Провадження № 2/760/206/17
у справі №760/3375/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Каліщук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про скасування рішення, зняття арешту та заборони відчуження з нерухомого майна, виключення майна з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна,
28.10.2016 позивач звернулася в суд з даною позовною заявою про скасування рішення, зняття арешту та заборони відчуження з нерухомого майна, виключення майна з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна.
Позивач вказує, що вона являється спадкоємицею власника квартири АДРЕСА_1. На зазначене майно накладено арешт на підставі постанови ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва, яка винесена в рамках виконавчого провадження по стягненню заборгованості за опалату житлово-комунальних послуг з спадкодавця ОСОБА_4, однак на даний час у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником по яких виступає останній. Оскільки відповідачем в установленому законом порядку арешт майна скасовано не було, на даний час вона позбавлена можливості реалізувати свої права на спрадкування зазначеного майна.
Посилаючись на ці обставини, позивач просить застосувати до правовідносин положення, зокрема, ст.ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», та захистити її права шляхом: 1) скасування постанови відділу державної виконавчої служби Солом'янського району міста Києва АЕ665392 від 12.08.2005, відповідно до якої Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1; 2) зняття арешту та заборони відчуження із вказаного нерухомого майна; 3) виключення зазначеного майно з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна.
В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву у якій просить розглядати справу у її відсутності на позовних вимогах наполягає.
Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи відповідач та третя особа повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставили, з заявою про розгляд справи у відсутності представників до суду не зверталися.
З огляду на належне повідомлення відповідача та третьої особи про час та місце розгляду справи, суд керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, за згоди позивача висловленій у заяві, знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності представників відповідача та третіх осіб, ухваливши заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач являється спадкоємицею власника квартири АДРЕСА_1, а саме, ОСОБА_4
Постановою відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві серія АЕ №665392 від 12.08.2005 року в межах виконавчого провадження на вказану квартиру накладено арешт та оголошено заборону на відчуження цього майна.
З матеріалів справи вбачається, що дане виконавче провадження порушене відділом щодо ОСОБА_4 з приводу заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
Відповідно до відомостей зазначених у листі Солом'янського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 19.10.2016, за підписом головного державного виконавця Пішковцій О.В. вбачається, що на даний час на виконанні у відділі виконавчі провадження ОСОБА_4 не перебувають.
Згідно довідки від 10.10.2016 №852, виданої Центром обслуговування споживачів №2 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» вбачається, що за ОСОБА_4 заборгованості по квартирній платі та комунальних послугах станом на 10.10.2016 немає.
Таким чином, виходячи із обставин наведених вище, судом встановлено, що підстави для обтяження майна позивача згідно постанови ВДВС Солом'янського РУЮ у місті Києві серія АЕ №665392 від 12.08.2005 відпали, а тому на час вирішення даного позову таке обмеження здійснюються без наявності для того законних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» /у редакції чинній на час прийняття рішень уповноваженими особами державної виконавчої служби/, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.
Разом з цим з матеріалів справи вбачається, що питання про скасування арешту, накладеного на майно позивача, ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві не вирішувалось.
У відповідності до статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Таким чином з урахуванням обставин наведених вище, суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення вимог позивача щодо зняття арешту та заборони на відчуження із зазначеного ним майна, оскільки як встановлено судом, підстави для обтяження цього майна відповідно до постанови уповноваженої особи органу державної виконавчої служби відпали через відсутність заборгованості.
При цьому, відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.
Згідно вимог ч. 1 ст. 9 Закону, до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ. Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону передбачено, що державній реєстрації прав підлягають, в тому числі, заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.
Отже, виключення майна з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна, відповідно до вимог закону віднесено до виключної компетенції суб'єктів державної реєстрації прав.
Відповідно до частини другої статті 30 Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.
Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині виключення майна з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна, є необґрунтуваними та не підлягають задоволенню.
Позовні вимоги про скасування рішення - постанови відділу державної виконавчої служби Солом'янського району міста Києва АЕ665392 від 12.08.2005, визнаються судом безпідставними.
З боку позивача не надано жодного доказу, а також не наведено жодного обґрунтування, які свідчать про те, що оскаржувана постанова прийнята незаконно.
Крім того, задоволення позову про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження повністю відновлює права позивача в повному обсязі, відтак застосування позивачем такого способу захисту права як скасування оскаржуваної рішення необґрунтовано.
У зв'язку з зазначеним, позовні вимоги в частині скасування рішення, виключення майна з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна задоволенню не підлягають.
З урахуванням зазначених висновків суду, з відповідача Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Зняти арешт та заборону на відчуження, накладені постановою відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві серія АЕ №665392 від 12 серпня 2008 року з квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження в Державному реєстрі речових прав №2332140.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь ОСОБА_3 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640, 00 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії рішення.

Суддя: