Справа № 761/9725/17-ц
Провадження № 2/760/4457/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.
з участю секретаря - Петраш Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментіва на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, -
В червні 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 в частці від заробітку у розмірі 1/3 частини заробітку (хододу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до припинення навчання дитини, але не більше чим до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, мотивуючи свої вимоги наступним.
Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась спільна донька ОСОБА_3. На підставі рішення суду, після розірвання шлюбу між ними, відповідач сплачував на користь позивача аліменти на утримання дочки, які після досягнення останньою повноліття припинились.
На даний час донька продовжує навчання та є студенткою 1 курсу денної форми навчання Національного університету «Києво-Могилянська академія», повністю знаходиться на утриманні позивача. Матеріальне становище позивача не дозволяє у повному обсязі забезпечити всі потреби доньки, враховуючи, що та ніде не працює, а лише навчається.
Крім того, донька є інвалідом з дитинства та позивач постійно несе витрати по її лікуванню, однак її доходу не вистачає за для такого забезпечення.
Вважає, що матеріальне становище відповідача, враховуючи потреби його повнолітньої дитини, дозволяє здійснювати її забезпечення. На підставі викладеного просила позов задовольнити.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, акцентувала увагу на тому, що фінансова спроможність відповідача підтверджується його власною декларацією про доходи, і тому будь-яких перешкод за для надання дитині матеріальної допомоги під час становлення немає.
Третя особа, на стороні позивача, в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України.
Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів про дійсні взаємовідносини сторін, а належно повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, також зважаючи на позицію позивача про розгляд справи на підставі наданих доказів, суд ухвалює рішення в порядку заочного провадження відповідно до положень ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, ослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України)
З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народилась донька - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження.
В подальшому шлюб між сторонами було розірвано. На підставі рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 15.01.2001 з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 04.01.2000 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 досягла повноліття.
Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно довідки Національного університету «Києво-Могилянська академія» №127 від 24.03.2017 ОСОБА_3 є студенткою 1 року навчання, денна форма, 4го рівня акредитації, освітній ступінь - бакалавр, напрям підготовки - правознавство, термін навчання: 01.09.2016 - 28.06.2020.
Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом з матір'ю ОСОБА_1, що підтверджується копією паспорта та довідкою про склад сім'ї №1/6085 від 19.05.2017 Виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради.
ОСОБА_1 працює на посаді лікар-акушер-гінеколог ТОВ «Медичні центри «МЕДІСВІТ»» і згідно довідки про доходи №16 від 29.03.2017 за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року отримала дохід в розмірі 29 626,39 грн.
Як вбачається з наданої суду щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік ОСОБА_2 за звітний період було отримано дохід в розмір 270 389 грн. Крім того, декількох транспортних засобів, житлового будинку та земельної ділянки, і окрім заробітку за основним місцем роботи, має інші кошти.
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст.200 СК України)
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.
В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що твердження позивача у наявності ОСОБА_3 потреби в матеріальній допомозі від батька у зв'язку з навчанням останньої є обґрунтованими.
Разом з тим, матеріальна допомога батьків дитині, яка не досягла 18 років, є їх обов'язком, а давання такої допомоги після повноліття має обов'язковою умовою можливість батьків в наданні такої допомоги дитині, тобто їх спроможність із врахуванням їх майнового стану, стану здоров'я та наявності на утриманні інших осіб.
Твердження позивача, що надана нею декларація про доходи за 2016 рік належить саме відповідачу по справі, а не іншій особі, яка має схожі дані, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази, через відсутність ідентифікуючих ознак приналежності цієї декларації певній особі, які можуть бути прийняті судом як достовірні та підтверджуючі.
Відтак суд враховуючи реальну потребу позивача у матеріальній допомозі на утримання доньки, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільної дитини в розмірі 1/6 від усіх доходів відповідача щомісяця починаючи з 02.06.2017 і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 640 гривень 00 копійок.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача щомісяця, починаючи з 02.06.2017 і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640,00 гривень.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Лазаренко