Справа № 1502/2630/2012
Провадження № 4-с/492/1/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Крутової О. М.,

при секретаря судового засідання Златєвої М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УкрСиббанку» на дії державного виконавця Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2017 р. представник ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УкрСиббанку» (далі за текстом ПАТ «УкрСиббанк», заявник) звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця, в частині використання звіту про оцінку майна від 19.12.2016 р.; про заборону використання звіту від 19.12.2016 р. у виконавчому провадженні №52345322. Разом зі скаргою, заявник подав клопотання про поновлення строків на подання скарги на дії державного виконавця (а. с. 48, 49).

В обґрунтуванні вимог заявник послався на те, що в провадженні Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавче провадженя №52345322.

Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа №1502/2630/2012 виданого 28.03.2013 р. Арцизьким районним судом Одеської області про стягнення з ТОВ «МЕДІАКОМПАНІЯ ПЕРЕМОГА» на користь ПАТ «УкрСиббанку» заборгованості у розмірі 1 707 372,93 (один мільйон сімсот сім тисяч триста сімдесят дві) гривні 93 копійки.

03.10.2016 р. державним виконавцем Малашенковим О. В. описано майно, яке належить ТОВ «МЕДІАКОМПАНІЯ ПЕРЕМОГА», а саме, нежитлова будівля, загальною площею 663,00 (шістсот шістдесят три) квадратних метрів, що знаходиться за адресою: вул. Кірова, буд. №2-а, м. Вилкове, Кілійського району, Одеської області.

Кілійський районний ВДВС ГТУЮ в Одеській області листом №22-10 від 11.01.2017 р. повідомив ПАТ «УкрСиббанк» про визначену експертом ТОВ «РОСЛА» вартість арештованого майна, яка склала відповідно до висновку експертної оцінки 497 105,00 (чотириста девяносто сім тисяч сто пять) гривень 00 копійок.

Заявник вважає, що оцінка зазначеного майна є значно заниженою, звіт про оцінку майна є необєктивним, що порушує майнові права та інтереси заявника - ПАТ «УкрСиббанку». Також, просить визнати причини пропущення строку для подання скарги на дії державного виконавця поважними.

Представник заявника в судове засідання не з'явився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про розгляд справи у його відсутність не подавав, про причини неявки до суду не повідомив.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надіслав заперечення, в яких просив розглядати справу без участі представника державної виконавчої служби. Скаргу ПАТ «УкрСиббанку» не підтримав, заперечував проти її задоволення, вважав що відділ Державної виконавчої служби не може бути по скарзі заінтересованою особою (а. с. 58, 61).

У звязку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази і заперечення, давши оцінку в їх сукупності, вважає доцільним поновити строк на подання скарги до суду, у задоволенні скарги відмовити з наступних підстав.

Ухвалою від 14.02.2017 р. Кілійського районного суду Одеської області скарга на дії державного виконавця повернута заявнику, у звязку з її непідсудністю (а. с. 50).

В обґрунтуванні заяви про поновлення строків на подання скарги на дії державного виконавця, представник ПАТ «УкрСиббанку» посилається на технічну помилку, під час готування процесуального документу та направлення скарги за невірною адресою в іншій суд (а. с. 49).

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у 10 (десяти) денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 385 ЦПК України.

На підставі ч. 3 ст. 385 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до відомостей отриманих із сайту «УКРПОШТИ» (http://services.ukrposhta.ua) про відстеження пересилання поштових відправлень (штрихкодовий ідентифікатор: 685) ухвала суду від 14.02.2017 р. отримана заявником від 24.02.2017 р., скарга на дії державного виконавця відправлена на адресу Арцизького районного суду Одеської області від 01.03.2017 р. (а. с. 54), на протязі 10 (десяти) денного строку.

Враховуючи викладене, суд вважає поважними підстави для поновлення строку на оскарження дій державного виконавця.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби, під час виконання судового рішення, порушені їхні права і свободи.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Арцизького районного суду Одеської області перебувала цивільна справа №1502/2630/2012 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «МЕДІАКОМПАНІЯ ПЕРЕМОГА» про стягнення заборгованості.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 28.03.3014 р. стягнуто з ТОВ «МЕДІАКОМПАНІЯ ПЕРЕМОГА» заборгованість в розмірі 1 707 372, 93 (один мільйон сімсот сім тисяч триста сімдесят дві) гривні 93 копійки на користь ПАТ «УкрСиббанку».

28.03.2013 р. Арцизький районний суд Одеської області видав виконавчі листи №1502/2630/2012 про примусове виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконанню підлягають рішення, ухвали і постанови судів у цивільних справах. Таким чином, державним виконавцем проводяться дії для виконання рішення суду у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

У своїх запереченнях від 27.04.2017 р. державний виконавець посилається на те, що скарга подана представником заявника з пропущенням строків позовної давності, з боку дій державного виконавця порушень закону не вбачається, і взагалі, відділ Державної виконавчої служби не може виступати по скарзі заінтересованою особою, так як цей орган не визначав вартість і оцінку майна (а. с. 57, 60).

Суд вважає доводи державного виконавця, які викладені у запереченнях, - безпідставними, з урахуванням наступного.

Пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, повязані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження». Визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12.07.2001 р. «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що субєкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника, в частині оскарження оцінки майна, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним субєкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та субєктом оціночної діяльності.

Суд звертає увагу державного виконавця на те, що звернення скаржника до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо оцінки майна, відповідає зазначеним вище нормам законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для зясування та розяснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання.

Згідно зі статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Відповідно до статтей 3, 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами і є результатом практичної діяльності субєкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Субєктами оціночної діяльності є субєкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат субєкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, призначений постановою державного виконавця субєкт оціночної діяльності ТОВ «РОСЛА», зареєстрований в установленому законодавством порядку та має сертифікат субєкта оціночної діяльності, виданий Фондом державного майна України від 15.02.2016 р. за №144/16 (а. с. 9), (http://www.spfu.gov.ua).

Із дослідженого судом звіту про оцінку майна, виготовленого ТОВ «РОСЛА» від 19.12.2016 р. вбачається, що ринкова вартість обєкта, а саме, нежитлового приміщення загальною площею 663,00 (шістсот шістдесят три) квадратних метра, розташованого за адресою: вул. Кірова, буд. №2-а, м. Вилкове, Кілійського району, Одеської області; власником якого значиться ТОВ ««МЕДІАКОМПАНІЯ ПЕРЕМОГА», складає без урахування податку на додану вартість: 497 105,00 (чотириста девяносто сім тисяч сто пять) гривень 00 копійок (а. с. 9).

Згідно з частинами. 1, 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна (440-2003-п,1442-2004-п, 1655-2006-п, 1185-2007-п), що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обовязковими до виконання субєктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Згідно п. 4 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. №1440 (далі за текстом Національний стандарт), оцінка майна проводиться з дотриманням принципів корисності, попиту і пропонування, заміщення, очікування, граничної продуктивності внеску, найбільш ефективного використання.

Згідно п. 16 Національного стандарту, визначення ринкової вартості обєкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки.

Із дослідженого судом звіту про оцінку майна від 19.12.2016 р. вбачається, що оцінка арештованого нерухомого майна проведена належним субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання з дотриманням процедури, встановленої відповідними нормативно-правовими актами та не викликає сумніву у своїй обєктивності (а. с. 8-24).

У відповідності з вимогами п. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявник надав до суду копії оголошень з продажу житлової нерухомості, яка на його думку, якоби аналогічна обєкту оцінки майна, складеного експертом ТОВ «РОСЛА» (ОСОБА_1 В.) (а. с. 25-32). Але, суд дані докази не приймає до уваги, з підстав того, що арештоване майно є нежитловою нерухомістю. Також, заявником не недано належних доказів стосовно порушення експертом методичних підходів та процедури оцінки арештованого майна.

З матеріалів справи вбачається, що заявник не навів жодного доказу на підтвердження факту незаконності дій державного виконавця; не надав жодного належного доказу про те, що оцінка спірного майна є невірною, чи упередженою.

Доводи скарги про те, що оцінка майна є явно заниженою та не відповідає ринковим цінам носить характер припущення.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи те, що викладені в скарзі заявника мотиви фактично зводяться до його припущень, не підтверджені жодними доказами, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 20, 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. зі змінами та доповненнями, ст. ст. 3, 5, 9, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст. ст. 10, 11, 60, 383-388 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання про поновлення строків на подання скарги на дії державного виконавця - задовольнити.

У задоволені скарги представника ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УкрСиббанку» на дії державного виконавця Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на протязі 5 (пяти) днів з дня її проголошення через Арцизький районний суд Одеської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, мають право її оскаржити протягом 5 (пяти) днів, з дня отримання наявної копії ухвали.

Суддя О. М. Крутова