іпотеки).
Таким чином, в укладеному іпотечному договорі сторони визначили три способи захисту на задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодерджателя, що узгоджується з положеннями Закону.
Разом з тим обрання певного способу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.
Установлення законом або договором досудового способу врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не вважається обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.
Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України у справі за № 6-3034цс16 від 5 квітня 2017 року, яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Закон визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі правила для здійснення реалізації предмета за рішенням суду, зокрема в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».
За змістом частини першої статті 39 цього Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.
Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», резолютивна частина рішення суду повинна відповідати вимогам статей 38, 39 цього Закону та положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України, і в ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 08 червня 2016 року у справі № 6-1239цс16, від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2839цс16, від 22 березня 2017 року у справі № 6-2654цс16, від 5 квітня 2017 року у справі № 6-3034цс16).
Згідно із частиною п'ятою статті 38 Закону України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки.
Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», зазначення в рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону, означає встановлення її в грошовому вираженні.
Ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону № 898-ІV вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.
Тобто, початкова ціна предмета іпотеки визначається в розмірі вартості квартири, зазначеної в іпотечному договорі, а саме 320 000,00 коп., оскільки відповідач не надала доказів щодо іншої ціни предмета іпотеки.
Разом з тим, установивши, що спірне нерухоме майно розташоване на території проведення антитерористичної операції (м. Донецьк), суд застосовує до спірних правовідносин статтю 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-УП, згідно з якою протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об'єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку».
Тобто, виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» підлягає зупиненню.
За правилами частин першої, п'ятої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, суд
Встановити початкову ціну реалізації предмету іпотеки відповідно до ринкових вартостей предметів іпотеки встановленої Договором іпотеки № 182485-ІД1 від 02.03.2012 року, Актом огляду та оцінки у розмірі 320 000 грн. або початкова ціна буде встановлена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії продажу майна (предмета іпотеки) від власного імені будь-якій особі-покупцю, визначеної в процесі підготовки до укладення відповідного правочину про відчуження.
Зобов'язати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) передати АТ «ПроКредит Банк» ЄДРЮОтаФОП 21677333 в господарське управління на період до його реалізації нерухоме майно: квартиру двокімнатну загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта 2912936, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення збереження даного майна.
З метою виконання функції господарського управління надати АТ «ПроКредит Банк» ЄДРЮОтаФОП 21677333 право від власного імені укладати договори оренди, користування приміщенням, подавати та отримувати будь-які документи, в тому числі витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, а також виконувати всі інші дії, пов'язані з управлінням та отриманням доходів, в результаті управління квартирою двокімнатною загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта 2912936, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Зобов'язати ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код НОМЕР_1) та/або осіб, що користуються заставною нерухомістю, передати АТ «ПроКредит Банк» ЄДРЮОтаФОП 21677333 ключі від приміщень, інформацію (коди та ін. від систем охорони та протипожежної сигналізації), прилади, необхідні для забезпечення вільного доступу до квартири двокімнатної загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта 2912936, що знаходиться за адресою: м, Донецьк, АДРЕСА_2.
Зобов'язати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) забезпечити вільний вхід та доступ представникам АТ «ПроКредит Банк» ЄДРЮОтаФОП 21677333 до квартири двокімнатної загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта 2912936, що знаходиться за адресою: м, Донецьк, АДРЕСА_2.
Зобов'язати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) передати АТ «ПроКредит Банк» ЄДРЮОтаФОП 21677333 оригінали правовстановлюючих документів, технічної документації, всіх договорів оренди (суборенди, найму, користування, спільної діяльності) та інші договори, на підставі яких у третіх осіб виникає право користування квартирою двокімнатною загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта 2912936, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також податкову накладну.
Зобов'язати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) звільнити квартиру двокімнатну загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта 2912936, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» зупинити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :