Справа № 594/176/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г. І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Шупарської сільської ради про визнання за нею, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, права на земельну частку (пай) площею 1,44 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в колективній власності ВАТ «Нічлава» в с.Худіївці Борщівського району Тернопільської області та належало чоловікові покійної ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0335692 виданого 11 квітня 2000 року. Позивачка вказала, що з метою оформлення спадщини на вказану земельну частку звернулася до нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності вказаного майна померлій ОСОБА_2 та наступної належності їй як спадкоємцеві за заповітом. В обгрунтування позову позивачка вказала, що її матір ОСОБА_2 перебувала у шлюбних відносинах з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 1977 року по день його смерті та прийняла спадщину і вступила в управління спадковим майном після смерті останнього.

Позивачка у судове засідання не зявилася, в поданій до суду заяві просить слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач представник Шупарської сільської ради в судове засідання не зявився, подавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує .

Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачами, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_4 державна нотаріальна контора 09 лютого 2016 року листом №148 відмовила позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 27 січня 2013 року ОСОБА_2 на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) пл.1,44 га, що знаходиться в колективній власності ВАТ «Нічлава» с.Худіївці Борщівського району Тернопільської області, що належало померлому 14 листопада 2000 року ОСОБА_3 спадкоємцем якого за законом була його дружина, ОСОБА_2, яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила своїх спадкових прав та рекомендувала звернутися до суду для встановлення належності вказаного майна померлій та наступної належності ОСОБА_1

Нотаріусом зазначено, що до майна померлої 27 січня 2013 року ОСОБА_2 09 квітня 2013 року відкрито спадкову справу за № 240/2013 на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

По даній справі 25 травня 2016 року ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,0683 га з Р №520.

Спадкових справ до майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою не відкривалося.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0335692 виданого головою ОСОБА_4 районної державної адміністрації 11 квітня 2000 року на підставі рішення голови райдержадміністрації від 07 квітня 2000 року №103 ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) розміром 1,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї часки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Нічлава».

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у ОСОБА_4 районі Тернопільської області № 38/86-17 від 15.02.2017 року ОСОБА_3 дійсно був включений у списки громадян-членів ВАТ «Нічлава» за №39 згідно додатку 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії ТР№59. Земельна ділянка розташована на території Шупарської сільської ради в межах земель, переданих у колективну власність ВАТ «Нічлава».

Отже, в судовому засіданні встановлено, що померлому ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 11 квітня 2000 року серії ТР №0335692 належало право на земельну ділянку (пай) розміром 1,44 в умовних кадастрових гектарах, що знаходилась в колективній власності ВАТ «Нічлава» в с.Худіївці Борщівського району Тернопільської області.

14 листопада 2000 року в с.Худіївці помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії І-ИД №093041).

За даними довідки Шупарської сільської ради №77 від 10.02.2017 року після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_2, яка проживала з ним без реєстрації шлюбу з 1977 року, прийняла спадщину та вступила в управління його спадковим майном, так як була прописана з ним за однією адресою. Заповітів изюк М. І. не складав. У померлого ОСОБА_3 крім ОСОБА_2 за даними сільської ради інших спадкоємців немає.

Згідно доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарських книг Шупарської сільської ради за 1991-1995 рр., 1996-2000 рр., в дворі робітника, що знаходиться в с.Худіївці Борщівського району Тернопільської області, проживали голова двору ОСОБА_2, чоловік ОСОБА_3. ОСОБА_3 помер 14.11.2000 року.

Відповідно до ст. 531 діючого на той час Цивільного Кодексу Української РСР 1963 рокудо числа спадкоємців належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживала із ОСОБА_3 однією сім'єю в незареєстрованому шлюбі, була особою пенсійного віку та перебувала на утриманні ОСОБА_3 не менше року до часу відкриття спадщини і прийняла спадщину після його смерті за нормами діючого на той час Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК 1963р.), вступивши в управління спадковим майном, що вбачається з довідки Шупарської сільської ради №77 від 10.02.2017 року.

Відповідно до п.1 ст.549 ЦК України (за редакцією 1963) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, не заявив про відмову від неї.

27 серпня 2002 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за № 100, яким все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці ОСОБА_1 Заповіт не змінений і не скасований.

27 січня 2013 року в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області померла мати позивачки ОСОБА_2 ( свідоцтво про смерть серії І-ИД № 151635).

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Земельний пай відповідно до Указів Президента України: від 10 листопада 1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» - це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих державою у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства.

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину у встановлений законом строк після смерті ОСОБА_2, що підтверджується листом державного нотаріуса від 09.02.2016 року №148.

Родинні відносини позивачки з покійною матірю ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки серії VII-УР № 1280328, свідоцтвами про укладення шлюбу серії Ш-ИД №377886 та про одруження серії І-ИД №041481.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачкою, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті 27 січня 2013 року матері ОСОБА_2, право на земельну частку (пай) розміром 1,44 в умовних кадастрових гектарах, що знаходилася у колективній власності ВАТ «Нічлава» с.Худіївці Борщівського району Тернопільської області та належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0335692 виданого головою ОСОБА_4 районної державної адміністрації 11 квітня 2000 року ОСОБА_3.

На підставі п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст.531, 549 ЦК 1963 р., ст.ст. 16, 25, 26, 328, 392,1218, 1223, ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті 27 січня 2013 року ОСОБА_2, право на земельну частку (пай) розміром 1,44 в умовних кадастрових гектарах, що знаходилася у колективній власності ВАТ «Нічлава» с.Худіївці Борщівського району Тернопільської області та належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0335692, виданого головою ОСОБА_4 районної державної адміністрації 11 квітня 2000 року ОСОБА_3, яке успадкувала ОСОБА_2, однак, не оформила своїх спадкових прав в установленому законом порядку.

Судові витрати по справі покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: