пр. № 2/759/312/17
ун. № 759/3698/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О., розглянувши питання про самовідвід судді від розгляду справи № 2/759/312/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Стиль-Блюз», ДП «Веймакс Україна», ОСОБА_2, треті особи : ТОВ «Явір-житлобуд-2», Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради КМДА, Вищий адміністративний суд України про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та вселення, -

В С Т А Н О В И В:

На підставі Розпорядження керівника апарату № 698 від 22.03.2017 р., здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної вище судової справи, матеріали якої передано в провадження судді Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О.

До початку розгляду справи суддею Величко Т.О. заявлений самовідвід для забезпечення повного, об'єктивного та неупередженого розгляду справи, оскільки суддя Величко Т.О. 05.08.2009 р.,була позивачем у адміністративній справі до Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, Київської міської державної адміністрації, Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Святошинського районного суду м.Києва, Третя особа: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання вчинити дії щодо забезпечення службовим житлом. Так згідно ухвали Вишого адміністративного суду України по справі К/800/23982/13 колегією суддів Вищого адміністартвиного суду України на мою думку протиправно було залишено без задоволення касаційну скаргу на постанову Окружного аждміністративного суду м. Києва від 05.12.2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2013 року, щодо забезпечення судді службовим житлом, у зв"язку із тим, що на переконання колегії суддів ВАСУ,суддя яка на той час мала 8 річниій стаж роботи на посаді судді перебуває на квартирному обліку з 2008 року та вісім років підряд зверталася до органів уповноважених на забезпечення житлом, службовим житлом із заявами надати службове житло, вирішити, що механізм реалізації норми, передбаченої ст. 132 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", яка до того ж не визначає строк, у який судді повинні бути забезпечені службовим житлом, чинним законодавством не врегульований.

Натомість предметом вказаного позову є вирішення житлового питання одного із суддів Вишого адміністративного суду України у спосіб, який вважає вірним обраний спосіб захисті порушеного права його на житло, як судді.

З метою запобігання у подальшому нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості у результаті розгляду справи, суддя дійшов висновк за необхідне заявити самовідвід у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦПК України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами .

У відповідності до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року № 10-72/0/4-13, обов'язок судді заявити вмотивований самовідвід визначено частиною першою статті 23 ЦПК. На відміну від вирішення заяви про відвід (стаття 24 ЦПК) у ЦПК не визначено процедури подання та вирішення заяви про самовідвід у разі подання такої заяви суддею-доповідачем до початку розгляду справи.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що з метою уникнення сумніву в об'єктивності та неупередженості судді питання про його самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження у справі, якщо із матеріалів справи, що передана судді-доповідачу, убачається наявність підстав для самовідводу, передбачених статтями 20, 21 ЦПК.

Отже, з урахуванням принципу цивільного процесуального права - процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) - питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі (прийняття справи до провадження), як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу для розгляду, так і шляхом подання відповідної заяви. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді (стаття 25 ЦПК). Тобто з врахуванням, даного листа-роз'яснення вбачається обов'язок судді заявити самовідвід та з метою економії терміну розгляду справи, питання про самовідвід може бути вирішено до прийняття справи до провадження та призначення справи до розгляду.

Відповідно до ч.1 п. 4 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи вищевикладене та з метою запобігання у подальшому нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, заявлений самовідвід судді підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 20, 23, 25, 208-210, 223, 293, 294 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді Величко Тетяні Олександрівні - задовольнити.

Передати справу № 2/759/312/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Стиль-Блюз», ДП «Веймакс Україна», ОСОБА_2, треті особи : ТОВ «Явір-житлобуд-2», Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради КМДА, Вищий адміністративний суд України про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та вселення - до канцелярії Святошинського районного суду м. Києва для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Святошинського районного суду м. Києва в порядку передбаченому ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.О. Величко