Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Мироненко Н.М., Начальника Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Попович Я.В., заінтересована особа ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_5 звернулася зі скаргою у якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Відділу ДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Мироненко Н.М. про закінчення виконавчого провадження № 45690674 від 04.03.2016 року, визнати протиправними дії державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Мироненко Н.М. щодо встановлення відсутності заборгованості боржника ОСОБА_4 по сплаті аліментів станом на 01.03.2016 року і зобов'язати державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві відновити виконавче провадження № 45690674 та здійснити необхідні дії з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.01.2014 року про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Вимоги скарги мотивує тим, що 04.03.2016 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Мироненко Н.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/17573/14-ц виданого 26.11.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва в рамках виконавчого провадження № 45690674 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із тим, що боржник перебуває у трудових відносинах з ПП «Август Груп», що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Княжий затон, 2/30. Також у спірній постанові державним виконавцем було зазначено, що заборгованість по аліментам станом на 01.03.2016 року відсутня.

Вказані дії державного виконавця та постанову заявник вважає незаконними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки не відповідає дійсності те, що заборгованість була відсутня, так як фактично борг по сплаті аліментів боржником ОСОБА_4 не сплачений, останній злісно ухиляється від сплати аліментів.

Також заявник просить суд поновити процесуальний строк оскарження постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2016 року, посилаючись на те, що спірна постанова їй не направлялася, а була вручена лише 08.09.2017 року, про що свідчить відмітка у матеріалах виконавчого провадження № 45690674.

В судове засідання заявник, суб'єкти оскарження та заінтересована особа - боржник ОСОБА_4 не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник скаржника ОСОБА_5 суду подав заяву з проханням розглянути скаргу без його та скаржника участі. Про причини неявки держаних виконавців та заінтересованої особи суд повідомлено не було.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 в заяві вказує, що постанову про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2016 року вона отримала 08.09.2017 року, про що свідчить наявна у матеріалах виконавчого провадження № 45690674 розписка, до вказаного часу про існування спірної постанови їй відомо не було. Скарга подана до суду 18.09.2017 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті (а.с. 14).

Суд приймає до уваги вказані пояснення скаржника, оскільки надана суду копія матеріалів виконавчого провадження № 45690674 не містить відомостей щодо отримання стягувачем ОСОБА_1 спірної постанови, також держаним виконавцем та боржником не надано суду будь яких доказів у спростування наведених заявником доводів.

За викладених обставин суд вважає, що заява ОСОБА_1 про поновлення встановленого законом процесуального строку звернення до суду, відповідно до положень ст. ст. 73, 385 ЦПК України, підлягає задоволенню.

За заявленими вимогами скаржник просить визнати протиправними дії державного виконавця щодо встановлення відсутності заборгованості боржника ОСОБА_4 по сплаті аліментів станом на 01.03.2016 року, визнати незаконною і скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2016 року та зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження і здійснити необхідні дії з примусового виконання рішення суду.

Судом встановлено, що Дніпровським районним судом м. Києва 26.11.2014 року було видано виконавчий лист № 755/17573/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 22.07.2013 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 6-6 зв.).

Зазначений виконавчий лист разом із заявою про відкриття виконавчого провадження за вхідним № 03-25/37113 від 02.12.2014 року був поданий ОСОБА_1 на примусове виконання до Відділу ДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

04 грудня 2014 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45690674 з примусового виконання виконавчого листа № 755/17573/14-ц виданого 26.11.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей.

Із матеріалів виконавчого провадження № 45690674 убачається, що на запит державного виконавця від Пенсійного фонду України надійшла відповідь № від 26.02.2016 року з повідомленням про те, що боржник ОСОБА_4 працевлаштований у ПП «Август Груп», що знаходиться за адресою м. Київ, Дарницький район, вул. Княжий Затон, 2/30.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній станом на день виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

04 березня 2016 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Мироненко Н.М. на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із надходженням відповіді від ПФУ № про перебування боржника ОСОБА_4 у трудових відносинах з ПП «Август Груп», що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Княжий Затон, 2/30, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 45690674 з примусового виконання виконавчого листа № 755/17573/14-ц.

У спірній постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем зазначено, що заборгованість по аліментам станом на 01.03.2016 року у боржника відсутня.

Відповідно до п. 7.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 в редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження, державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.01.2014 року стягнуто ОСОБА_4 аліменти починаючи із 22.07.2013 року.

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, та використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

Надана державним виконавцем копія матеріалів виконавчого провадження не містить відомостей того, що державним виконавцем під час відкриття виконавчого провадження вчинялися дії направлені на здійснення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період часу визначений рішенням суду і до часу відкриття виконавчого провадження, що свідчить про порушення державним виконавцем вимог п. 7.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Також відсутні будь які фінансові документи про сплату боржником ОСОБА_4 стягувачу ОСОБА_1 аліментів, що підтверджує наявність такого боргу.

Крім того, в обґрунтування скарги заявником надана довідка видана заступником начальника Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 04.03.2016 року за № 112 про те, що ОСОБА_1 не отримує від ОСОБА_4 аліменти згідно виконавчого листа № 755/17573/14-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва 26.11.204 року на утримання дітей з 22.07.2013 р. по 26.02.2016 р. (а.с. 9).

Отже, на час винесення спірної постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2016 року у боржника ОСОБА_4 була наявна заборгованість по аліментам станом на 01.03.2016 року

За нормою ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За викладених обстави суд вважає, що державним виконавцем не були виконані вимоги п. 7.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, що призвело до невірного висновку державного виконавця про відсутність у боржника ОСОБА_4 заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.03.2016 року, про що зазначено у оспорюваній постанові, у зв'язку із чим такі дії державного виконавця слід визнати неправомірними, а постанова підлягає скасуванню.

У решті вимог скарги слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Також, як роз'яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Отже, з урахуванням зазначеного відсутні правові підстави для задоволення скарги у частині вимог про зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження № 45690674 та здійснити необхідні дії з примусового виконання рішення суду, оскільки такі обов'язки на державного виконавця покладені законом.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, ст. ст. 14, 73, 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для оскарження постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Мироненко Н.М. від 04.03.2016 року про закінчення виконавчого провадження № 45690674.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Мироненко Н.М., Начальника Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Попович Я.В., заінтересована особа ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Мироненко Н.М. щодо встановлення відсутності у ОСОБА_4 заборгованості по аліментам станом на 01.03.2016 року у виконавчому провадженні № 45690674.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Мироненко Н.М. про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2016 року винесену у виконавчому провадженні № 45690674 по виконання виконавчого листа № 755/17573/14-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва 26.11.2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1.

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя