Справа № 344/7689/16-ц
Провадження № 2/344/484/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

30 березня 2017 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 11 листопада 2014 року нею було придбано у ОСОБА_3 житловий будинок та земельну ділянку, на якій він знаходиться, за адресою: вулиця Богдана Хмельницького, 4 у місті Івано-Франківську. Продавцем було надано копії документів, що підтверджують факт будівництва ним даного будинку, зокрема, повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 01 вересня 2014 року, декларацію про готовність обєкта до експлуатації від 22 жовтня 2014 року, будівельний паспорт від 27 вересня 2014 року. Проте у 2016 році до будинку почали навідуватися працівники поліції, розшукуючи ОСОБА_2, за їхньою інформацією останній зареєстрований та проживає у даному будинку. Зважаючи на те, що будинок споруджено у 2014 році, а право власності на нього зареєстровано 28 жовтня 2014 року позивач звернулася до продавця, яка повідомила, що ОСОБА_2 їй невідомий. Разом з тим, продавець повідомила, що на місці будинку, який вона купила, знаходився старий будинок, який було знесено та побудовано новий. Також позивачу було надано копії правовстановлюючих документів попередніх власників. З даних договорів вбачається, що 04 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладений договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою: вулиця Богдана Хмельницького, 4 у місті Івано-Франківську, що складається з житлового будинку загальною площею 34,6 кв.м, сараю площею 12,2 кв.м, огорожі, колонки, вбиральні. 11 жовтня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу вказаного домоволодіння. З вказаних договорів випливає, що відповідач був власником будинковолодіння за адресою: вулиця Богдана Хмельницького, 4 у місті Івано-Франківську. Відповідач, відчуживши свій будинок, не знявся з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. За таких обставин позивач просить визнати відповідача особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок № 4.

У судове засідання позивач не зявилася, попередньо представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись статтями 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Тому згідно статей 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи положення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

11 листопада 2014 року укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами між ОСОБА_3, Продавцем, та ОСОБА_1, Покупцем, за яким Продавець передала у власність Покупцеві житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, за № 4, що знаходиться по вулиці Богдана Хмельницького в місті Івано-Франківську. Даний правочин посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с. 7-8).

11 листопада 2014 року укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки між ОСОБА_3, Продавцем, та ОСОБА_1, Покупцем, за яким Продавець передала за плату, а Покупець прийняла у власність земельну ділянку площею 0,0594 га, що знаходиться по вулиці Богдана Хмельницького в місті Івано-Франківську (а.с. 9-11).

01 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до Інспекції держархбудконтролю в Івано-Франківській області з повідомленням про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт (а.с. 12).

Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації обєкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання (а.с. 13-15).

ОСОБА_3 видано Департаментом містобудування та архітектури Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради будівельний паспорт на будинковолодіння № 4, що знаходиться по вулиці Богдана Хмельницького в місті Івано-Франківську (а.с. 16).

На будинковолодіння № 4, що знаходиться по вулиці Богдана Хмельницького в місті Івано-Франківську, складений технічний паспорт (а.с. 17-21).

11 серпня 2014 року укладений договір купівлі-продажу між ОСОБА_6, Продавцем, та ОСОБА_3, Покупцем, за яким Продавець передає у власність Покупця, а Покупець приймає у власність належне Продавцеві нерухоме майно, яке за правовстановлюючими документами значиться як домоволодіння, що розташоване за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок № 4 в місті Івано-Франківську, і зобовязується оплатити його вартість за ціною та на умовах, встановлених у цьому договорі (а.с. 22-23).

11 серпня 2014 року укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки між ОСОБА_6, Продавцем, та ОСОБА_3, Покупцем (а.с. 24-25).

04 липня 2014 року між ОСОБА_2, Продавцем, та ОСОБА_6, Покупцем, укладений договір купівлі-продажу, за яким Продавець передає у власність Покупця, а Покупець приймає у власність належне Продавцеві нерухоме майно, яке за правовстановлюючими документами значиться як домоволодіння, що розташоване за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок № 4 в місті Івано-Франківську, і зобовязується оплатити його вартість за ціною та на умовах, встановлених у цьому договорі (а.с. 26-31).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований з 02 липня 2014 року за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок № 4 (а.с. 38).

Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями частин першої-третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої-другої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Конституцією України (статтею 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, як зазначено у статті 391 Цивільного кодексу України.

У відповідності з положеннями статті 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у звязку з припиненням права власності на дане приміщення, тому суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому відповідача ОСОБА_2 необхідно визнати особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок № 4.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 41, 129 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,статей 391, 405 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок № 4.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко