Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/126/17-ц
Провадження № 2/499/153/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"04" квітня 2017 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі : головуючого судді Тимчука Р.М. при секретарі судового засідання Мельнику Р.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Позивач є спадкоємцем другої черги за законом так як є рідним братом спадкодавця, та спадкоємці першої черги відсутні.

До державного нотаріуса позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій.

Позивач надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягав.

Представник відповідача позов визнав про що надав до суду письмову заяву та просив справу слухати у їх відсутність.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Зазначений житловий будинок належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ №771630 від 21.04.2010 року.

Позивач по справі ОСОБА_1 є рідним братом померлого, підтверджується копією рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2016 року, отже позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_2. Крім того він є єдиним спадкоємцем другої черги за законом, так як спадкоємці попередньої черги та у разі наявності другої черги із заявами про прийняття спадщини не зверталися, що вбачається із копії спадкової справи наданої нотаріусом на запит суду.

Дослідивши належним чином завірену копію спадкової справи на ОСОБА_2, № 119/2014 року вбачається, що спадщину позивач прийняв, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З довідки виданої Бузинівською сільською радою Іванівського району Одеської області вбачається, що спадкодавець до дня смерті проживав один. Заповіт за життя не складав, що вбачається з Інформаційної довідки Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори).

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді житлового будинку позивач не може в зв'язку з тим, що відповідно до вимог ст. 42 Закону України «Про нотаріат»,п.212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 20/5 від 03.03.2004р. необхідно пред'явити нотаріусу правовстановлюючій документ на житловий будинок.

Позивач по справі надав суду письмові пояснення та зазначив, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно були ним втрачені влітку 2016 року під час подорожі від смт.Іванівка до с.Городок Рівненського району, так як у нього була викрадена сумка з речами, в якій знаходилися вказані документи.

При цьому в матеріалах спадкової справи міститься лист Комунального підприємства «Іванівське бюро технічної інвентаризації» з якого вбачається, що житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.04.2010 року, згідно рішення виконкому № 42 від 16.11.2009 року ( в цілому), зареєстровано в Іванівському БТІ 21.04.2010 року, реєстраційний номер № 30239203 книга 16 реєстр 400 стор.170 ( згідно паперових носіїв до 01.01.2013 року та позивачем по справі копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно та копію технічного паспорту на житловий будинок.

Суд застосовуючи норми матеріального права виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька так і з боку матері.

Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст..1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст..3 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. .

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач , обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

За таких обставин суд, вважає за можливе задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом.

Керуючись 16, 325, 328, 1216, 1261 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування » № 7 від 30 травня 2008 р., ст.14,57,60, 212, 213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішення є підставою для реєстрації права власності та внесення змін до технічної документації житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяР. М. Тимчук