Справа № 497/1295/17
Провадження № 2/497/772/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Раца В.А.

при секретарі - Божевій І.Д.

за участю сторін: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просить усунути ОСОБА_3 від права на спадкування. Позивач посилається на те, що вона та відповідач є спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Вона позивач проживала з матір'ю, піклувалася про неї, надавала необхідну допомогу, здійснювала все необхідне для її одужання та створювала умови, за яких мати почувала б себе комфортно, в той час як сестра ОСОБА_3 проживала за іншою адресою та матері не допомагала. Однак коли вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом їй стало відомо, що вона не може його отримати, так як є інший спадкоємець ОСОБА_3 Позивач вважає, що є всі підстави для усунення відповідача від права на спадкування оскільки під час тяжкої хвороби матері, яка була у безпорадному стані, відповідач мала можливість, але свідомо ухилялася від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки. Крім цього, позивач впродовж всього часу утримувала в належному стані будинок. За власні гроші, підвела до будинку систему газопостачання, опалення, водопровід, замінила вікна та здійснила зовнішній, внутрішній ремонт будинку та сплачувала комунальні послуги. Тому вона вимушена звернутися до суду з цім позовом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності (а.с.62) в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Окрім цього позивач пояснила, що при житті її батьки хотіли скласти заповіт на її позивача сина, але в розмові з відповідачем ОСОБА_3 вони домовилися, що батьківський будинок залишиться їй позивачу, тому після смерті матері вона почала робити в будинку ремонт.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, яка діє на підставі угоди від 30.10.2017 року та ордеру серії НОМЕР_1 (а.с.88,89) в судовому засіданні позов не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач з матір'ю завжди мала гарні стосунки, що коли мати хворіла вона відвідувала її в лікарні, періодично мати проживала у неї у зв'язку з конфліктами з ОСОБА_6 За все своє життя мати знаходилася в лікарні 2 рази, в 2003 році один місяць та в 2005 році три дні. При житті мати отримувала пенсію та фактично матеріально не потребувала допомоги, вона до останнього дня життя ходила та обслуговувала себе самостійно. Окрім цього відповідач та її представник просять застосувати строки позовної давності.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення зумовлює пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки (збільшення частки у спадщині, зміна черговості одержання права на спадкування), одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у ч.2 ст.1259 ЦК України.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України)

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Таким чином, від права на спадкування може бути усунена особа, яка претендує на спадщину за законом.

В судовому засіданні встановлено, щовідповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.11.2006 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, а/з 230, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Спадкоємцями після її смерті є доньки: позивач по справі, ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 видане повторно 12.02.1981 року, а/з №179 від 9.09.1964 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 26.03.2010 року (а.с.15), та донька ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 від 04.01.1968 року (а.с.76), тобто відповідно до ст. 1261 ЦК України являються спадкоємцями за законом першої черги та які прийняли спадщину шляхом проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповіднодо ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою Болградської міської ради № 997 від 17 травня 2016 року.

Так, відповідач в судовому засіданні не заперечувала факт того, що на день смерті ОСОБА_5 вона не проживала з померлою в одному будинку.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що спадкоємець ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, була похилого віку, помела у віці 65 років, тривалий час знаходилася на лікуванні у зв'язку з суглобним переломом правого колінного суглоба, що підтверджується в судовому засіданні виписками з історії лікування, наданої ЦРЛ від 13.06.2017 року, також цей факт не заперечувався в судовому засіданні сторонами.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7, пояснила, що

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що з обома доньками вона має дружні стосунки, але матір доглядала позивачка, та навіть позичала у неї гроші, необхідні на поховання матері. Відповідачка постійно говорила, що зі спадщини їй нічого не потрібно.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що доглядала за матір'ю сторін, коли вона знаходилася на тривалому лікуванні, та підтвердила, що відвідувала та надавала кошти на лікування та догляд позивачка, а її сестра ОСОБА_8 приходила дуже рідко.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що позивачка являється матір'ю її близької подруги, та підтвердила що їй було відомо, що відповідачка ОСОБА_8 в 2005-2007 роках проживала в м. Одесі, а позивачки ОСОБА_1 проживала матір похилого віку.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суду пояснили, що знали померлу ОСОБА_5, яка говорила про своїх обох дочок лише добре.

У пункті 6 постанови №7 Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року Верховний Суд України роз'яснив, що правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Але так як позивачем не заявлялася вимога щодо одержання права на спадкування, суд вирішує спір в межах заявлених вимог.

Таким чином, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази на які посилалися сторони, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо позов підлягає задоволенню, оскільки суду доведено, що спадкодавець ОСОБА_5 через свій похилий вік та хворобу знаходилася в стані, який потребує постійного стороннього догляду, а відповідачка, являючись донькою спадкодавця ухилялася від надання такої допомоги, а утримувала, доглядала, та проживала разом зі спадкодавцем лише позивачка.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,213-215ЦПК України, ст.ст. 1224,1261 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування - задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги, або в порядку ст. 294 ЦПК України. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А. Раца