Провадження № 2/638/1877/17
(вступна та резолютивна частини)
16 березня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді Шишкіна О.В.,
секретаря - Голуб Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.
Керуючись ст.209 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя

Справа № 638/20184/16-ц

Провадження № 2/638/1877/17

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретаря Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м.Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою 24 по вул.Ахсарова буд. 23.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі договору дарування від 26.11.2016 року ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_2. У зазначеній квартирі значиться зареєстрованим член сімї позивача - ОСОБА_2. З квітня 2014 року відповідач за вказаною адресою не проживає та не користується вказаною квартирою, не сплачує вартість комунальних послуг. Місце проживання відповідача позивачу не відомо. Залишаючись зареєстрованим у вказаній квартирі, відповідач ставить у скрутне матеріальне становище позивача, який змушений сплачувати комунальні послуги в тому числі і за нього.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, з підстав, наведених у позові, не заперечували проти вирішення справи у заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_3. Цей факт підтверджується договором дарування від 26.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого у реєстрі за №2559, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №74064246 від 26.11.2016 року.

Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.ст. 317 та 383 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також на зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, інших осіб.

Згідно вимог ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЖГ №440189, виданого відділом запису актів громадянського стану 08.04.1974 року, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1.

Згідно довідки від 15.02.2017 року, наданої адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Харківській області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2 за адресою реєстрації не проживає з квітня 2014 року.

Цей факт підтверджується показами свідків ОСОБА_4, яка в судовому засіданні показала що є сусідкою по тамбуру та ОСОБА_2 не бачила у квартирі №24 приблизно 3 роки. А також показами свідка ОСОБА_5, яка показала, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2015 року та жодного разу за вказаною адресою відповідача не бачила.

Отже, відповідач не користується житловим приміщенням, де він зареєстрований. Не проживає за цією адресою без поважних причин. За комунальні послуги не сплачує.

Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року із наступними змінами, про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача або членів його сімї такими, що втратили право користування жилим приміщення (ст..71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сімї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сімЇ і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суду вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Таким чином, виходячи зі змісту вказаних норм Закону, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою №24 в будинку №23 по вулиці Ахсарова в м.Харкові, так як останній добровільно без поважної причини залишив вказане приміщення і на час розгляду справи не проживає і ньому більше одного року, що відповідно до вимог ст.405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Одночасно з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 316, 317, 319, 383, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий - суддя: О.В.Шишкін