Справа №: 272/1126/17
Провадження № 2/272/725/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі Ахановій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гальчинської сільської ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, яка за життя склала заповіт, яким заповіла все своє спадкове майно сину - ОСОБА_3. Останній прийняв спадщину після смерті матері вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за тією ж адресою; дві земельні ділянки площею 0,0902 га. та площею 0,0940 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовані по АДРЕСА_2, яку він успадкував після смерті матері. Позивачка прийняла спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала разом з ним. Але вона не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищезазначений будинок було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_3 у 2008 році, тобто після смерті спадкодавця а в державному акті на право приватної валсності на землю, виданому на ім'я ОСОБА_2, містяться виправлення та вподальшому не було оформленно та виготовлено правовстановлюючих документів ОСОБА_3. Просила визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивачка та його представник не з'явились, направили на адресу суду заяву, з проханням розглядати справу в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (а.с. 6), яка за життя склала заповіт, яким заповіла все своє спадкове майно сину - ОСОБА_3 (а.с. 19). Останній прийняв спадщину після смерті матері вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном (а.с. 12). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, чоловік позивачки - помер (а.с. 5, 9). Після його смерті відкрилась спадщина на будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за тією ж адресою; дві земельні ділянки площею 0,0902 га. та площею 0,0940 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовані по АДРЕСА_2, яку він успадкував після смерті матері. Позивачка прийняла спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала разом з ним (а.с. 11). Але вона не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищезазначений будинок було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_3 у 2008 році (а.с. 14), тобто після смерті спадкодавця а в державному акті на право приватної валсності на землю, виданому на ім'я ОСОБА_2, містяться виправлення (а.с. 16) та вподальшому не було оформленно та виготовлено правовстановлюючих документів ОСОБА_3.

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.549 ч.1, ст. 562 ЦК України (в ред.1963 року), ст.ст.328,380 ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст.549 ч.1 ЦК України (в ред.1963 року), згідно якої вважається,що спадкоємець, який вступив у фактичне володіння спадковим майно, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Ст.125 ЗК України, де вказано, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.120 ЗК України, набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та у відповідності з нормами ЦК України 1963 року.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за тією ж адресою; дві земельні ділянки площею 0,0902 га. та площею 0,0940 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовані по АДРЕСА_2, оскільки в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину.

Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідачів не стягує.

Керуючись ст.549 ч.1, ст. 562 ЦК України (в ред.1963 року),ст.ст.328,380,1268 ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України, ст.ст.10,11,60,209,212,214,215 ЦПК України, суд,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП - НОМЕР_1), право власності на жилий будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за тією ж адресою; дві земельні ділянки площею 0,0902 га. та площею 0,0940 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовані по АДРЕСА_2, як на спадщину за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:В. І. Брагін