Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №2-421/12 Головуючий у 1 інстанції: Баранов В.І.
Провадження № 22-ц/778/1684/13 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Дзярука М.П.

ОСОБА_2

суддів: Трофимової Д.А.

при секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявами ОСОБА_3 щодо уточнення резолютивної частини ухвали апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року та про ухвалення додаткового рішення до ухвали апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року у справі про відмову у стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми судових витрат у розмірі 549,20 грн.у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам, приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Комунальне підприємство Водоканал, Відкрите акціонерне товариство Мелітопольгаз, приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, визнання дійсним правочину щодо купівлі-продажу земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку та встановлення постійного земельного сервітуту, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи Відкрите акціонерне товариство Мелітопольгаз, Комунальне підприємство Водоканал, приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про стягнення грошових сум, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково, а зустрічний позов ОСОБА_3 залишено без задоволення. Також стягнуті на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_3 судові витраті в сумі 549 гривень 20 коп.

Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 22 квітня 2013р. ОСОБА_3 відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою про скасування вказаних судових рішень.

13 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Апеляційного суду Запорізької області із заявою щодо уточнення резолютивної частини ухвали апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року. В заяві просить уточнити резолютивну частину ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року в частині того, чи вирішена вимога апеляційної скарги на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року про відмову у стягненні на користь ОСОБА_4І, з ОСОБА_3 судових витрат в сумі 549 грн. 20 коп. Та зазначити мотив відхилення з цього приводу апеляційної скарги.

21 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Апеляційного суду Запорізької області із заявою про ухвалення додаткового рішення до ухвали апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року у цій справі про відмову у стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми судових витрат у розмірі 549,20 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи заяв, колегія суддів дійшла висновку, що заяви ОСОБА_3 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати в сумі 549 грн. 20 коп. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року у даній справі залишено без мін.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 237 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 220 ЦПК України).

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі»).

З наведеного слідує, що суд може ухвалити додаткове рішення лише щодо раніше ухваленого ним рішення, яким закінчено розгляд справи. Постановлення додаткових ухвал законом не передбачено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред»явлено до примусового виконання.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення, а приводом для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Таким чином, об'єктом роз'яснення є рішення суду, яким спір розглянуто по суті та яке підлягає виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, колегією суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області рішення по суті спору та яке б підлягало виконанню не ухвалювалося, а була винесена ухвала про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Крім того, доводи заяви ОСОБА_3 за своїм змістом фактично є доводами касаційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року у цій справі, а не підставами для ухвалення додаткового рішення апеляційним судом у цій справі.

Також, на теперішній час рішення суду Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.2012р. в частині стягнення судового збору з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 у розмірі 549,20 грн. виконано, що взагалі унеможливлює ухвалення додаткового рішення суду та розяснення рішення суду.

За таких обставин, підстав, передбачених ст.ст. 220 та 221 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення та розяснення рішення суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 220, 221,303,307,313- 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяв ОСОБА_3 щодо уточнення резолютивної частини ухвали апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року та про ухвалення додаткового рішення до ухвали апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: