Справа № 199/6013/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22.11.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Борулько М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування та визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування та визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтуванні заявлених вимог посилається на те, що батько позивача ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 29.12.1994 року, посвідченого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-4371, запис про реєстрацію якого зроблено в реєстровій книзі Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради, згідно з довідкою №7346 від 30.06.2015 року.

Позивач зазначає, що на теперішній час відомості про право власності у Державному реєстрі речових прав щодо власника на спірну квартиру АДРЕСА_1 відсутні, оскільки в свій час шляхом шахрайських дій право власності було зареєстровано за ОСОБА_7, який начебто придбав спірну квартиру у ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_1, на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кіряк К.А., і зареєстрованого в реєстрі за №129. Вказаний договір рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02.10.2014 року визнаний недійсним, а реєстраційний запис про право власності №1443432 за власником ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_1, скасований на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 року у справі №804/248/16, оскільки відомості про власника ОСОБА_6 з ІПН НОМЕР_1 не відповідають відомостям про дійсного власника спірної квартири ОСОБА_6 з ІПН НОМЕР_2, що значаться у відомостях реєстрової книги КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради.

ОСОБА_6 помер 26.06.2005 року, актовий запис №717 від 29.06.2005 року, після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. За своє життя ОСОБА_6 склав заповіт на користь своєї дружини - матері позивача ОСОБА_9, яка до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний термін не звернулась, однак вважається такою, що прийняла спадщину фактично, оскільки була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_9. За своє життя право на спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_6 оформити не встигла, свідоцтва про право власності не отримувала. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 є позивач, його брат ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №617, брат ОСОБА_11, які разом зі спадкодавцем не проживала та заяви до нотаріальної контори не подавали, та сестра ОСОБА_12, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, а тому спадкоємцями по праву представлення є її діти - відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_13.

05.05.2006 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Інші спадкоємці ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались, однак вважаються такими, що прийняли спадщину фактично, оскільки були зареєстровані за адресою знаходження спадкового майна. Брати позивача ОСОБА_11 та ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_9 не прийняли.

Постановою державного нотаріуса Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 04.09.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру після смерті матері ОСОБА_9, оскільки на момент звернення позивача до нотаріальної контори спадкодавець ОСОБА_6 не був власником спадкового майна - квартири АДРЕСА_1.

Позивач зауважив, що батько позивача ОСОБА_6 мав онкологічне захворювання, протягом трьох років перед смертю тяжко хворів, переніс 3 операції. Мати позивача ОСОБА_9 була неспроможна своїми силами в силу похилого віку та стану здоров'я фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя та свого чоловіка ОСОБА_6, у зв'язку з чим батьки позивача потребували стороннього догляду, допомоги та піклування. Позивач оплачував лікування батька, з лікарень забирав до себе до дому і батьки більше часу змушені були проживали разом з сім'єю позивача та бути на його утриманні.

Батьки позивача в силу похилого віку та стану здоров'я протягом тривалого часу, не менше трьох років перед смертю, були безпомічні і неспроможні самостійно забезпечити умови свого життя і лікування, у зв'язку з чим постійно потребували матеріальної і моральної допомоги, підтримки у вирішенні побутових питань, а відповідачі, не дивлячись на те,

що всі вони були зареєстровані в одній квартирі, ухилялися від надання допомоги спадкодавцям, які потребували такої допомоги.

Позивач поховав батька і поставив йому пам'ятник за свої кошти. Після смерті батька хвороби матері загострилися і вона потребувала сторонньої допомоги та була неспроможна своїми силами через похилий вік та стан здоров'я фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя.

Відповідачі не допомагали ОСОБА_9, виявляли байдужість до неї, уникали від обов'язку забезпечити підтримку, допомогу та піклування спадкодавцю, хоча усвідомлювали свій обов'язок онуків та мали можливість матеріально і фізично його виконувати, але ухилялися від надання будь-якої допомоги.

ОСОБА_9 проживала в будинку позивача та знаходилась на його утриманні, позивач зі своєю сім'єю піклувався і доглядав матір, забезпечував умови життя та її лікування, викликав лікарів, підтримував як матеріально так і морально.

Організація похорону ОСОБА_9, поминального обіду і встановлення пам'ятнику було здійснено за кошти позивача, відповідачі тільки були присутні на похованні, але жодних витрат не несли.

Позивач вказує на те, що на теперішній час відповідачі проживають у чотирикімнатній не приватизованій квартирі АДРЕСА_3, яка свого часу була надана багатодітній родині батьків позивача, кожен з них у квартирі має окрему кімнату.

Спірна спадкова однокімнатна квартира має житлову площу 11,9 кв.м., дана квартира відповідачів ніколи не цікавила, вони ухилялися від надання будь-якої допомоги спадкодавцеві ОСОБА_9. Посилаючись на те, що відповідачі не надавали допомоги спадкодавцеві, яка була у безпорадному стані і потребувала допомоги через похилий вік і стан здоров'я, хоча мали можливість матеріально і фізично надавати допомогу, позивач просив суд усунути їх від права на спадкування за законам та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 21,3 кв.м., житловою площею 11,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9.

Позивач у судове засідання не з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, про що надав письмову заяву.

Представник позивача ОСОБА_14 у судове засідання не з'явилась, позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність, про що надала відповідну заяву.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з'явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином, позовні вимоги визнали, просили розглянути справу у їх відсутність, про що надали відповідні письмові заяви.

Представник третьої особи Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу у відсутність їх представника, про що надала відповідну заяву та копію спадкової справи №291/06 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної та спадкової справи №291/06, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №43 від 18.10.1967 року.

ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 29.12.1994 року, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №1-4371, на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

На теперішній час відомості про право власності у Державному реєстрі речових прав щодо власника на квартиру АДРЕСА_1 відсутні, що підтверджується Витягом ДРРП 95713922 від 29.08.2017 року, оскільки шляхом шахрайських дій право власності було зареєстровано за ОСОБА_7, який нібито придбав спірну квартиру у ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_1, на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кіряк К.А., і зареєстрованого в реєстрі за №129, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02.10.2014 року визнаний недійсним, а реєстраційний запис про право власності №1443432 за власником ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_1, скасований на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 року у справі №804/248/16, оскільки відомості про власника ОСОБА_6 з ІПН НОМЕР_1 не відповідають відомостям про дійсного власника спірної квартири ОСОБА_6 з ІПН НОМЕР_2, що значаться у відомостях реєстрової книги КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради.

ОСОБА_6 помер 26.06.2005 року, актовий запис №717 від 29.06.2005 року, після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. За своє життя ОСОБА_6 склав заповіт на користь своєї дружини - матері позивача ОСОБА_9, яка до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний термін не звернулась, однак, оскільки була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1, тому вважається такою, що прийняла спадщину фактично.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_9. За своє життя право на спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_6 оформити не встигла, свідоцтва про право власності не отримувала. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 є її діти: позивач ОСОБА_1, син ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №617, син ОСОБА_11 та донька ОСОБА_12, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, актовий запис №160 від 08.02.2006 року. Спадкоємцями за правом представлення після померлої ОСОБА_12 є її діти - відповідачі по справі ОСОБА_2, актовий запис про народження №953 від 27.11.1980 року, актовий запис про шлюб №572 від 11.08.2007 року, ОСОБА_3, ОСОБА_4, актовий запис про народження №64 від 30.01.1985 року та ОСОБА_13, актовий запис про народження №598 від 03.09.1991 року.

05.05.2006 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_9 до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Інші спадкоємці ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались, однак оскільки були зареєстровані за адресою знаходження спадкового майна, вважаються такими, що прийняли спадщину фактично. Брат позивача ОСОБА_11 спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_9 не прийняв, до нотаріальної контори не звертався, ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, також за життя до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Постановою державного нотаріуса Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 04.09.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру після смерті матері ОСОБА_9, оскільки на момент звернення позивача до нотаріальної контори спадкодавець ОСОБА_6 не був власником спадкового майна квартири АДРЕСА_1.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті відповідно до ст. 1218 ЦК України.

Згідно з ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст. 1224 ЦК України, усунення від права на спадкування за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У ході судового розгляду повністю знайшов своє підтвердження факт, що відповідачі повністю усунулись від допомоги спадкодавцю ОСОБА_9 за життя, яка в свою чергу знаходилась у безпорадному стані і потребувала допомоги через похилий вік і стан здоров'я, хоча мали можливість матеріально і фізично надавати допомогу, що підтверджується їх письмовими заявами про визнання позовних вимог.

Оскільки судом встановлено, що позивачем було повністю виконані усі зобов'язання по догляду за літньою матір'ю, повністю сплачені витрати по її похованню, чого також не заперечували відповідачі у наданих до суду заявах про визнання позовних вимог, тому суд вважає усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9, та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3, право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 21,3 кв.м., житловою площею 11,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 77, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1222, 1224, 1258, 1261, 1266 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування та визнання права власності у порядку спадкування, - задовольнити.

Усунути від права на спадкування за законам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3, право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 21,3 кв.м., житловою площею 11,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Витрати по справі віднести на рахунок сторони, що їх понесла.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: