Справа № 350/155/17
Номер провадження 2/350/236/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря Маєвської С.П.

адвоката Бурак Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Рожнятів цивільну справу за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд -

в с т а н о в и в :

в основу позовних вимог позивач зіслався на те, що згідно до укладеного договору № б/н від 30.12.2011 року банк надає позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 900 грн., із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач взяв на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів. Однак відповідач ОСОБА_2 умови договору не виконує, порушує договірні зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 18560,23 грн. і банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості в судовому порядку з відповідача.

В судове засідання представник ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився, однак не заперечив проти розгляду справи у відсутності представника позивача та просив суд позовні вимоги задоволити у повному об'ємі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його адвокат Бурак Б.В. позовні вимоги не визнали та пояснили суду, що дійсно відповідач ОСОБА_2 згідно договору № б/н від 30.12.2011 року отримав кредит у ПАТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 900 грн. Скориставшись кредитною лінією він 30.12.2011 року отримав 850 грн. та протягом 2012 року погасив кредит, а саме: 26.01.2012 року - 300 грн.; 23.03.2012 року - 200 грн. та 25.09.2012 року - 400 грн., а всього 900 грн. Дану обставину підтверджують квитанції про сплату заборгованості та виписка за період з 01.01.1999 по 30.07.2017 року. Протягом п'яти років з 2012 по 2017 роки відповідач не користувався кредитною карткою, вважаючи суму кредиту сплаченою. ПАТ КБ "ПриватБанк" не пред'являв до ОСОБА_2 ніяких претензій, і лише 10.02.2017 року звернувся до Рожнятівського районного суду з вищезгаданим позовом. Відповідач вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, у зв'язку з чим просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та його адвоката, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПриватБанк" від 30.12.2011 року /а.с.6/ підтверджено, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 900 грн., із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Розрахунком заборгованості за договором № б/н від 30.12.2011 року/а.с.4-5/ та квитанціями підтверджено, що 26.01.2012 року відповідач погасив частково заборгованість в сумі 300 грн./а.с.52/; 23.03.2012 року погасив частково заборгованість у сумі 200 грн./а.с.55/; 25.09.2012 року погасив частково заборгованість у сумі 400 грн./а.с.54/, а всього 900 грн. Дана обставина підтверджується і випискою за період з 01.01.1999 по 30.07.2017 року/а.с.62-65/

Згідно ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У судовому засіданні та матеріалами справи підтверджено, що 30.12.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_2 було укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки (квітень 2015 року).

ОСОБА_2 належним чином не виконав своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого в нього перед ПАТ КБ "ПриватБанк" виникла заборгованість.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем ОСОБА_2 та його адвокатом Бурак Б.В. у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст.267 ЦК України).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо погашення боргу, останній платіж провівши 25.09.2012 року, проте ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 10 лютого 2017 року, тобто з пропуском установленого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності.Таким чином, враховуючи положення вищевказаних законів, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позову в зв'язку із пропуском строків позовної давності.

На підставі ст.ст.257, 261 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 209, 214, 215, 218, 223, 294 ЦПК України суд, -

р і ш и в :

у задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні у той же строк з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Бейко