Справа №: 343/270/17
Провадження №: 2/0343/251/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 квітня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

секретаря Шикор Г. В.,

з участю позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до Княжолуцької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, про визнання права власності на 1/2 частку будинковолодіння як спадкового майна за заповітом та на 1/2 частку за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила та просила встановити факт родинних відносин, визнавши, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є однією особою та її мамою; визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_5, а саме на домоволодіння по вул. Б.Хмельницького, 5 в с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області, з яких 1/2 частка - на підставі заповіту, а інша 1/2 частка - по закону, як спадкоємця першої черги.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 червня 2008 року померла її мама ОСОБА_5, яка склала заповіт в рівних частках на її користь та на користь її брата ОСОБА_3 Після її смерті залишилося домоволодіння по вул. Б.Хмельницького, 5 в с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області. Спадщину вона прийняла, звернувшись в нотаріальну контору з відповідною заявою. Її брат спадщину не приймав, з заявами до нотаріуса не звертався. 31.01.2017 р. вона подала до нотаріуса заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на домоволодіння, однак виявилось, що правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння відсутні, тому у видачі свідоцтва їй нотаріус відмовив. В позасудовому порядку вона не має можливості визнати право власності на спадкове майно, тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання на нього права власності. Оскільки при оформленні спадщини було встановлено, що у документах прізвища її матері та її дівоче прізвище різняться, тому просить встановити факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є однією особою та відповідно остання є її мамою. Встановлення даного факту необхідне їй для оформлення її спадкових прав.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримали, посилаючись на вищевикладене, просили їх задовольнити. Крім того, позивачка вказала, що її брата ОСОБА_3 немає з 1985 року. Він більше 40 років не живе у маминому будинку, не приїжджав до неї на похорон та не звертався у нотаріальну контору за прийняттям спадщини. У спірному будинку проживає вона з сім'єю. Не заперечила проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать розписки (а.с. 21, 27, 40). Заяви від відповідача на адресу суду не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 28).

Суд, вислухавши пояснення сторони позивачки, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

ОСОБА_1 просить встановити факт, що вона є донькою ОСОБА_5, яка є однією і тією ж особою з ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про народження ІІ-АВ № 034627 від 10 трвня 1972 року, ОСОБА_6 народилася 08 травня 1948 року в с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області. Її батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с. 31). Внаслідок реєстрації шлюбу ОСОБА_3 (у свідоцтві про народження вказана як ОСОБА_4) ОСОБА_1 (у свідоцтві про народження вказана як ОСОБА_6) Андріївна, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області, змінала прізвище на ОСОБА_1, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 33).

Як вбачається з копії паспорта СС 239066, його власником записана ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області(а.с. 3-5).

Згідно копії заповіту від 25 жовтня 2006 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на випадок своєї смерті зробила наступне заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати і на що за закононом буде мати право, заповіла в рівних долях ОСОБА_1, 1948 р.н, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).

Копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 071950 від 01 липня 2008 року свідчить про те, що ОСОБА_5 померла 28 червня 2008 року у віці 83 роки (а.с. 8).

Встановлення факту, що померла ОСОБА_5 є однією особою з ОСОБА_4 та є матірю позивачки, необхідне останній для оформлення та прийняття спадщини.

З вищевказаного суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 та покійна ОСОБА_5, яка померла 28.06.2008 р., є однією особою і відповідно ОСОБА_5 є матірю ОСОБА_1

У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини.

Як вказала позивачка, після смерті ОСОБА_5 вона звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадищини, на підставі якої зареєстрована спадкова справа № 46061847, про що свідчить витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 17829281 від 17.12.2008 р. (а.с. 15).

31 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.01.2017 р. Відмова мотивована тим, що згідно довідки про право власності № 3482 від 23.12.2016 р. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Княжолука, вул. Б.Хмельницького, 5 Долинського району належить ОСОБА_5 Згідно довідки ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" реєстрація права власності на даний житловий будинок не проводилася. Заповітом № 52, посвідченим 25.10.2006 р. Княжолуцькою сільською радою, ОСОБА_5 все своє майно заповіла в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_3 До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину зверталась тільки ОСОБА_1 Спадкоємець за заповітом до 1/2 частки ОСОБА_3 до нотконтори не звертався. Адреса його проживання невідома, так як і не відомо чи має він намір звертатись до суду за наданням додаткового строку для прийняття спадщини та спадкувати заповідану йому частину майна (а.с. 16).

Довідка № 701 від 09.03.2017 р. свідчить про те, що згідно з записом у погосподарській книзі виконавчого комітету Княжолуцької сільської ради № 8 за 2006-2010 роки, особовий рахунок № 644, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, на день її смерті 28.06.2008 р. належав житловий будинок, що знаходиться по вул. Хмельницького, 5 в с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області (стара адреса: вул. Хмельницького, 9 с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області) (а.с. 32).

Зміна адреси спірного домоволодіння підтверджується витягом з рішення виконавчого комітету Княжолуцької сільської ради № 133 від 21 червня 2012 року (а.с. 9).

Домоволодіння по вул. Хмельницького, 5 в с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області складається з житлового будинку, літньої кухні, стайні, стодоли, шопи, вбиральні, криниці, воріт, хвіртки та огорожі, про що свідчить копія технічого паспорта, складеного 20 листопада 2016 року (а.с. 10-13).

Довідка № 493 від 20.11.2016 р., видана ОКП "Івано-Франківське ОБТІ", свідчить про те, що реєстрація права власності на домоволодіння по вул. Хмельницького, 5 в с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилася (а.с. 14).

З вищеописаного судом встановлено, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 постійно не проживав із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини та з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, тобто є таким, що спадщину не прийняв.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма ч. 1 ст. 1275, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними повірну.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_1, остання є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, а саме на будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Хмельницького, 5 в с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області, що залишилося після смерті її матері, яка померла 26 червня 2008 року. Спадкоємець за заповітом на 1/2 частку спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 спадщину не прийняв, тому його частка перейшла ОСОБА_1, як спадкоємцю за заповітом, інших спадкоємців, які б мали право на обов"язкову частку у спадковому майні, судом не встановлено. Позивачка прийняла спадщину, проте не має змоги її оформити. А тому є достатні підстави, щоб визнати за ОСОБА_1 право власності на вказане вище будинковолодіння, а позовзадовольнити повністю.

На підставі ст.ст. 392, 1223, 1275, 1268 ЦК України, ст. 256 ЦПК України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 226, 228 ЦПК України, суд

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факти, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є однією особою, а відповідно ОСОБА_5, яка померла 28 червня 2008 року, є матір'ю ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Б.Хмельницького, 5 в с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, літньої кухні, стайні, стодоли, шопи, вбиральні, криниці, воріт, хвіртки, огорожі, та належало померлій 28 червня 2008 року ОСОБА_5.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний зміст рішення виготовлений: 06.04.2017