АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/208/17 Номер провадження 22-ц/786/1619/17Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко С. М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді Пилипчук Л.І.,

суддів Бондаревської С.М., Чумак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай),-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) -відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Зазначає, що помилково був не внесений до списку громадян - членів КСП та неправомірно позбавлений права на отримання земельного паю, оскільки станом на 20 листопада 1995 року - момент видачі КСП ім.Чапаєва - державного акта на право колективної власності на землю, був членом колгоспу ім.Чапаєва, а отже мав право на частку (пай).

Пояснює, що тривалий час не звертався до суду за захистом порушеного права у зв'язку з юридичною необізнаністю, а про саме порушення свого права дізнався у січні 2017 року. Оскільки відповідач із заявою про застосування строків давності не звертався, підстави для застосування позовної давності відсутні.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював у колгоспі ім.Чапаєва: з 31.06.1978 року по 25.06.1981 року різноробочим, з 25.04.1988 року будівельником. Згідно рішення загальних зборів 01.02.1996 року звільнений з посади будівельника та виключений з членів КСП ім. Чапаєва, протокол №1 від 01.02.1996 року, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника/а.с.7-8/

Зазначені обставини перебування позивача у трудових відносинах з колгоспом імені Чапаєва підтверджується також архівною довідкою № 36 від 26 січня 2017 року, виданою районним трудовим архівом Зіньківської районної ради Полтавської області /а.с.9-10/.

Відповідно до інформації, викладеній у повідомленні від 24.01.2017 №99-1612-72/2-17 Відділу Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві ім.Чапаєва, с.Велика Павлівка Зіньківського району Полтавської області ім'я ОСОБА_2 не виготовлявся. Крім цього прізвище позивача відсутнє у списку громадян - членів КСП ім. Чапаєва, який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Чапаєва, с. Велика Павлівка Зіньківського району Полтавської області, серія ПЛ № 14, виданий 20.11.1995 року, відповідно до рішення четвертої сесії двадцять другого скликання Великопавлівської сільської ради народних депутатів від 08.06.1995 року/а.с.12/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, районний суд виходив з відсутності поважних причин такого пропуску. Крім того, суд першої інстанції врахував, що позивач не був включений у список громадян-членів КСП ім.Чапаєва, який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Чапаєва відповідно до вказаного рішення Великопавлівської сільської ради, яке позивачем не оскаржувалося.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтується на повно з'ясованих фактичних обставинах справи та вірно застосованих нормах матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду, хибного тлумачення норм права та переоцінки доказів.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Отже, вирішуючи питання про право певної особи на земельну частку (пай), суд повинен з'ясувати, чи була ця особа членом КСП на час передання державного акта про право колективної власності на землю та чи була вона внесена до списку осіб, що додається до цього державного акта.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач на час видачі державного акта на право колективної власності на землю 20.11.1995 року працював у колгоспі ім.Чапаєва, однак не був включений до списку та йому не видавався сертифікат на право на земельну частку(пай).

Однак, враховуючи строк, який минув від дати розпаювання 20.11.1995 року, коли був виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП ім.Чапаєва, до дня звернення в суд з даним позовом 16.02.2017 року, тобто більше двадцять років, до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила позовної давності.

Відповідно до ст.75 ЦК УРСР позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін.

Сплив строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту (ст.80 ЦК УРСР).

Доводи апеляційної скарги щодо поважності причин пропуску строку з посиланням на юридичну необізнаність є неспроможними, оскільки не можуть бути визнані поважними, враховуючи, що розпаювання є публічним процесом, а, продовжуючи працювати на час розпаювання в колгоспі, позивач мав знати про розпаювання та про своє право на отримання частки (паю).

Не заслуговують на увагу і доводи з посиланням на норми ЦК України 2004 року, зокрема на ч.3 ст.267 ЦК, щодо відсутності підстав для застосування позовної давності без відповідної заяви відповідача. Обґрунтування скаржником своїх доводів нормами ЦК в редакції 2004 року є хибним, оскільки на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час розпаювання, та які районний суд правомірно застосував.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив зазначені позивачем як поважні обставини, якими той обґрунтовував поважність пропуску строку позовної давності, та дійшов правомірного висновку про відсутність поважних причин та відмовив в позові у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишає рішення суді першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук

Судді: С.М.Бондаревська

О.В.Чумак

З оригіналом згідно

Суддя Л.І.Пилипчук