ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/447/17
провадження № 2/753/2694/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"05" квітня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, 3-тя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,
У січні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, 3-тя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що у березні 2014 року померла його рідна сестра ОСОБА_3, після чого було відкрито спадщину на належне їй майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. З метою прийняття спадщини позивач звернувся до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право спадщини на квартиру, так як позивачем не надано правовстановлюючого документу, зареєстрованого у відповідних органах на вищезазначене спадкове майно. ОСОБА_2 являється єдиним спадкоємцем другої черги на майно померлої ОСОБА_3, спадкоємці першої черги відсутні, враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в поряду спадкування за законом після смерті ОСОБА_3
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, до початку засідання до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому він вказав, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.98-99).
Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені (а.с.58), надали суду письмові пояснення з проханням розглядати справу у відсутності їх представників (а.с.88-90, 94-95).
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим Йосипівською сільською радою 28.05.1949 року (а.с.8), свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області 19.02.2015 року (а.с.15), свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, серії НОМЕР_4, виданим Дарницьким та Дніпровським відділом ЗАГС м. Києва 15.02.1980 року (а.с.9). Вказаний шлюб 18.06.1989 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с.10).
ІНФОРМАЦІЯ_2 року у селі Пристанційне Малинського району Житомирської області померла ОСОБА_3 у віці 64 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 18.03.2014 року (а.с.6, 64).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Як встановлено ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері
Отже, у позивача виникло право на спадкування квартири АДРЕСА_2.
Реалізуючи своє право на спадщину, позивач звернувся до державного нотаріуса Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї сестри ОСОБА_3 (а.с.63), на підставі якої було відкрито спадкову справу № 585/2014.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 585/2014, 02.11.2016 року державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, після померлої ОСОБА_3, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на вказану квартиру, зареєстрованого у відповідних органах (а.с.16, 86).
Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.
Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.
В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Оскільки позивач, як спадкоємець померлої ОСОБА_3 позбавлений можливості здійснити своє право на спадкування в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, зареєстрованого у відповідних органах, та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, таке право підлягає відновленню в судовому порядку.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Суд вважає, що набуття позивачем в порядку спадкування за законом права власності на квартири АДРЕСА_1 нічиїх прав та інтересів не порушує, є правомірним та відповідає нормам закону, проте не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.
З огляду на встановлені обставини, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, яка надає кожній особі право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та визначає можливі способи захисту прав, та ст. 328 цього Кодексу, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, суд вважає вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 321, 328, 392, 1216, 1217,1218, 1220, 1262 ЦК України, суд
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем села Йосипівка, Малинського району, Житомирської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК