Справа № 643/4349/13-ц
Номер провадження 6/643/226/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ференчук О.В.,

за участю секретаря Сиротенко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» про визнання судового наказу по справі № 643/4349/13, виданого 01.04.2013 року про стягнення з Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» на користь держави судового збору, таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

ДП «Харківський електромеханічний завод» звернувся до суду з заявою, про визнання судового наказу про стягнення з ДП «ХЕМЗ» на користь держави судового збору таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якої зазначив, що 01.04.2013 р. Московським районним судом м. Харкова виданий судовий наказ, яким задоволені вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ДП «ХЕМЗ» заборгованості по заробітній платі, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 64,42 грн. Вказаний судовий наказ предявлений на виконання до ДПІ у Московському районі м. Харкова. 20.03.2014 р. державним виконавцем Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження ВП 42647691. 24.03.2014 виконавче провадження передано на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області. На теперішній час судовий наказ про стягнення судового збору не виконаний. Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.10.2015 у справі № 922/5419/15 порушено провадження про банкрутство ДП «ХЕМЗ». Ухвалою того ж суду від 24.03.2016 затверджено мирову угоду у справі № 922/5419/15 про банкрутство ДП «ХЕМЗ». Кредитор ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС (яка була реформована у Київську обєднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Харківській області) не заявила свої вимоги щодо стягнення за судовим наказом судового збору, у звязку з чим такі вимоги підлягають погашенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Відповідно до п. 2.2.12 Мирової угоди, вимоги кредиторів шостої черги підлягають прощенню (списанню), тобто зазначена заборгованість не підлягає стягненню.

Учасники судового розгляду в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.04.2013 р. Московським районним судом м. Харкова виданий судовий наказ, яким задоволені вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ДП «ХЕМЗ» заборгованості по заробітній платі, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 64,42 грн. Вказаний судовий наказ предявлений на виконання до ДПІ у Московському районі м. Харкова. 20.03.2014 р. державним виконавцем Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження ВП 42647691. 24.03.2014 виконавче провадження передано на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області.

На теперішній час судовий наказ про стягнення судового збору не виконаний. Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.10.2015 у справі № 922/5419/15 порушено провадження про банкрутство ДП «ХЕМЗ». Ухвалою того ж суду від 24.03.2016 затверджено мирову угоду у справі № 922/5419/15 про банкрутство ДП «ХЕМЗ». Кредитор ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС (яка була реформована у Київську обєднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Харківській області) не заявила свої вимоги щодо стягнення за судовим наказом судового збору, у звязку з чим такі вимоги підлягають погашенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Відповідно до п. 2.2.12 Мирової угоди, вимоги кредиторів шостої черги підлягають прощенню (списанню), тобто зазначена заборгованість не підлягає стягненню.

Згідно ст. 95 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» судовий наказ є особливою формою судового рішення, який одночасно являється виконавчим документом.

Згідно ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Обґрунтовуючи підстави для визнання судового наказу про стягнення з ДП «ХЕМЗ», на користь держави судового збору таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на затвердження мирової угоди у справі № 922/5419/15 про банкрутство ДП «ХЕМЗ» та прощення (списання) за умовами цієї угоди вимог кредиторів шостої черги, до якої віднесені судом і вимоги по сплаті державного мита, що згідно мирової угоди підлягають списанню.

Однак судом встановлено, що за судовим наказом стягувачем судового збору є Держава в особі уповноважених державних органів та відкрито виконавче провадження про стягнення на користь Держави (державного бюджету) судового збору. Докази виконання боржником судового наказу та закінчення виконавчого провадження у матеріалах справи відсутні.

Зі змісту мирової угоди у справі про банкрутство, затвердженої ухвалою господарського суду Харківської області від 24.03.2016 не вбачається, що до шостої черги вимог кредиторів, які у відповідності до п.2.2.12 підлягають прощенню (списанню), віднесені вимоги про стягнення на користь державного бюджету судового збору. Отже, стягнута за судовим наказом сума судового збору не є предметом мирової угоди.

Безпідставним є посилання на п.2.2.1 угоди, оскільки заявником не доведено, що цей пункт мирової угоди розповсюджується на спірні правовідносини, повязані з невиконанням судового наказу та обовязок Московського ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області звернення до суду з відповідними вимогами при порушенні провадження у справі № 922/5419/15. До того ж докази списання податковою інспекцією спірної заборгованості у встановленому законом порядку у матеріалах справи відсутні.

Отже, заявником не надано належних доказів прощення (списання) спірної заборгованості на підставі мирової угоди у справі про банкрутство № 922/5419/15.

З урахуванням вищевикладеного, вимога боржника про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 14, 95, 169, 197 ч.2, 209, 369 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» про визнання судового наказу по справі № 643/4349/13ц, виданого 01.04.2013 року про стягнення з Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» на користь держави судового збору, таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який постановив ухвалу. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Ференчук