У х в а л а

6 грудня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області віл 5 липня 2017 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Солонянське Житлово-комунальне управління», треті особи: Військова сільська рада Солонянського району Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою, у якій містилося клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень.

В обґрунтування зазначеного клопотання ОСОБА_1 посилається на те, що в цій справі вирішується спір про захист прав сільського споживача комунальної послуги з постачання холодної води.

Аналізуючи норму частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у її системному зв'язку з положеннями статей 1-6 Закону України «Про судовий збір» слід дійти до висновку, що споживач, право якого порушене і який у зв'язку саме з цим подає позов, відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, та має обов'язок щодо сплати судового збору при вчинені відповідних дій у всіх інших судових інстанціях та у Верховному Суді України.

Оскільки споживач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду інших документів як окремих об'єктів справляння судового збору, зокрема апеляційної, касаційної скарг, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, то в таких випадках він зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки ОСОБА_1 інших підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень не зазначає, жодних доказів на підтвердження неможливості сплатити судовий збір не надає, то його клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України задоволенню не підлягає.

Тому, заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, відповідно до ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. У матеріалах, доданих до заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень, такий документ відсутній.

За подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п.п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 6 цього Закону в разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тому, заявникові за кожну вимогу немайнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (0,2 розміру мінімальної заробітної плати х 1 тис. 218 грн х 130 %), що складає 316 грн 68 коп., а оскільки позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, то розмір судового збору становить 633 грн 36 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень судовий збір у розмірі 633 грн 36 коп. повинен бути сплачений та перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України заявнику слід надати копію постанови Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року, на яку здійснюється посилання на підтвердження наявності підстави подання заяви, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 358, 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень залишити без руху та надати заявникові строк до 21 грудня 2017 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк