Справа № 600/140/17
Справа № 2/600/273/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Гриновець О.Б.

за участю: секретаря судового засідання Сташків О.С.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в смт. Козова цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, адвоката Головацього Василя Федоровича до Вівсянської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в:

10.02.2017 року адвокат Головацький В.Ф. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Вівсянської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати за:

- ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на 1/5 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що в АДРЕСА_1. Козівського району Тернопільської області, зокрема: житловий будинок (А), побудований з цегли, загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 77,4 кв.м., літню кухню (Б), побудовану з каменю, загальною площею 53,4 кв.м., сарай (В), побудований з цегли, загальною площею 66,9 кв.м., металеву огорожу (№1), загальною площею 17,6 кв.м., металеві ворота (№2), загальною площею 3,3 кв.м.;

- ОСОБА_2 як за членом колишнього колгоспного двору право власності на 1/5 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що в АДРЕСА_1, Козівського району Тернопільської області, зокрема: житловий будинок (А), побудований з цегли, загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 77,4 кв.м., літню кухню (Б), побудовану з каменю, загальною площею 53,4 кв.м., сарай (В), побудований з цегли, загальною площею 66,9 кв.м., металеву огорожу (№1), загальною площею 17,6 кв.м., металеві ворота (№2), загальною площею 3,3 кв.м.;

- ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності на спадкове майно, зокрема на 2/5 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що в АДРЕСА_1, Козівського району Тернопільської області, зокрема житловий будинок (А), побудований з цегли, загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 77,4 кв.м., літню кухню (Б), побудовану з каменю, загальною площею 53,4 кв.м., сарай (В), побудований з цегли, загальною площею 66,9 кв.м., металеву огорожу (№1), загальною площею 17,6 кв.м., металеві ворота (№2), загальною площею 3,3 кв.м.;

- ОСОБА_1 як за членом колишнього колгоспного двору право власності на 1/5 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що в АДРЕСА_1, Козівського району Тернопільської області, зокрема: житловий будинок (А), побудований з цегли, загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 77,4 кв.м., літню кухню (Б), побудовану з каменю, загальною площею 53,4 кв.м., сарай (В), побудований з цегли, загальною площею 66,9 кв.м., металеву огорожу (№1), загальною площею 17,6 кв.м., металеві ворота (№2), загальною площею 3,3 кв.м.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16.08.1991 року матері позивачів ОСОБА_6 видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, що належав до колгоспного двору та складався з 4-х членів. Головою вказаного колгоспного двору була ОСОБА_6, та членами були батько позивачів ОСОБА_5, бабця позивачів ОСОБА_7 та позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5, який заповіту не залишив. ОСОБА_6 вступила у володіння та управління спадковим майном після смерті ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_6, яка також заповіту не залишила. ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_5. ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті матері. Приватний нотаріус Козівського районного нотаріального округу видав відмову роз'яснення, згідно якого не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. На даний час, позивачі бажають оформити право власності на спадкове майно, тому просять у судовому порядку визнати їх власниками відповідних часток житлового будинку в АДРЕСА_1

Позивачі у судове засідання не з'явилися, проте подали клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та справу слухати у їх відсутності (а.с.44,45).

Представник позивачів у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с.43)

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте подав до суду відзив на позов, згідно якого позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу слухати у його відсутності (а.с.43).

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 16.08.1991 року ОСОБА_6 як голові колгоспного двору видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, що в АДРЕСА_1, Козівського району Тернопільської області. Згідно вказаного свідоцтва колгоспний двір складався із 4-х членів (а.с.18).

Відповідно до виписки з погосподарської книги станом на 15.04.1991 року, виданої Вівсянською сільською радою Козівського району Тернопільської області 29.06.2016 року №01-100/2-11, членами колгоспного двору були ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 (а.с.19).

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 (абзаци а, б) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 то кожному із них фактично належить 1/5 частина колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.08.2001 року (а.с.22).

Відповідно до довідки Вівсянської сільської ради Козівського району Тернопільської області №304 від 04.07.2016 року на день смерті ОСОБА_7 із нею постійно проживали та були зареєстровані дочка ОСОБА_6, зять ОСОБА_5, онуки ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Отже, ОСОБА_6 вважалася такою, що фактично прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, а саме житловим будинком за адресою АДРЕСА_1, Козівського району (а.с.31).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.11.2010 року (а.с.21).

Відповідно до довідки Вівсянської сільської ради Козівського району Тернопільської області №303 від 04.07.2016 року на день смерті ОСОБА_5 із ним постійно проживали та були зареєстровані дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_2 та онуки (а.с.32).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 25.04.2016 року (а.с.20).

Згідно довідки Вівсянської сільської ради Козівського району Тернопільської області №288 від 29.06.2016 року на день смерті ОСОБА_6 із нею постійно проживали та були зареєстровані ОСОБА_2 із своїми дітьми (а.с.30).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.2011 року, Витягами про реєстрацію в спадковому реєстрі від 20.05.2011 року (а.с.34-36).

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_6, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.07.2016 року (а.с.33).

Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по належить 1/5 частці колишнього колгоспного двору в АДРЕСА_1, Козівського району, прийняли спадщину після смерті інших членів колгоспного двору, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1, Козівського району Тернопільської області, а за ОСОБА_2 право власності на 2/5 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 58, 60, 61, 158, 174, 208-209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на спадкове майно, зокрема на 1/5 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що в АДРЕСА_1. Козівського району Тернопільської області, зокрема: житловий будинок (А), побудований з цегли, загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 77,4 кв.м., літню кухню (Б), побудовану з каменю, загальною площею 53,4 кв.м., сарай (В), побудований з цегли, загальною площею 66,9 кв.м., металеву огорожу (№1), загальною площею 17,6 кв.м., металеві ворота (№2), загальною площею 3,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_1 як за членом колишнього колгоспного двору право власності на 1/5 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що в АДРЕСА_1, Козівського району Тернопільської області, зокрема: житловий будинок (А), побудований з цегли, загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 77,4 кв.м., літню кухню (Б), побудовану з каменю, загальною площею 53,4 кв.м., сарай (В), побудований з цегли, загальною площею 66,9 кв.м., металеву огорожу (№1), загальною площею 17,6 кв.м., металеві ворота (№2), загальною площею 3,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканкою АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності на спадкове майно, зокрема на 2/5 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що в АДРЕСА_1, Козівського району Тернопільської області, зокрема житловий будинок (А), побудований з цегли, загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 77,4 кв.м., літню кухню (Б), побудовану з каменю, загальною площею 53,4 кв.м., сарай (В), побудований з цегли, загальною площею 66,9 кв.м., металеву огорожу (№1), загальною площею 17,6 кв.м., металеві ворота (№2), загальною площею 3,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканкою АДРЕСА_2 як за членом колишнього колгоспного двору право власності на 1/5 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що в АДРЕСА_1, Козівського району Тернопільської області, зокрема житловий будинок (А), побудований з цегли, загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 77,4 кв.м., літню кухню (Б), побудовану з каменю, загальною площею 53,4 кв.м., сарай (В), побудований з цегли, загальною площею 66,9 кв.м., металеву огорожу (№1), загальною площею 17,6 кв.м., металеві ворота (№2), загальною площею 3,3 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Б.Гриновець