Справа № 367/943/17
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.,

при секретарі Кузнецовій К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 лютого 2014 року позивач отримав від відповідачів розписку про те, що останні отримали від позивача кошти у сумі 1000 доларів США як завдаток за квартиру АДРЕСА_1. При цьому розпискою було визначено, що попередній договір повинен бути укладений до 25.02.2014.

Вартість квартири визначена у 37500 (тридцять сім тисяч п'ятсот) доларів США.

Попередній договір купівлі-продажу між позивачем та відповідачами укладено не було, оскільки в той же день позивач відмовився від його укладання через обставини не переборної сили, про що відповідачі були повідомлені, проте кошти повернути відмовилися.

Відповідно до частини першої статті 546 цього Кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статті 570 Кодексу завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в

рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу квартири.

Оскільки ні попередній, ні основний договір купівлі-продажу квартири, які би за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між позивачем та відповідачами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти попередній договір купівлі-продажу в майбутньому,

передана позивачем відповідачам грошова сума в розмірі 1000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до статті 524 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідачів кошти у сумі 27 200,00 (двадцять сім тисяч двісті) грн., що за курсом Національного банку України станом на момент подачі позову еквівалентні 1000 (одній тисячі) доларів США.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 27 840,00 (двадцять сім тисяч вісімсот сорок) гривень, з них: 27 200,00 (двадцять сім тисяч двісті) гривень авансу, 640,00 (шістсот сорок) гривень судовий збір.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі і просили задоволити.

Представник відповідачів проти позову заперечував і в його задоволенні просив відмовити та вважає, що позивач вніс задаток, а не аванс про що відповідно вказано в розписці.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, в судому засіданні встановлено, що 17.02.2014 року позивач передав відповідачам суму у розмірі 1000 доларів США, як внесок з майбутню квартиру АДРЕСА_1.

Про що відповідно, відповідачі написали власноруч розписку (а.с. 2).

У розписці визначено, що попередній договір повинен бути укладений до 25.02.2014 року і вартість майбутньої квартири визначена у 37 500 доларів США.

Попереднього договору між сторонами укладено не було, оскільки позивач в той же день 17.02.2014 року відмовився від його укладення, про що відповідачі були повідомлені, однак кошти не повернули.

Ст. 570 ЦК України передбачає, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Завдаток є формою підтвердження зобовязання та засобом забезпечення його виконання і має місце лише в разі наявності зобов'язання, яке виникло на підставі укладених договорів.

Поскільки попередній договір між сторонами укладено не було, то відповідно сума в розмірі 1 000 доларів США, яку отримали відповідачі від позивача буде авансом.

Аванс не виконує забезпечувальну функцію - тобто, якщо договір не укладений з ініціативи будь - якої з сторін, то аванс повертається його власнику.

Аванс залишається авансом, навіть якщо в документі зазначити що це завдаток.

Внесення завдатку може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі - продажу будинку чи земельної ділянки.

Поскільки зобов'язання відсутні то виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 570 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 197, 212 - 215, 224-228 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 27 840, 00 (двадцять сім тисяч вісімсот сорок) гривень, з них 27 200, 00 (двадцять сім тисяч двісті) гривень сума авансу, 640,00 (шістсот сорок) гривень судовий збір.

Повний текст рішення буде виготовлено 14.08.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. П. Саранюк