Єдиний унікальний номер 226/83/17 Номер провадження 22-ц/775/1277/2017
Головуючий в 1 інстанції: Петунін І.В. Єдиний унікальний номер 226/83/17
Доповідач: Мірута О.А. Номер провадження 22-ц/775/1277/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мірути О.А.,

суддів Осипчук О.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», третя особа: Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення грошових коштів в обґрунтування якого вказала, що у квітні 2002 р. при придбанні квартири за адресою: АДРЕСА_1, відповідач їй повідомив, що боргів по квартирі немає. Після придбання квартири з»ясувалась наявність боргу. Під час осінніх, зимових та весняних місяців у квартирі була температура +8. Сусіди казали, що у них батареї теплі. 11.12.2004 року опалення зупинилося взагалі, начебто для заміни стояків. Рішенням суду від 22.03.2013 року з неї стягнули заборгованість у розмірі 4288,66 грн., не врахувавши, що ніякої теплової енергії вона не отримувала. Наприкінці 2004 р. вона з тяжкохворим братом виїхала з цієї квартири. У 2013 році почала оформлення документів для її продажу, а у тепломережі відмовилися підписувати лист-узгодження до повного погашення заборгованості у розмірі 10762,28 грн., тобто фактично примусили сплатити цю суму. У зв'язку з викладеним просить стягнути з відповідача на свою користь 10762,28 грн.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 12 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», третя особа: Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів, залишені без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Обґрунтувала апеляційну скаргу наступним:

- суд не врахував рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.03.2013 року про стягнення з неї заборгованості на користь «Димитровтеплокомуненерго» за останні три роки у сумі 4288,66 грн. та той факт, що відповідач змусив її заплатити 10762,28 грн. за дев'ять років, оскільки в іншому випадку їй не підписали би лист - узгодження ;

- при розрахунку заборгованості у вказаній квартирі не врахував занизьку температуру (+8) в ній та відсутність опалення з 11.12.2004 року до кінця місяця;

-не врахував лист головного державного виконавця Клещевнікова М.І., що за виконавчим листом №2/235/245 від 03.06.2013 р. з неї було стягнуто борг на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у розмірі 4288,66 грн. а не 10762,28 грн. та лист відповідача від 03.11.2015 р. головному державному виконавцю відділу ДВС Клещевнікову М.І., що станом на 01.11.2015 р. у ОСОБА_1 немає заборгованості перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго».;

-рішення винесено передчасно, не дочекавшись результату по окремій ухвалі, а судові засідання відкладались з січня по червень.

-рішення винесено внаслідок неповного, одностороннього та необ'єктивного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушені права позивача у справі та виходячи з наведеного ухвалене з порушенням норм матеріального права а також норм процесуального права щодо справедливого, всебічного, об'єктивного і неупередженого розгляду справи поряд із принципом рівності і змагальності сторін.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала, просила задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності із положеннями ст.74 ЦПК України.

Третя особа Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області надало суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Про належне повідомлення відповідача Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» свідчить рекомендоване повідомлення про вручення 08.08.2017 року поштового відправлення-судової повістки на 15.08.2017 року.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка на день сплати боргу перебувала з відповідачем у договірних відносинах з приводу теплопостачання у належну їй квартиру, а тому на спірні правовідносини поширюються положення ст. 1212 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 267 ЦК України, особа, яка виконала зобов»язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала перо сплив позовної давності. Повернення Красноармійським міськрайонним судом Донецької області заяви позивачу не перериває строк позовної давності, що відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

З такими висновками суду першої інстанції щодо відсутності у відповідності до ст. 1212, ч. ст. 267 ЦК України підстав для задоволення позову колегія суддів не може не погодитись, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права, а висновок суду щодо застосування строків позовної давності та відмови в задоволенні позовних вимог з цих підстав є зайвим, за наступними підставами.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.03.2013р., з позивачки на користь відповідача стягнута заборгованість за теплову енергію за період з 01.03.2009р. по 01.02.2012р. у сумі 4288,66 грн. (а.с.5-6).

26.12.2013 року позивачка на користь відповідача сплатила борг станом на 01.12.2013р. у сумі 10762,28 грн. (а.с.4), тобто без врахування строку позовної давності, яку застосував суд в своєму рішенні.

За договором купівлі-продажу квартири від 27.12.2013р. (далі - Договір від 27.12.2013р.), позивачка продала ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1. За п.17 договору продавець прийняв на себе зобов'язання сплатити заборгованість з комунальних послуг, звільнити квартиру від речей, вилучити ключи від квартири в осіб, які їх мали, і передати квартиру покупцю в день підписання цього договору (а.с.33-34).

Постановою про відкриття провадження від 25.11.2013р., відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2/235/245 виданого 03.06.2013р. Красноармійським міськрайонним судом про стягнення з позивача на користь відповідача боргу у сумі 4288,66 грн. за рішенням від 22.03.2013року (а.с.50).

Постановою звернення стягнення на доходи боржника від 31.07.2014р., встановлено, що боржник (позивачка) отримує пенсію в УПФУ в м.Красноармійську та Красноармійському р-ні та у зв'язку з цим необхідно проводити відрахування у розмірі 20% боргу у розмірі 4288,66 грн., борг перераховувати на користь відповідача - р/р 23 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106, ОКПО 09334702 (а.с.51).

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2015р. закрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/235/245, виданим 03.06.2013р. Красноармійським міськрайонним судом про стягнення з позивача на користь відповідача боргу у сумі 4288,66 грн. (а.с.56).

За змістом листів Красноармійського об'єднаного УПФУ до управління Донецької області від 30.03.2017р., до Красноармійського об'єднаного УПФУ до управління Донецької області 06.08.2014р. на виконання надійшла постанова державного виконавця (ВП 40868897), в якій зазначено стягнути з пенсії ОСОБА_1 борг на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у розмірі 4288,66 грн. на рахунок 23 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк» МФО 335106, ОКПО 09334702. Але стягнута та перерахована на рахунок, зазначений в постанові сума, була повернута до управління у зв'язку з невірно вказаними реквізитами, про що було повідомлено державного виконавця. 03.02.2015р. до управління надійшло повідомлення державного виконавця із зазначенням реквізитів для перерахування стягнутих сум, а саме: р/р 9447 в АТ «Державний Ощадбанк України», МФО 335106, ОКПО 35581082. Починаючи з 01.03.2015р. стягнуті суми боргу були перераховані на зазначені реквізити наступним чином:

1604,68 грн. - 23.03.2015 платіжне доручення №892;

229,24 грн. - 22.04.2015 платіжне доручення №1225;

229,24 грн. - 21.05.2015 платіжне доручення №1551;

229,24 грн. - 23.06.2015 платіжне доручення №1886;

229,24 грн. - 23.07.2015 платіжне доручення №2245;

229,24 грн. - 20.08.2015 платіжне доручення №2582;

229,24 грн. - 22.09.2015 платіжне доручення №2956;

274,36 грн. - 22.10.2015 платіжне доручення №3309.

02.12.2015р. до управління надійшло розпорядження про припинення стягнення боргу з пенсії ОСОБА_1 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у зв'язку з тим, що борг сплачено у повному обсязі. Стягнення боргу з пенсії ОСОБА_1 припинено з 01.11.2015р. (а.с.58).

Згідно довідки відповідача від 26.04.2017р., на рахунок 23, МФО 335106, «Державний Ощадбанк України» грошові кошти, які відраховано Красноармійським об'єднаним УПФУ з пенсії ОСОБА_1 на користь відповідача за платіжними дорученнями:

1604,68 грн. - 23.03.2015 платіжне доручення №892;

229,24 грн. - 22.04.2015 платіжне доручення №1225;

229,24 грн. - 21.05.2015 платіжне доручення №1551;

229,24 грн. - 23.06.2015 платіжне доручення №1886;

229,24 грн. - 23.07.2015 платіжне доручення №2245;

229,24 грн. - 20.08.2015 платіжне доручення №2582;

229,24 грн. - 22.09.2015 платіжне доручення №2956;

274,36 грн. - 22.10.2015 платіжне доручення №3309,

разом 3254,48 грн., не находили (а.с.86).

Згідно листа-узгодження на ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, борг перед відповідачем на 01.11.2013р. складав 10583,43 грн. (а.с.87).

Згідно Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом: на 23.03.2015р. (дата першого платежу), на 22.10.2015р. (дата останнього платежу) та на 04.05.2017р., жодного підприємства за цим кодом не знайдено (а.с.96-98).

Згідно інформації з Державного ощадного банку України від 22.05.2017р., р/р 9447 в АТ «Державний Ощадбанк України», МФО 335106, належить Інформаційно-обчислювальному центру Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (а.с.111).

Висновки суду першої інстанції, що спірні правовідносини регулюються ст. 1212 ЦК України апеляційний суд вважає такими, що відповідають встановленим обставинам по справі.

Так, загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз змісту статті 1212 Цивільного кодексу України вказує, що положення цієї статті не можуть застосовуватися до правовідносин, які врегульовуються договором.

Ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду, що між сторонами по справі станом на день погашення 26.12.2013 року боргу у сумі 10762,28 грн. мали місце договірні правовідносини з приводу теплопостачання у належній їй квартирі, оскільки ця обставини підтверджуються наявними у справі доказами та встановлена рішенням суду від 22.03.2013 року.

Так, рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.03.2013 року встановлено, що між ОСОБА_1 та ОКП «Донецьктеплокомуненерго» існували договірні правовідносини з приводу теплопостачання у належній їй квартирі, виникла заборгованість, але при її розрахунку, за заявою відповідачки ОСОБА_1, до спірних правовідносин судом був застосований строк позовної давності та стягнута заборгованість за період з 01.03.2009 року по 01.02.2012 року в розмірі 4288,66 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що 26.12.2013 року позивачка ОСОБА_1 добровільно сплатила на користь відповідача борг станом на 01.12.2013р. у сумі 10762,28 грн. (а.с.4), тобто без врахування строку позовної давності, яку застосував суд в своєму рішенні.

Ч.1 ст. 267 ЦК України передбачено, що особа, яка виконала зобов»язання після спливу позовної давності не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Таким чином , висновок суду першої інстанції, що сплачена позивачка сума в розмірі 10762,28 грн. не підлягає поверненню позивачці, повністю відповідає вимогам ст.ст. 1212 ЦК України, ч. 1 ст. 267 ЦК України щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, а тому апеляційна скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що при винесенні рішення суд першої інстанції всебічно, повно, об»єктивно та безпосередньо дослідив всі наявні докази по справі, надав їм належну оцінку та прийняв законне рішення про відмову в задоволенні позову, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, що судом при розрахунку заборгованості у вказаній квартирі не враховані занизьки температури (+8) та відсутність опалення з 11.12.2004 року до кінця місяця не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини були предметом дослідження при розгляді справи за позовом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 (рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.03.2013 року), а тому не є належними доказами по цій справі.

Доводи апеляційної скарги, що рішення судом винесено передчасно, не дочекавшись результату по окремій ухвалі, а судові засідання відкладались з січня по червень, не ґрунтуються на законі, а тому не можуть бути підставною для скасування судового рішення по справі.

Доводи апеляційної скарги, що при винесенні рішення судом не враховані суми, стягнуті при примусовому виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.03.2013 року також не можуть бути підставою для скасування судового рішення по справі з наступних підстав.

На підставі належної оцінки наявних по справі доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку, що при розгляді справи встановлено, що у 2015 році з пенсії позивачки на підставі рішення суду від 22.03.2013 року про стягнення заборгованості з теплопостачання на користь ОКП«Донецьктеплокомуненерго» було утримано 3254,48 гривень, яка підлягає поверненню в зв»язку з повним погашенням боргу позивачкою. Але в судовому засіданні також встановлено, що зазначена сума на рахунок ОКП«Донецьктеплокомуненерго» не поступала, при цьому підприємства з реквізитами, на які переаховувались кошти, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за період здійснення відрахувань, не знайдено та з цього приводу судом направлена окрема ухвала до правоохоронного органу.

З зазначених підстав апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обгрунтовано не враховав суми, стягнуті при примусовому виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.03.2013 року, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів, переглядаючи справу в межах апеляційного оскарження та заявлених позовних вимог, підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачає, у зв»язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

В зв»язку з відмовою в задоволенні позовних вимог по суті, колегія суддів вважає зайвим висновок суду щодо застосування строків позовної давності при відмові в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», третя особа: Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: