04.12.2017 227/3206/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 грудня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

при секретарі: Верній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою № 25 в будинку № 33 по вулиці І.Франка (стара назва вул. Фрунзе) міста Добропілля Донецької області. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони з 01 вересня 2017 року є власниками квартири розташованої за адресою: м. Добропілля, вул. І.Франка (стара назва вул. Фрунзе) АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі продажу квартири від 01 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №1585.

16 липня 2013 року у даній квартирі було зареєстровано відповідача ОСОБА_3, який за вказаною адресою не проживає більше пяти років. У звязку з тим, що відповідач не знявся з реєстраційного обліку за вказаною адресою, позивачі вимушені сплачувати за нього комунальні послуги, а також через дані обставини не можливо оформити субсидію і взагалі розпоряджатися своєю власністю. На даний час місцезнаходження відповідача їм не відоме.

Позивачі в судове засідання не зявились, але звернулись до суду з заявами, в яких просили розглянути справу без їх участі, та зазначили, що їх інтереси у суді буде представляти адвокат ОСОБА_5

Представник позивачів ОСОБА_5, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 05 жовтня 2017 року, в судове засідання не зявилась, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик в судове засідання в газеті «Урядовий Курєр» та направлення судових повісток за місцем реєстрації. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 01 вересня 2017 року ОСОБА_1 купила у спільну сумісну власність квартиру за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Франка Івана, (Фрунзе) АДРЕСА_1. (а.с.7).

З витягу з домової книги вбачається, що в квартирі за адресою м.Добропілля, вул. І.Франка (стара назва вул. Фрунзе)АДРЕСА_2, зареєстровані ОСОБА_3 з 23 листопада 2010 року, ОСОБА_1 з 05 вересня 2017 року та її неповнолітня дитина ОСОБА_6 з 05 вересня 2017 року. (а.с.8-9).

Згідно акту від 25 вересня 2017 року, складеного Комунальним підприємством «Добропільська служба єдиного замовника», підписаного майстром ПП «ДРЕС «Південний» та трьома мешканцями будинку, ОСОБА_3, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (стара назва вул. Фрунзе) АДРЕСА_1, але не проживає більше пяти років. (а.с.10).

Отже, реєстрація відповідача у спірній квартирі підтверджується копією домової книги та довідкою відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області від 12 жовтня 2017 року №17-16/634, відповідно до яких відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за даною адресою з 23 листопада 2010 року. (а.с.20).

Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316. 317, 319, 321 ЦК України).

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, відповідно до якої до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сімї.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Відтак, вищезазначені статті передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї.

Враховуючи викладене, а також те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 понад один рік без поважних причин не мешкає за адресою: Донецька область м. Добропілля, вул. І.Франка (стара назва вул. Фрунзе) АДРЕСА_1, суд вважає, що він втратив право користування жилим приміщенням за вказаною адресою на підставі ст. 405 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 391, 405 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 60, 213 - 215, 224 Цивільного процесуального Кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область м. Добропілля, вул. І.Франка (стара назва вул. Фрунзе)АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути ос каржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.С. Мацишин

04.12.2017