Справа №592/9058/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 22-ц/788/1873/17 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 жовтня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 жовтня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визначено ОСОБА_5 додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Вказане рішення суду представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що не відповідає дійсності твердження позивачки про те, що вона не знала про смерть її батька, так як остання була присутньою при його похованні, отже, знала про смерть батька і мала можливість подати заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту її відкриття, однак, таким правом не скористалась. Крім того, на думку представника відповідачки, обставини проживання позивачки в іншій країні, те, що вона певний час не підтримувала належних стосунків із батьком та її необізнаність про його смерть не є тими об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які у розумінні положень ст. 1272 ЦК України перешкоджали їй у встановлений законом строк звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 30 грудня 2003 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким все його майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці ОСОБА_5 (а.с. 11, 20-а).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер (а.с. 12).

15 листопада 2013 року відповідачка ОСОБА_3, як рідна сестра померлого ОСОБА_6, звернулась до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Чернишенко В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті її брата за законом, у зв'язку з чим була заведена спадкова справа.

26 липня 2017 року позивачка ОСОБА_5 подала заяву до консульського відділу Посольства України у Швейцарській Конфедерації із наміром прийняти спадщину після смерті батька ОСОБА_6 (а.с. 6).

Крім того, представник позивачки ОСОБА_5 - ОСОБА_8 у заяві до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Чернишенко В.В. від 01 серпня 2017 року просила не оформляти спадщину на тітку позивачки (сестру померлого) ОСОБА_3, яка подала заяву про прийняття спадщини після смерті брата, у зв'язку з наміром самої позивачки прийняти спадщину після смерті батька, на що приватний нотаріус листом від 07 серпня 2017 року повідомила, що позивачці або її довіреній особі необхідно в строк до 22 серпня 2017 року звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (а.с. 8, 9, 10).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька з поважних причин, оскільки це зумовлено тим, що ще за життя батька вона переїхала на постійне місце проживання до Швейцарії.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України регламентовано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Як передбачено статтею 63 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме.

Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Згідно з пунктами 1.2, 2.2 та 3.2 Глави 10 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Як вбачається з копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Чернишенко В.В. після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, у заяві про прийняття спадщини відповідачка ОСОБА_3 вказала, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті її брата ОСОБА_6 є дочка померлого ОСОБА_5, яка проживає в Швейцарії і на користь якої померлий склав заповіт.

Крім того, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15 листопада 2013 року, сформованої приватним нотаріусом у зв'язку з відкриттям спадкової справи, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі було виявлено заповіт, посвідчений 30 грудня 2003 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим номером 2516, який є чинним.

Проте, встановивши вказані обставини щодо наявності спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_6, в той час як відповідачка, як рідна сестра померлого спадкодавця, належить до другої черги спадкоємців за законом, а також обставини наявності чинного заповіту на дочку померлого ОСОБА_5, нотаріус не вчинила дій для повідомлення позивачки про відкриття спадщини, в тому числі, не здійснила її виклик, як спадкоємця за заповітом, і шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що б давало підстави вважати, що нотаріус сприяв здійсненню особистого розпорядження спадкодавця.

У той же час, при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту, що є фундаментальним принципом спадкового права.

Вказаної правової позиції дійшов Верховний Суд України у постановах від 23 серпня 2017 року у справі за № 6-1320цс17 та від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, які відповідно до ст.360-7 ЦПК України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, так як окрім того, що на момент смерті спадкодавця позивачка проживала в іншій країні, вона ще не була належним чином повідомлена нотаріусом про відкриття спадщини та про її прийняття шляхом подачі заяви про це у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка знала про смерть батька, так як була присутньою при його похованні висновків місцевого суду про поважність причин пропуску нею строку для прийняття спадщини після смерті її батька не спростовують, тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

Також посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачка свідомо протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не вчиняла жодних дій для її прийняття не заслуговують на увагу колегії суддів, так як є припущенням.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду про задоволення позову також не спростовують і не містять посилань на такі порушення закону, що б могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, отже, апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1; 308; 314 ч.1 п.1; 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 жовтня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -