АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1003/17 Справа № 199/9795/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, без належної оцінки доказів, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 26.12.2007. між Банком та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2. отримав кредит в розмірі 55 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 26.12.2012 року.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 26.12.2007 року між Банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладені договори поруки, за якими останні поручилися за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань по кредитному договору.

Як зазначає Банк у своєму позові, станом на 16.12.2015 року заборгованість позичальника становить:

- заборгованість за кредитом 24552,32 доларів США.,

- заборгованість по відсоткам 14964,40 доларів США,

- пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором - 22659,74 доларів США.

Від цієї суми Банком вирахувана сума у розмірі 45 948,19 доларів США, яка була стягнута рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 01.10.2010 року з відповідачів. Різниця становить 16 228,27 доларів США., а тому цю суму плюс штрафи: - штраф (фіксована частина) 10,66 доларів США, штраф (процентна складова) 811,41 доларів США, а всього- суму 17 050,34долл. ( а за курсом - 399 830,58грн.) Банк просив стягнути з відповідачів, при чому, резолютивна частина позову містить вимогу про стягнення цієї суми лише з двох відповідачів: ОСОБА_2 і ОСОБА_3, що протирічить вступній частині позову.

Відмовляючи у задоволенні таких вимог, районний суд вірно виходив із їх необґрунтованості, відсутності належного підтвердження дійсного правильного розміру заборгованості відповідачів, враховуючи слідуюче.

Встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2010 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 стягнуто із названих осіб на користь Банку у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № dn/579 від 26.12.2007 року суму 48 592,12 доларів США, а саме: 42 916,89 доларів США заборгованість за кредитом; 3 309,53 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 22,08 доларів США пеня ; 31,20 доларів США штраф (фіксована частина); 2 312,42 доларів США штраф (процентна складова), що в еквіваленті становить 367 495,79 грн.

За твердженнями ОСОБА_2 з 2008р. по 2016р. погашення по тілу кредиту відбулось в розмірі 41 656,67 доларів США. Банк у позовній заяві доводів про суми, погашені відповідачем, не приводить. А тому райсуд зробив висновок, що дійсний розмір заборгованості не відомий.

Разом з тим, виходячи із правил ст. 1048 ЦК про право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також статей 525, 526, 599, 611 ЦК слід дійти висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов*язання і не позбавляє права на отримання штрафних санкцій ( в тому числі, процентів), передбачених умовами договору та ЦК України.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивачем у порушення наведеного нарахована відповідачу заборгованість вдруге з 2007року, в тому числі, і тіло кредиту, сума якого попереднім рішенням вже була стягнута, а тому вимоги та розрахунок Банку є необґрунтованими, що позбавило райсуд можливості встановити дійсний розмір заборгованості відповідачів про процентам та пені за кредитним договором

Нарахування заборгованості у вигляді різниці в сумі 17 050,34долл. не є належним доказом розміру заборгованості.

Доводи Банку у скарзі про те, що усі нарахування, зазначені в розрахунку заборгованості, є прозорими, простими для сприйняття та такими, що не потребують будь-яких спеціальних знань для їх сприйняття та аналізу, повністю співвідносяться з наданими до суду виписками по рахунку, - не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки позовні вимоги заявлені не у відповідності до вимог наведених норм цивільного законодавства.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_5