Провадження №2/193/205/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

04 квітня 2017 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Кащука Д.А.

при секретарі Палій Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

У С Т А Н О В И В:

14 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, обгрунтовуючи її тим, що 17 вересня 2013 року померла її мати ОСОБА_4. Після смерті матері залишилось спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 7,960 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

У 2007 році її мати склала заповіт, яким заповіла зазначену земельну ділянку після своєї смерті ОСОБА_1.

Таким чином згідно заповіту ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем зазначеної земельної ділянки, що належала її матері.

18 серпня 2015 року позивач звернулась з заявою до приватного нотаріуса Софіївського округу Дніпропетровської області про видачу свідоцтва на право на спадщину за заповітом, але отримала відмову у звязку з тим, що вона пропустила строк на прийняття спадщини.

Позивач вважає, що строк на прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин, так як вона працює провідником в структурному підрозділі «Криворізька пасажирська вагонна дільниця регіональної філії «Придніпровська залізниця», ця робота повязана з постійними розїздами, і на момент настання строку звернення до нотаріуса позивач була в рейсі, тому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить справу розглянути за її відсутності, про що надала суду відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Дніпропетровської області позовні вимоги визнає в повному обсязі, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали до суду відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову не заперечує, просить суд розглянути позовну заяву за його відсутності, про що надав суду відповідну заяву.

У відповідності до ст.197 ЦПК Українив зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав:

В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 17 вересня 2013 року померла мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4М, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ № 520905, виданий 20.09.2013 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Софіївського районну Дніпропетровської області (а.с. 7).

Після смерті матері залишилась земельна ділянка площею 7,96 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП № 009598, виданого Софіївською райдержадміністрацією 24 січня 2005 року (а.с. 4).

10 грудня 2007 року мати позивача склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, а саме: земельну ділянку площею 7,96 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області заповіла ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6).

18 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Софіївського округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як нею пропущений встановлений строк для прийняття спадщини (а.с. 8).

Пропущення строку сталося через те, що ОСОБА_1 з 01.03.2014 р. по 19.03.2014 р. перебувала в рейсі у звязку із розїзним характером роботи, так як позивач працює провідником в Структурному підрозділі «Криворізька придніпровська залізниця» (а.с. 9), тому не мала можливості в межах строку звернутися до нотаріуса.

Згідно ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З наведеного випливає, що встановлений строк на прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи те, що позивачем строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, суд приходить до висновку, що необхідно визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не надав суду заперечень на позовну заяву, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення у повному обсязі.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, після померлої 17 вересня 2013 року ОСОБА_4, терміном три місяці з часу вступу рішення в законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.А. Кащук