Справа №265/4027/17
Провадження №2/265/1205/17
19 вересня 2017 року місто Маріуполь
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Щербіна А.В.,
при секретарі Себко Г.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
12 червня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 19 березня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям фактично припинені у березні 2013 року. Життя із відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння та довіри. Діти проживають спільно із нею, спір щодо визначення місця проживання дітей відсутній. Вважаючи, що примирення між ними неможливе та шлюб розпався остаточно, просила його розірвати та повернути їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, судові повістки надсилались рекомендованими листами на його ім'я за місцем реєстрації в Україні, проте, були повернуті на адресу суду за закінченням термінів зберігання.
З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим ухвалити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином.
У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.
Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 19 березня 2012 року, актовий запис № 23.
У шлюбі сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження.
Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню.
Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 640,00 гривень.
На підставі ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 19 березня 2012 року, актовий запис № 23 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 присвоїти дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя _________________________