Провадження № 2/127/5040/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.09.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі: Гончаруку І.О.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила розірвати шлюб укладений 18.12.2015 року між нею та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 4000. Крім того, просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позовна заява мотивована тим, що 18.12.2015 року сторони зареєстрували шлюб. За час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільно сторони прожили менше одного року і фактично не проживають останній рік.

Позивач зазначає, що сімейне життя із відповідачем не склалось оскільки у них абсолютно різні характери та погляди на життя. Вони не змогли знайти спільної мови ні по яким сімейним та побутовим питанням. Відповідач майже із самого початку їх сімейного життя, почав вживати алкогольні напої, поводив себе агресивно, ображав нецензурною лайкою, вчиняв скандали, в наслідок чого неодноразово викликались працівники поліції. В минулому році, відповідач зібрав свої речі і залишив сімю. Оскільки шлюб із відповідачем існує лише формально, позивач звернулась до суду із даним позовом про розірвання шлюбу та просить його задоволити.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач будь-якої допомоги ні дитині, ні їй не надає . Угоди про добровільне утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Позивач зазначає, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку і їй одній важко забезпечити дитину усім необхідним та належним. Єдиним джерелом її доходів є соціальні виплати, а відповідач є працездатною особою, він працює неофіційно і має нерегулярний дохід, тому вона була змушена звернутись до суду із даним позовом та просити суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути із відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі по 1000 грн., щомісячно.

Місце роботи та розмір заробітку відповідача їй невідомий, тому позивач просила стягнути із відповідача аліменти в твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні, позивач ОСОБА_1, в повному обсязі підтримала вимоги, зазначені у позовній заяві та просила їх задоволити. Крім того, просила стягнути на її користь із відповідача судові витрати, понесені нею при зверненні до суду із даною позовною заявою при сплаті судового збору, в розмірі 640 гривень. При реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, просила встановити їй дошлюбне прізвище «Дідуренко».

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомив. Заяв та заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням приписів ст. 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи.

Зясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що 18.12.2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 4000 (а.с.4).

За час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що при реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, позивачу ОСОБА_1 необхідно визначити її дошлюбне прізвище «Дідуренко».

Крім того, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку, також підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст..3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року ( ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 і яка набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, не залежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до ст.. 27 цієї ж Конвенції, держави - учасниці визначають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Судом беззаперечно встановлено, що відповідач являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно довідки Квартального комітету мікрорайону «Соняшник» від 09.08.2017 року № 505, проживає разом із матірю ОСОБА_1, та перебуває на її утриманні (а.с.8).

Частиною 1статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні зі слів позивача встановлено, що відповідач є фізично здоровою людиною та має змогу сплачувати заявлені позивачем аліменти.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зважаючи на положення ст. ст.141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обовязок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач інших утриманців не має, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 84 ч. 2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини аліментів до досягнення дитиною трьох років.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, не працює у звязку із перебуванням у відпустці по догляду за сином ОСОБА_3, 05.02.2016 р. н., та потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч.2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно частини 4 статті 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.180 - 184 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника інших дітей та інших осіб на утриманні; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України і ст. 81 Цивільного Процесуального Кодексу України та ЗУ Про судовий збір із відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, понесені нею при зверненні до суду із даним позовом, крім того, підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст.367 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113, 115, 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року ( ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 і яка набула чинності для України 27.09.1991 року), ст.ст. 10, 11, 57-60, 62- 64, 79, 88, 174, 209, 212- 215, 218, 224-226, 291, 292, 294, 367 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 4000.

При реєстрації розірвання шлюбу встановити ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище « Дідуренко».

Стягнути із ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, гуртожиток, не працюючого, на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею при сплаті судового збору, в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, гуртожиток, не працюючого, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, а саме з 10.08.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, гуртожиток, не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_1, на її утримання у твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 10.08.2017 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3, 05.02.2016 р. н. трирічного віку, тобто до 05.02.2019 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, гуртожиток, не працюючого, на користь держави судовий збір в розмірі 1280,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: