Справа № 211/3137/16-ц
Провадження № 2/211/189/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Зоріній С.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

представників позивача адвокатів Бойченко Л.П., Козлова А.В.

представників 3-ої особи ОСОБА_4, ОСОБА_5

відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради м.Кривого Рогу до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, встановлення опіки,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду 14 липня 2016 року з позовом вказавши, що відповідач ОСОБА_6 є її рідним братом, який вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.06.2006 р. був засуджений за частиною 2 статті 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Своїми протиправними діями відповідач позбавив життя свою дружину ОСОБА_7, яка ІНФОРМАЦІЯ_9. померла у віці 23 років.

На час смерті ОСОБА_7 та арешту відповідача без батьківського піклування залишилося двоє їх неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, яких вона відразу забрала в свою сім'ю та виховує як своїх дітей.

Згодом рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради № 956 від 21.11.2007 р. її призначено опікуном малолітніх дітей.

Весь час з моменту арешту відповідача і до теперішнього часу її племінники проживають разом з нею однією сім'єю, вона забезпечує їм належний рівень розумового та фізичного розвитку, навчання та виховання, необхідні побутові умови, захист їх цивільних прав та інтересів.

Після повернення відповідача з місць позбавлення волі в грудні 2011 року, дію рішення виконкому про призначення її опікуном над малолітніми дітьми припинено.

Незважаючи на те, що ОСОБА_6 вже знаходиться вдома та мав би самостійно виховувати своїх дітей, він не працює, зловживає спиртними напоями, викреслив дітей зі свого життя, не спілкується з ними, жодних контактів з дітьми не підтримує, матеріально не допомагає, не відвідує дітей ні за місцем їх проживання, ні за місцем навчання, не цікавиться потребами своїх дітей та ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Діти проживають разом з нею, вона взяла на себе всі турботи, пов'язані з їх вихованням та матеріальним забезпеченням.

Тому позивач просить позбавити ОСОБА_6 батьківських обов'язків відносно своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Призначити її опікуном над неповнолітніми дітьми та стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Заявою від 28.02.2017 р. позивач заявлені вимоги уточнила, просила суд також визначити місце проживання дітей, оскільки діти проживають разом з нею по АДРЕСА_1, тому просить передати дітей їй (а.с. 66).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представники позивача адвокати Бойченко Л.П. та Козлов А.В. заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, наполягали на їх задоволенні в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що до квітня 2016 року вони проживали однією сім'єю - вона, її чоловік, їх троє дітей, відповідач, його діти, мати, сестра, її донька. З квітня вона зі своєю родиною знімає квартиру, щоб не жити разом з відповідачем, так як він вчиняє сварки. Діти відповідача проживають з нею, вона їх утримує, виховує, відповідач отримує пенсію на дітей по втраті годувальника, але гроші витрачає на свої потреби. Діти його бояться, так як він неодноразово в стані сп'яніння бив їх, за що його притягали до відповідальності за насилля в сім'ї. Він казав, що вб'є дітей як і жінку. Його діти прийшли до неї з 01 травня 2016 року. За час проживання дітей у неї відповідач ні разу не допомагав їй, не надавав грошей, одяг, їжу. Коли вони проживали разом, то він харчувався окремо від них усіх. Діти знаходяться в інтернаті, а на вихідних вона їх забирає до себе.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнав, суду пояснив, що все це неправда. Діти проживали з ним до серпня 2016 року, коли він поїхав в Росію на заробітки. З місць позбавлення волі він звільнився в 2011 році і вихованням дітей займалася його мати, він допомагав в їх утриманні. В серпні 2016 року він поїхав на заробітки, приїхав перед Новим Роком, діти його втекли до сестри, так як сестра налаштовує їх проти нього, вона їм дозволяє те, що він не дозволяє. Він міг ударити дітей, але в тому випадку, коли він наполягав на виконанні ними домашнього завдання, а вони не бажали цього робити.

Представники третьої особи органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вважали, що в інтересах неповнолітніх дітей позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вислухавши позивача, відповідача, представників сторін, неповнолітніх дітей, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є батьком неповнолітніх ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5 - копії свідоцтв про народження).

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2006 р. ОСОБА_6 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавленні волі, Засуджено його за те, що 26.02.2006р. він завдав своїй дружині ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, від яких та померла (а.с. 6-7,8,53-54 - копія вироку, копія свідоцтва про смерть).

Рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 21.11.2007 р. № 956 встановлено опіку над малолітніми ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначено ОСОБА_1 опікуном дітей (а.с. 9 - копія рішення).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше) що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Визначаючись з правовідносинами, які виникли між сторонами та їх змістом на підставі наданих сторонами доказів, суд має відповідно до ст. 212 ЦПК України оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Надаючи оцінку наданим сторонами доказів, суди мають оцінювати кожний доказ окремо, а потім надавати оцінку сукупності доказів і їх співвідношенню. При цьому, суд має з'ясовувати як належність та допустимість доказів формою та їх відношенням до правовідносин між сторонами так і за їх змістом.

Згідно ст. ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно повідомлення начальника Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 04.08.2016 р. перевіркою адреси АДРЕСА_2 було встановлено, що за вказаною адресою мешкає ОСОБА_6 разом з матір'ю ОСОБА_1, неповнолітні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з травня місяця 2016 року мешкають у своєї тітки ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 оскільки батько відмовився забирати їх з навчального закладу та діти не бажають проживати з рідним батьком. З пояснень матері ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_6 протягом тривалого часу за адресою: АДРЕСА_2 постійно висловлює образи та погрози в її бік та своїх неповнолітніх дітей, на даний час життям та здоров'ям дітей не цікавиться, вживає алкогольні напої. Сусіди ОСОБА_6 пояснюють, що останній зловживає алкогольними напоями, схильний до вчинення конфліктних ситуаці й (а.с. 67 - копія повідомлення, а.с. 68,69 - копії постанов).

Відповідно до характеристик на дітей, наданих криворізькою загальноосвітньою школою-інтернатом І-ІІ ступенів № 1, вихованням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 опікуються бабця та тітка. Вони регулярно відвідують батьківські збори, підтримують контакти з класним керівником та вихователями. Батько не виявляє зацікавленості у вихованні дітей, школу та батьківські збори не відвідує, контакти з класним керівником та вихователями не підтримує. На виховання ОСОБА_9 погано впливають постійні сварки в сім'ї (а.с. 79,80 - характеристики).

В якості свідків в судовому засіданні допитані неповнолітні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Так ОСОБА_8 суду пояснив, що він згоден з тим, щоб батька позбавили батьківських прав. Вони проживали разом з батьком за однією адресою до травня 2016 року. В травні 2016р. вони з сестрою зателефонували йому в п'ятницю, щоб він забрав їх з інтернату, однак батько відмовився і сказав своїй матері, їх бабусі, щоб вона також їх не забирала. З інтернату їх забрала тітка до себе. Влітку вони деякий час проживали у бабусі, коли батько був на заробітках. Коли він повернувся, бабуся їм сказала, щоб вони не приходили додому, бо він поб'є їх. Батько погано ставився до них, лаявся нецензурно, заставляв багато писати, іноді лупцював, будучи в стані алкогольного сп'яніння. Брав в руки пилку та казав, що зараз відріже ногу. До сестри ставився ще гірше, бив її. Одяг, взуття та їжу купувала їм бабуся, іноді тітка. А з травня 2016 року їм купляє все тільки тітка. Один раз тільки він за весь час брав їх на відпочинок на озеро, але і тоді він був п'яний.

ОСОБА_9 суду пояснила, що батько ображав їх з братом, в п'яному стані бив, погрожував ножем, казав, що закопає на кладовищі, де мати. Одного разу він хотів її побити, за неї заступилася бабуся, яку він почав душити. В тверезому стані він казав, що виправиться, але все продовжувалось як і раніше. З часу коли вони проживають з тіткою він не цікавився їх життям, ніколи нічого їм не купував, тільки бабуся і тітка. Якщо батько давав гроші бабусі, то потім в п'яному стані забирав їх.

Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 04.10.2016 р. № 8/22-936 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6», виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно малолітніх ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 23-24 - висновок).

Враховуючи викладене суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 не займається вихованням дітей, не забезпечує їх матеріально, не виявляє щодо них батьківського піклування, не забезпечує дітей матеріально, не турбується про їх духовний розвиток, що підтверджується письмовими матеріалами справи. При цьому суд враховує пояснення дітей, з яких слідує негативне та байдуже відношення відповідача до їх життя, утримання та виховання.

За таких обставин суд вважає, що відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав.

Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Тому з ОСОБА_6,. підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходів) на утримання неповнолітніх дітей.

Однак вимоги в частині призначення позивачки опікуном дітей задоволенню не підлягають, оскільки опікуном може бути призначена позивач лише після встановлення дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, який встановлюється на засіданні виконкому відповідно до положень п. 35 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866.

Пунктом 35 вказаної Постанови визначено, що після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім'ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу). Під час визначення форми влаштування в інтересах дитини мають бути враховані обставини, за яких дитина втратила батьківське піклування, її життєвий шлях, родинні зв'язки, наявність братів і сестер, контакти із соціальним оточенням, стан здоров'я, освіта, інші потреби.

Відповідно до пункту 22 Постанови, рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається виконавчим органом міської чи районної у місті ради за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей.

Відповідно до частини 4 статті 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особо, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

До суду не надходило подання органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 опікуна.

Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., сплаченої нею при поданні позову до суду (а.с.1 - квитанція).

Керуючись ст.ст.164,166,180-184 СК України, ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, батьківських прав щодо ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути аліменти з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженцяки м.Кривого Рогу, на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до повноліття дітей, починаючи стягнення з 14 липня 2016р., на користь опікуна (попечителя) дітей або установи, в якій будуть перебувати діти.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць допустити негайному виконанню.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 витрати по справі - судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. С. Бардін