АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/1765/17 Головуючий 1 інст. - Лях М.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Волік Ольги Віталіївни - представника ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 01.09.2011 року по 03.12.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких сторони 05 серпня 2015 року уклали аліментний договір.

19 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом та після його уточнення остаточно просила стягнути з ОСОБА_5 в порядку вимог ч.2 ст. 84 СК України на її утримання аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку з моменту пред'явлення позову до досягнення сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, шестирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7, або зміни матеріального стану сторін.

В обґрунтування позову посилалась на те, що з грудня 2011 року вона є непрацездатною, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, звільнилась з попереднього місця роботи, потребує надання матеріальної допомоги з боку відповідача. Діти часто хворіють, за станом здоров'я їм необхідне постійне піклування та догляд, що унеможливлює їх влаштування у дитячі дошкільні заклади та її працевлаштування.

В запереченнях проти позову представник ОСОБА_5 - ОСОБА_9, посилаючись на відсутність підстав для отримання позивачкою утримання від колишнього чоловіка, просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

На це рішення суду представником ОСОБА_4 - ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу, в якій , посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 в повному обсязі.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано наявність у дітей хронічних алергічних захворювань та захворювань шлунково-кишечного тракту у зв'язку з чим вони потребують специфічної безглютенової та безкозеінової дієти.

Вважає, що вищевказані захворювання стають на заваді належного фізичного розвитку дітей та відвідування ними дитячих закладів, і це є перешкодою для працевлаштування ОСОБА_4 та отримання нею будь-якого доходу.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питания: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності ОСОБА_4 заявлених нею позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2011 року по 03.12.2015 року, мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу проживають разом із матір'ю ОСОБА_4

Відповідно до копії аліментного договору про утримання дитини від 05.08.2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 домовилися про розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання спільних дітей - малолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Матеріали справи містять довідки медичного закладу - ТОВ «Сім'я » за період 2015-2017 рр., згідно яких ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 мають ряд хронічних алергічних захворювань та захворювань шлунково-кишечного тракту, у зв'язку з чим вони потребують специфічної безглютенової та безкозеінової дієти, не можуть відвідувати дитячі дошкільні заклади, потребують догляду лікарів.

Згідно статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно статті 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

При цьому наявність у дитини вад фізичного чи психічного розвитку зумовлює як додаткові витрати на дитину, так і обмежує дружину у самостійному матеріальному забезпеченні. Підтвердження наявності у дитини вад фізичного чи психічного розвитку має бути підтверджене відповідними медичними документами.

Опікування дитиною певною мірою обмежує можливості працевлаштування особи. При вирішенні питання про стягнення з чоловіка аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шести років слід враховувати, що вказане право дружини, якому кореспондує обов'язок чоловіка сплачувати аліменти, виникає за наявності вад фізичного або психічного розвитку у дитини.

Як свідчать матеріали справи та підтверджується поясненнями представника відповідача - ОСОБА_9 ОСОБА_5 є особою працездатного віку, інших дітей, а також непрацездатних батьків, які б потребували допомоги з його боку не має, офіційно працює на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу уповноважених Голови з питань контролю за дотриманням прав людини в поліцейській діяльності Управління забезпечення прав людини Національної поліції України та отримує заробітну плату приблизно 10 000 гривень на місяць.

Аліменти на дітей ОСОБА_5 з 2016 року не сплачує у зв'язку з чим в провадженні Київського районного суду міста Харкова знаходиться справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів за аліментним договором та неустойки за весь час дії договору.

Мати дітей ОСОБА_4 є особою працездатного віку, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює.

З наданих до суду апеляційної інстанції медичних довідок вбачається, що діти ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 продовжують хворіти, у зв'язку з чим їх рекомендовано звільнити від відвідування дитячого закладу на 2 роки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги, оскільки вона не має можливості працювати у зв'язку з хворобою дітей та її доходи не можуть забезпечити їй прожиткового мінімуму, а ОСОБА_5 має можливість таку допомогу їй надавати.

Суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги надані позивачем докази - медичні довідки ТОВ Клініка «Косметології» та ТОВ Клініка «Сім» я» і у зв'язку із чим дійшов помилкового висновку про те, що надана позивачем медична документація не містить достатніх відомостей про наявність у дітей вад фізичного або психічного розвитку.

Враховуючи наявність у дітей сторін ряд захворювань, що на час розгляду справи заважають їм відвідувати дитячі заклади, їх тяжкість та у зв'язку із чим неможливість ОСОБА_4 працевлаштуватися, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням вимог ст.ст. 75-84 СК України, що є підставою для скасування рішення районного суду з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог в порядку, визначеному п.2 ч.1.ст 307 ЦПК України.

Враховуючи принцип співмірності та справедливості, колегія суддів вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_5 аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходу на утримання ОСОБА_4 до досягнення сином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 віку шести років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7, або зміни матеріального та сімейного стану сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в м. Чугуєві Харківської області, проживає в АДРЕСА_1, працює на посаді старшого інспектора з особливих доручені відділу уповноважених Голови з питань контролю за дотриманням прав людини в поліцейській діяльності Управління забезпечення прав людини Національної поліції України, аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходу на утримання ОСОБА_4, яка проживає у АДРЕСА_2, з 19 вересня 2016 року до досягнення сином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 віку шести років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7, або зміни матеріального та сімейного стану сторін.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в сумі платежу за один місяць.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: