14.12.2017 227/3426/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 грудня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Харьковій Л.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якої зазначив, що він є власником житлового будинку за адресою: м. Добропілля, Донецької області, вул. Калинова, 59, який він придбав у ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу 21.10.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 Після придбання зазначеного будинку позивачу стало відомо, що за даною адресою зареєстрований ОСОБА_2, який з 2014 року в зазначеному будинку не проживає. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Враховуючи, що факт реєстрації іншої особи відповідача заважає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належним йому майном, позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком № 59 по вул. Калинова (Калініна), м. Добропілля Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснив, що у 2016 році за договором купівлі-продажу придбав житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Калинова, 59. У зазначеному житловому будинку з 2005 року прописаний відповідач ОСОБА_2. Відповідач фактично не проживає в зазначеному будинку з 2014 року. Факт реєстрації в будинку, який належить позивачу, іншої особи-відповідача заважає позивачу вільно розпоряджатися та користуватися його власністю, у звязку з чим позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Калинова, 59. Проти винесення заочного рішення позивач не заперечує, про що у судовому засіданні надав відповідну заяву (а.с. 43).

Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації (а.с. 28) та через опублікування оголошення на офіційному сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області (а.с. 24, 29, 39) та в засобах масової інформації (а.с. 40, 41). Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надав.

Згідно ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що позивач є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Калініна, 59 (вулицю було перейменовано з «Калініна» на «Калінова» згідно з додатком до розпорядження Добропільського міського голови від 19.02.2016 № 32-р «Про перейменування обєктів топоніміки м. Добропілля, які підлягають перейменуванню згідно ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (а.с. 17)). Право власності позивача на зазначений будинок підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 21 жовтня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованим в реєстрі за № 1481 (а.с. 8), та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9).

У зазначеному житловому приміщенні відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованим з 04.10.2005 року, що підтверджується копією домової книги (а.с. 15 зв.-16). Відповідно до довідки, виданої головою квартального комітету 24.10.2017 року № 199 за присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за якою не проживає з липня 2014 року (а.с. 18). Даний факт підтверджується і поясненнями зазначених свідків (а.с. 19-20).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що вони проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та є сусідами позивача ОСОБА_1 Відповідач ОСОБА_7 в житловому будинку, розташованому за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Калинова, 59, не проживає з 2014 року. У 2014 році відповідач разом зі своєю сімєю виїхав із зазначеного будинку та більше за цією адресою не зявлявся.

За змістом ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За статтею 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно статті 167 Житлового кодексу України наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне

проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

За ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2014 року не проживає у житловому приміщенні позивача, участі в утриманні житлового приміщення не приймає, тим самим чинить перешкоди позивачу у користуванні належним йому майном.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., який відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст. 317, 321, 391 ЦК України, ст. 167 ЖК України, ст.ст. 8, 10, 11, 60,61, 88, 209, 213, 223-227 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Калинова, 59.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 14 грудня 2017 року, повний текст рішення виготовлено 15 грудня 2017 року.

Суддя В.В. Корнєєва

14.12.2017