Справа № 310/5262/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про встановлення фактів, визнання права власності, який неодноразово уточнювала, вказуючи, що з 14.06.2005 року вона та ОСОБА_3 проживали однією сімєю як чоловік та дружина в належній ОСОБА_3 квартирі АДРЕСА_1. За час користування квартирою привели її в належний стан. На час проведення ремонтних робіт по демонтажу каналізації та водопроводу в квартирі ОСОБА_3, останній разом з нею винаймали житло по вул. Яблочкова в м. Бердянську. Вони вели спільне господарство, опікувались один одним: разом ходили по крамницям, в лікарню, вона особисто замовляла будівельні матеріали для ремонту їхнього помешкання та оздоблювала приміщення, вони винаймали житло для тимчасового спільного проживання. ОСОБА_3 постійно відвідував лікаря та в звязку з захворюванням не міг самостійно пересуватися, часто потребував сторонньої допомоги. 16.02.2017 року ОСОБА_3 помер внаслідок тромбофлебіту глибоких судин нижніх кінцівок і був похований 20.02.2017 року. Просила встановити факт її проживання однією сімєю зі спадкодавцем ОСОБА_3 з 14.06.2005 року по день смерті - 16.02.2017 року, тобто не менше як пять років до часу відкриття спадщини, встановити факт постійного проживання її зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: вул. Свободи, буд. 36/18, м. Бердянськ, Запорізька область на час відкриття спадщини - 16.02.2017 року, визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Позивач та його представники у судове засідання не зявились. Про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутністю позивача у якій зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не зявилися. Про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю відповідача. Проти задоволення позову не заперечував.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з довідкою про причину смерті № 73 від 17.02.2017 року ОСОБА_3 помер 16 лютого 2017 року внаслідок тромбофлебіту глибоких судин нижніх кінцівок (а.с.3).

Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ЖС № 380543 від 17.02.2017 року ОСОБА_3 помер 16 лютого 2017 року, про що 17 лютого 2017 року складено відповідний актовий запис № 308 (а.с. 12).

Як вбачається із свідоцтва про поховання ОСОБА_3 похований 20.02.2017 року (а.с. 2).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 06.09.1991 року склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Бердянської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, реєстровий номер 1156, відповідно до якого усе своє майно він заповів ОСОБА_2 (а.с. 4).

З договору купівлі-продажу від 10.12.1992 року вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належить окрема квартира, яка складає 1/48 частину жилого будинку та складається з двох кімнат загальною площею 41,3 кв.м., житловою - 25,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3. Право власності зареєстровано в Бердянському міжміськом бюро технічної інвентаризації 13.01.1993 року (а.с. 19).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із листа Бердянської державної нотаріальної контори № 3887/0116 від 14.09.2017 року вбачається, що згідно Інформаційної довідки № 49100281 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа, щодо померлого 16.02.2017 року ОСОБА_3 не заводилась (а.с. 36).

Аналогічна інформація міститься у Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.37).

Відповідно до Інформаційній довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) 06.09.1991 року Бердянською районною державною нотаріальною конторою посвідчено заповіт ОСОБА_3 (а.с. 38).

Таким чином, судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 спадщина не прийнята.

Частиною 1 статті 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Вимоги про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 з 14.06.2005 року однією сім'єю, як чоловіка та дружини, та станом на час відкриття спадщини, підтверджуються: договором оренди житлового будинку №б/н від 20.07.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_3 та ОСОБА_1 разом винаймали та проживали у житловому будинку №64 по вул. Яблочкова в м. Бердянську з 20.07.2007 року по 20.11.2007 року (а.с. 61), договором оренди житлового будинку від 15.09.2013 року, згідно з яким ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом винаймали та проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 15.09.2013 року по березень 2014 року (а.с.62); копією чека на придбання будівельних матеріалів від 12.12.2016 року на імя ОСОБА_1 у якому адресою доставки зазначено «ОСОБА_4, 36, кв.18» (а.с.63); товарним чеком № 236 від 16.10.2016 року на імя ОСОБА_1 з адресою доставки меблів «вул. Свободи 36/18» (а.с. 64), копію чека від 13.01.2017 року на імя ОСОБА_1 у якому адреса доставки будівельних матеріалів зазначена «АДРЕСА_4» (а.с. 65).

Приймаючи до уваги, що оформити спадщину в нотаріальній конторі позивач не має можливості, реалізація прав та законних інтересів ОСОБА_1 можлива тільки в судовому порядку.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209-215, 256, 259 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1264, 1268-1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 з 14.06.2005 року по день смерті 16.02.2017 року, тобто не менше пяти років до часу відкриття спадщини.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: квартира АДРЕСА_5 на час відкриття спадщини - 16.02.2017 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя