Номер провадження 2/754/583/17
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарях - Демчук Ю.В., Полярній М.В., Малинці А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва про зобов»язання укласти окремий договір найму житлового приміщення та за позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання права користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, встановлення порядку користування квартирою, зміну та розподіл особового рахунку на два окремі рахунки.

В подальшому позивач неодноразово уточнював вимоги свого позову, подавав відповідні заяви від 26.11.2015 року (а.с. 45-46), в заяві про уточнення вимог позову від 28.04.2016 року (а.с. 85-86), просив про зобов»язання відповідача Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію в особі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» змінити договір найму, укладений з ним на квартиру АДРЕСА_1 та укласти з ним окремий договір найму ізольованої жилої кімнати літ. 7 площею 14,6 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2.

При цьому позивач вказує на те, що він є наймачем двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 44,0 кв.м., житловою площею 29.40 кв.м. на підставі розпорядження Деснянської РДА в м. Києві №26 від 05.02.2014 року. В даній квартирі також зареєстрована та проживає третя особа - його колишня дружина ОСОБА_3 Він бажає виконувати свої обов»язки наймача квартири комунального житлового фонду в частині, тобто винаймати лише одну кімнату квартири літ. 7 площею 14,6 кв.м. та відповідно оплачувати житлово-комунальні послуги, що він отримує як наймач однієї кімнати, здійснювати необхідний ремонт окремо від колишньої дружини, оскільки вони не є членами однієї сім»ї, не мають спільного бюджету. У квітні 2016 року він звернувся до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» із проханням змінити договір найму з ним, уклавши його лише на одну кімнату площею 14.6 кв.м. на яку отримав відповідь - роз»яснення про те, що для зміни договору найму потрібна передусім спільна заява всіх зареєстрованих у квартирі, тобто, його колишньої дружини. Оскільки у нього з колишньою дружиною дуже напружені стосунки, у них відсутнє порозуміння, її поведінка свідчить про небажання сприяти в укладенні з ним договору найму лише на одну кімнату в квартирі, якою вони користуються, тому вимушений був звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Третя особа по справі ОСОБА_4 в свою чергу заявив самостійні позовні вимоги щодо предмету спору, просив суд про визнання його права на проживання в квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 58-60). В подальшому його представником в судовому засіданні було подано заяву про уточнення вимог позову від 23.01.2017 року (а.с. 206-207), просив суд про ухвалення рішення, яким визнати за ним право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.

Мотивував вимоги свого позову тим, що у 1993 році він разом із своєю матір»ю ОСОБА_3 вселився в квартиру АДРЕСА_1 як член сім»ї. Його матір та відповідач ОСОБА_1 з 1993 року проживали однією сім»єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. 27.10.1995 року вони зареєстрували шлюб. В 1996 році він був зареєстрований в спірній квартирі. Крім нього в спірній квартирі проживав до ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько ОСОБА_1 - ОСОБА_5 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після його смерті відповідач поставив йому та матері вимогу про те, щоб вони знялися з реєстрації у спірній квартирі, мотивуючи це тим, що з ЖЕК необхідно укласти договір найму, який має бути укладений з ним. 10.12.2013 року він та матір знялися з реєстрації. 25.02.2014 року зі згоди відповідача матір знову зареєструвалася в квартирі, на його реєстрацію в спірному житловому приміщенні відповідач своєї згоди не дав. В лютому 2015 року відповідач залишив квартиру, згодом одружився з іншою жінкою, а в грудні 2015 року повернувся та знову почав проживати в спірній квартирі. Під час його відсутності в квартирі він з матір»ю проживали в квартирі, сплачували комунальні послуги, в кімнаті 14,3 кв.м. де він постійно проживає він зробив ремонт та купив меблі. Посилаючись на норми ст. 64 СК України просив суд визнати за ним право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав все викладене ним в позові та просив його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Заперечував проти позову третьої особи ОСОБА_4, зазначив, що його батько був наймачем спірної квартири до своєї смерті. Проти реєстрації в квартирі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 категорично заперечував. Він особисто в листопаді 1996 року умовив батька зареєструвати ОСОБА_3 в спірній квартирі і батько дав згоду лише на тимчасову її реєстрацію строком на три роки. В 1999 році ОСОБА_3 знялася з реєстрації в спірній квартирі. В ІНФОРМАЦІЯ_2 року сину ОСОБА_3 - ОСОБА_4 виповнилося 16 років і йому необхідно було отримати паспорт, тому знову постала проблема реєстрації, проти якої його батько заперечував. Він знову вмовив батька дати згоду на реєстрацію і батько дав таку згоду на тимчасову реєстрацію ОСОБА_3 та її сина в спірній квартирі, проте через три роки вони ігноруючи домовленість з його батьком відмовилися знятися з реєстрації в квартирі. В жовтні 2013 року батько помер і він був вимушений переоформлювати розрахунковий рахунок на квартиру. В ЖЕК його повідомили про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як тимчасові мешканці повинні знятися з реєстрації в квартирі. Ще при житті його батька їх сім»я із ОСОБА_3 фактично розпалася, ОСОБА_3 навіть відмовилася допомагати йому доглядати хворого лежачого батька. В грудні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знялися з реєстрації в спірній квартирі і він переоформив квартиру на себе, а після цього він надав згоду на реєстрацію в квартирі ОСОБА_3 Щодо реєстрації в спірній квартирі ОСОБА_4 не могло бути і речі, оскільки з грудня 2013 року він перестав ночувати в квартирі, фактично у нього з»явилася сім»я, а весною 2015 року народився син. З грудня 2013 року ОСОБА_4 в квартирі постійно не проживає, а лише приходить перед судовими засіданнями. Тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні в повному обсязі підтримала вимоги свого довірителя та просила суд про їх задоволення. Щодо вимог позову третьої особи ОСОБА_4 який заявив самостійні вимоги щодо предмету позову то просила відмовити в їх задоволенні, оскільки вони не є обґрунтованими.

Представник відповідача по справі Деснянської РДА в м. Києві в судовому засіданні не визнала позовні вимоги пред»явлені до адміністрації ОСОБА_1 Пояснила, що можливість змінити умови договору найму житлового приміщення може бути тільки за згодою наймача та членів його сім»ї і наймодавця, а Деснянська РДА в м. Києві не виступає наймодавцем житлових приміщень і не є власником спірної квартири. Щодо позовних вимог третьої особи ОСОБА_4, то просила вирішити їх на розсуд суду з урахуванням вимог діючого законодавства.

Третя особа по справі ОСОБА_3 в судовому засіданні просила суд про задоволення вимог позову її сина ОСОБА_4, оскільки вони є обґрунтованими. Щодо вимог позову ОСОБА_1 то просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні просила суд про задоволення самостійних вимог позову третьої особи по справі ОСОБА_4, оскільки вони є обґрунтованими, вимоги позову ОСОБА_1 просила залишити без задоволення.

Представник третьої особи по справі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» в судовому засіданні просив суд про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Деснянської РДА в м. Києві, посилаючись на те, що вони не ґрунтуються на законі, щодо позовних вимог третьої особи ОСОБА_4, то просив вирішити їх на розсуд суду з урахуванням вимог діючого законодавства.

Третя особа по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив суд про їх задоволення, визнання за ним права на проживання у спірній квартирі. Мотивував вимоги свого позову тим, що ОСОБА_1 не визнає його права на користування спірною квартирою. Оскільки він вселився в спірну квартиру ще у 1993 році як член сім»ї, у 2013 році він знявся з реєстрації у спірній квартирі на прохання ОСОБА_1, а після переоформлення у 2014 році ОСОБА_1 спірної квартири на себе, останній відмовився надати згоду на його реєстрацію в ній, то вважає, що його право порушене. Щодо вимог позову ОСОБА_1, то просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки вони не обґрунтовані.

Представник третьої особи по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала в повному обсязі вимоги свого довірителя про визнання за ним права на проживання в квартирі АДРЕСА_2 з викладених в позові підстав та просила суд про їх задоволення. Щодо вимог позову ОСОБА_1 то просила суд відмовити в їх задоволенні, мотивуючи це тим, що вони не обґрунтовані та не доведені ним в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовів належить відмовити виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, відповідно до ордеру НОМЕР_1 на жиле приміщення від 30.01.1967 року батькові позивача по справі ОСОБА_1 - ОСОБА_5 було надано право заняття двох кімнат в квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 11).

Згідно з розпорядженням Деснянської РДА в м. Києві від 05.02.2014 року №26 «Про зміну договорів найму житлових приміщень мешканців Деснянського району м. Києва» було дозволено позивачу ОСОБА_1 змінити договір найму двокімнатної квартири АДРЕСА_2 в зв»язку із смертю батька, ОСОБА_5 - власника особового рахунку (а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, шлюб між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою по справі ОСОБА_3 було зареєстровано 27.10.1995 року (а.с. 13).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2014 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 14).

19.02.2104 року між позивачем по справі ОСОБА_1 та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 15).

Згідно з довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 10.06.2015 року ОСОБА_4 з 04.01.2000 року був тимчасово зареєстрований до 22.12.2004 року в квартирі АДРЕСА_4, з реєстраційного обліку знявся 10.12.2013 року (а.с. 63).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив суд про зобов»язання відповідача Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію в особі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» змінити договір найму, укладений з ним на квартиру АДРЕСА_1 та укласти з ним окремий договір найму ізольованої жилої кімнати літ. 7 площею 14,6 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2.

Третя особа по справі ОСОБА_4 в свою чергу в судовому засіданні просив суд про визнання за ним права на проживання у спірній квартирі, посилаючись на норми ст. 64 СК України.

Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім»я якого видано ордер.

Статтею 64 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім»ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов»язаннями,що випливають із зазначеного договору.

До членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім»ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, перестали бути членами сім»ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов»язки, як наймач та члени його сім»ї.

Можливість змінити умови договору найму житлового приміщення передбачені ст. 103 ЖК Української РСР, згідно з якою договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім»ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом.

Стаття 104 ЖК Української РСР встановлює порядок зміни договору найму жилого приміщення на вимогу члена сім»ї наймача, відповідно до положень якої член сім»ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім»ї, які проживають разом з ним, укладення окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу.

У разі відмови членів сім»ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 31.01.2011 року № 121 «Про реалізацію районними в м. Києві державними адміністраціями окремих повноважень», доручено районним в м. Києві державним адміністраціям реалізовувати окремі повноваження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) надані виконавчому органу Київської міської ради (КМДА) згідно з ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зважаючи на викладене, відповідач за позовними вимогами ОСОБА_1 - Деснянська РДА в м. Києві не є власником спірної квартири, а отже не виступає наймодавцем квартири АДРЕСА_1, тому немає правових підстав для зобов»язання Деснянську РДА в м. Києві в судовому порядку укласти з позивачем ОСОБА_1 окремий договір найму кімнати в спірній квартирі. Оскільки Деснянська РДА в м. Києві є неналежним відповідачем по справі, тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 63 ЖК Української РСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч. 1 ст. 48), частина кімнати або кімната, зв»язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора, тощо). Оскільки згідно технічного паспорту на спірну квартиру, вона складається з двох суміжних кімнат то відповідно до норм чинного законодавства підстав для укладення окремого договору найму немає.

Відповідно до ст. 98 ЖК Української РСР наймач жилого приміщення та члени його сім»ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім»ї наймача. Вселення тимчасових жильців на строк понад півтора місяця допускається за умови додержання розміру жилої площі, встановленого для надання жилих приміщень (ч. 1 ст. 48). Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім»ї, які проживають разом з ним, зобов»язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмови - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з вимогами ст. 99 ЖК Української РСР піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

В судовому засіданні судом було встановлено та доведено відповідними доказами, що наявні в матеріалах справи те, що третій особі по справі ОСОБА_4, що заявив самостійні вимоги щодо предмету спору було надано право користування квартирою тимчасово, він не набув жодного права на користування спірною квартирою, як член сім»ї наймача, з реєстрації в спірній квартирі знявся добровільно

Крім того, в обґрунтування свого позову ОСОБА_4 посилався на норми ст. 64 Сімейного Кодексу України, якою передбачено право подружжя на укладення договорів між собою (а.с. 206-207), а відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог позову ОСОБА_1 та самостійних вимог щодо предмету позову третьої особи по справі ОСОБА_4, оскільки вони не ґрунтуються на законі та не є доведеними позивачами в судовому засіданні. Пояснення свідків в судовому засіданні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд оцінює критично, виходячи з обставин, що були встановлені судом при розгляді справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрація, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва про зобов»язання укласти окремий договір найму житлового приміщення, - залишити без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання права користування жилим приміщенням, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: