АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №639/984/17 Головуючий суддя І інстанції Єрмоленко В. Б.
Провадження № 22-ц/790/2795/17 Суддя доповідач Малінська С.М.
Категорія: Спори, повязані із застосуванням Закону України Про захист прав споживачів

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.17 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Малінської С.М.,

суддів колегії:ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря - Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «МТС Україна», третя особа Національна комісія України, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформації, про відшкодування моральної шкоди,-

встановила:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «МТС Україна», третя особа Національна комісія України, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформації, про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року позовна заява ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «МТС Україна», третя особа Національна комісія України, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформації, про відшкодування моральної шкоди була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119, 120 ЦПК України, а саме у позові не викладено чіткого змісту позовних вимог, обставин, якими позивач їх обґрунтовує, не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суд вважав, що усупереч п.п. 4-6 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позивач не зазначив обставини та докази на підтвердження своїх вимог стосовно відшкодування моральної шкоди, а також не надав документи, що підтверджують сплату судового збору, який відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р., складає: за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди судовий збір сплачується в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати 1600 грн.; позивач не вказує які права споживача порушені в рамках Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 березня 2017 року заяву ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «МТС Україна», третя особа Національна комісія України, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформації про відшкодування моральної шкоди - повернуто позивачу з тих підстав, що недоліки в ухвалі про залишення позову без руху усунуті не були, відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 березня 2017 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що суд постановив ухвалу в порушення вимог ст. ст. 1, 3, 6, 8,19, 21, 22, 24, 28, 55, 56, 64, 68, 129 Конституції України, допустив не відповідність висновків суду обставинам справи, порушив норми процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на ст. ст. 1-8,10, 11, 13, 27, 31,79, 82, 119, 120, 121, 292-296, 307, 309, 311 ЦПК України, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 1, 7, 8, 11, 12, 30 Декларації прав людини, ст. ст. 1, 6, 13, 14, 17 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду - скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі, з наступних підстав.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 березня 2017 року заяву ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «МТС Україна», третя особа Національна комісія України, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформації про відшкодування моральної шкоди - повернуто позивачу з тих підстав, що зазначені в ухвалі про залишення позову без руху недоліки усунуті не були, відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права, що полягає в наступному.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України статті 8 ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VI суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно розяснень, які містяться в п.п. 1, 29, 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» ( з подальшими змінами ): Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У звязку із цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, повязані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» № 3674-VI, а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року позовна заява ОСОБА_3 була залишена без руху з тих підстав, що всупереч п.п. 4-6 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позивач не зазначив обставини та докази на підтвердження своїх вимог стосовно відшкодування моральної шкоди, а також не надав документи, що підтверджують сплату судового збору, позивач не вказав які права споживача порушені в рамках Закону України «Про захист прав споживачів». (а.с.14).

Разом із цим, у позовній заяві ОСОБА_3 просив звільнити його від сплати судового збору за подачу позовної заяви згідно з п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Однак, як вбачається з матеріалів справи, у порушення положень ст. 82 ЦПК України судом не розглянуто клопотання позивача та не вирішено питання про звільнення позивача від сплати судового збору.

Так, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 березня 2017 року заяву ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «МТС Україна», третя особа Національна комісія України, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформації про відшкодування моральної шкоди була повернута позивачу з тих підстав, що вказані в ухвалі про залишення позову без руху недоліки усунуті не були, зокрема у звязку із несплатою позивачем судового збору, відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України. (а.с. 20).

Колегія суддів вважає, що постановляючи вказану вище ухвалу судом не надано належної оцінки та не враховано тяжкий майновий стан позивача, не прийнято до уваги вищенаведені розяснення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та процесуального закону.

Враховуючи, що судом першої інстанції не було відкрито провадження у справі, а суд апеляційної інстанції не наділений такою компетенцією, то судова колегія вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3 частково, оскільки повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, як просить апелянт, неможливо без вирішення питання судом першої інстанції про відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст. 313, ст. ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 березня 2017 року - скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді :