20.03.2017 Єдиний унікальний номер 205/9049/16-ц
Провадження № 2/205/599/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Романової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С А Н О В И В :

Позивачка 02 грудня 2016 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом (а.с.1-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30 березня 2008 року померла її бабуся ОСОБА_4, яка була власницею домоволодіння №37 по вул.. Валдайська у м. Дніпрі. За життя померла склала заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачці.

Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті бабусі, так як постійно проживала разом із нею до моменту смерті. Проте, звернувшись до ДДДНК задля належного оформлення спадщини, отримала відмову нотаріуса, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

На підставі викладеного позивачка була вимушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на домоволодіння №37 по вул.. Валдайська у м. Дніпрі, яке складається з: житлового будинку А-1, літньої кухні-Б, вбиральні - Г, літнього душу -Д, сараю - Ж, сараю - Е, навісу - 3, сараю - И, сараю -Л, №1-6,1 воріт, огорожі,замощення в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_4, яка померла 30.03.2008 року.

Позивачка в особі свого представника за договором ОСОБА_5, в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду представник надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.63).

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату (а.с.36). Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надавав.

Третя особа - ОСОБА_3 державна нотаріальна контора в особі свого представника в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. До суду надіслала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності відповідно до діючого законодавства (а.с.37).

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.45).

ОСОБА_4 в липні 1956 року надано у безстрокове користування земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку на праві власності за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Валдайська, буд. №37 (а.с.5-8,9).

У 1976 році ОСОБА_4 збудовано домоволодіння, якому присвоєно адресу: м. Дніпропетровськ, вул.. Валдайська, буд. №37 (а.с.11).

Згідно відомостей КП «ДМБТІ» станом на 31.12.2012 року відсутні відомості щодо реєстрації права власності на домоволодіння №37 по вул.. Валдайська у м. Дніпропетровську (а.с.55).

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

30 березня 2008 року ОСОБА_4 померла (з.а.с.46). За життя вона склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 усе належне їй майно (а.с.46).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 1233 ЦК України, заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Із матеріалів спадкової справи №679/2012 (а.с.44-62) вбачається, що позивачка належним чином прийняла спадщину, але державним нотаріусом Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлої 30.03.2008 року, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.62).

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, а тому за позивачкою слід у судовому порядку визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 30.03.2008 року, на домоволодіння №37 розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Валдайська.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд приймаючи до уваги те, що позивачка не просила стягнути на її користь судові витрати суд вважає за можливе покласти витрати саме на неї.

На підставі викладеного, керуючись листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, Законом України «Про нотаріат», ст. 1216, 1217, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.5, 6, 10, 11, 57-60, 197, 209, 212-215, 218, 222 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 30.03.2008 року, право власності на домоволодіння №37 розташованого за адресою: м. Дніпро, вул.. Валдайська, яке складається із: житлового будинку А-1, площею 67,3 кв.м., літньої кухні -Б, площею 18,0 кв.м., вбиральні - Г, площею 1,0 кв.м., літнього душу Д, площею 4,2 кв.м., сараю Ж, площею 8,3 кв.м., сараю Е, площею 5,3 кв.м., навісу 3, площею 4,4 кв.м., сараю И, площею 6,4 кв.м., сараю Л, площею 6,8 кв.м., №1-6,1 воріт, огорожі, замощення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С. Шавула