УхвалА

іменем україни

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області Пецяк Людмили Вікторівни щодо визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною вище скаргою, посилаючись на те, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 1 липня 2016 року його позов до Кременчуцької міської ради Полтавської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. 4 липня 2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення в частині поновлення його на посаді генерального директора комунального підприємства «Кременчукводоканал» (далі - КП «Кременчукводоканал») на тих же умовах, що були встановлені контрактом від 9 листопада 2007 року з генеральним директором КП «Кременчукводоканал» з 26 лютого 2016 року.

Зазначав, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції (далі - ДВС ГТУЮ) у Полтавській області Пецяк Л.В. від 14 липня 2016 року виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа закінчено у зв'язку з повним фактичним виконання судового рішення.

Вважав, що зазначена постанова про закінчення виконавчого провадження винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», так як розпорядження про поновлення його на роботі від 7 липня 2016 року № 393-КВ видане виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області, а не Кременчуцькою міською радою Полтавської області, яка була відповідачем у справі. Кременчуцька міська рада Полтавської області трудовий контракт з ним не уклала, а тому державним виконавцем помилково та з порушенням вимог закону було зроблено висновок про повне виконання виконавчого документу.

У зв'язку з цим ОСОБА_4 просив суд визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Полтавській області Пецяк Л.В. від 14 липня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 537/2235/16-ц, виданого 2 липня 2016 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області про поновлення його на посаді генерального директора КП «Кременчукводоканал» на тих же умовах, що були встановлені контрактом від 9 листопада 2007 року з генеральним директором КП «Кременчукводоканал» з 26 лютого 2016 року; зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Полтавській області відновити виконавче провадження з примусового виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 1 липня 2016 року в частині поновлення його на роботі.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2017 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його скарги.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_4, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. ст. 6, 11, 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 5, 10 - 12, 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», дійшли до правильного висновку про те, що Кременчуцька міська рада Полтавської області, її виконавчий комітет та міський голова є органами місцевого самоврядування, які відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

При цьому суди правильно зазначили, що згідно з положеннями ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» до компетенції саме міського голови належить призначення на посади та звільнення з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, яким є КП «Кременчукводоканал», та видача відповідних розпоряджень. Відтак, той факт, що розпорядження від 7 липня 2016 року про поновлення ОСОБА_4 на роботі було видано міським головою (головою виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області), при тому, що боржником (відповідачем) у виконавчому провадженні є Кременчуцька міська рада Полтавської області, не є порушенням закону, а було вчинено на принципах розподілу повноважень та відповідно до виключної компетенції кожного з органів місцевого самоврядування.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В. Закропивний

С.П. Штелик