Справа № 2215/1379/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2012 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Сенькова О.Г.

при секретарі Повзун С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Старокостянтинівської міської ради та управління Держкомзему у м.Старокостянтинові про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки та зобовязання внести зміни до державного акта на право на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 предявили позов до ОСОБА_4, Старокостянтинівської міської ради та управління Держкомзему у м.Старокостянтинові про визнання права власності на земельну ділянку та внесення змін до державного акта, посилаючись на те, що 17 квітня 1990 року померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок, що знаходиться по вул.Лермонтова №2/1 в м.Старокостянтинові. Спадщину прийняли її сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7

За життя ОСОБА_7 оформив спадщину на 1/2 частину вказаного житлового будинку. Після його смерті зазначене майно успадкувала його дружина ОСОБА_4, оформивши в установленому порядку свої спадкові права.

Їх, відповідно, чоловік та батько ОСОБА_6 за життя спадщину на іншу частину житлового будинку не оформив і помер 3 лютого 2003 року. Після його смерті вони прийняли спадщину і згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори 14 лютого 2012 року, оформили в рівних частках своє право власності на неї.

Під час оформлення спадщини їм стало відомо, що вся земельна ділянка площею 0.0871 га, яка виділена для обслуговування житлового будинку, була приватизована ОСОБА_7 і після його смерті успадкована відповідачкою.

У звязкуз оформленням права власності на 1/2 частинужитлового будинку, вони мають право на відповідну частину земельної ділянки. Тому просять задовольнити їх позовні вимоги.

Відповідачка позов не визнала і пояснила, що оскільки ОСОБА_7, а після його смерті позивачі, не користувались житловим будинком і не оформляли спадщину, то її чоловік приватизував всю земельну ділянку. Погоджується на виділення позивачам в користування земельну ділянку необхідну для користування їх частиною житлового будинку і господарських будівель.

Представники Старокостянтинівської міської ради ОСОБА_8 та управління Держкомзему в м.СтарокостянтиновіЛазуков С.В. при вирішенні спору покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивачів, відповідачки, представників відповідачів, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 листопада 1984 року стала власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по вул.Лермонтова, №2/1 в м.Старокостянтинові. Після смерті ОСОБА_5, яка померла 17 квітня 1990 року, спадщину прийняли її сини ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_9

На підставі свідоцтв про право на спадщину від 12 березня 1991 року і 19 квітня 1991 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 стали власниками по 1/4 частині зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями. Спадщину, що складалась з решти частини житлового будинку з господарськими будівлями і яку прийняв ОСОБА_6, останній за життя у встановленому законом порядку не оформив.

3 лютого 2003 року ОСОБА_6 помер. Спадкоємцями ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_3 і ОСОБА_2

24 жовтня 2003 року ОСОБА_9 подарував належну йому 1/4 частину будинку ОСОБА_7, після чого останній став власником 1/2 частини домоволодіння.

На підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 13 квітня 2007 року №21 п.4 ОСОБА_7 для обслуговування житлового будинку передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0.0871 га, а 29 травня 2007 року ним отримано державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯГ №119749.

17 липня 2010 року ОСОБА_7 помер. Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4, яка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом успадкувала 1/2 частину житлового будинку та земельну ділянку площею 0.0871 га, що знаходяться по вул.Лермонтова, №2/1 в м.Старокостянтинові.

На підставі свідоцтва про права на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори 14 лютого 2012 року, кожний із позивачів став власником 1/6 частини вказаного житлового будинку з господарськими будівлями.

Даний факт підтверджується інвентарною справою на домоволодіння по вул.Лермонтова, №2/1 в м.Старокостянтинові, свідоцтвами про народження та про право на спадщину за законом, державною реєстрацією прав, державним актом на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.30 ЗК України в редакції 1990 року, чинної на час набуття ОСОБА_9 та ОСОБА_7 права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування, при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих обєктів.

Згідно ч.4 ст.120 ЗК України в редакції 2001 року у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Зі змісту ч.2 ст.548, 525 ЦК України в редакції 1963 року убачається, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Враховуючи, що ОСОБА_6 після смерті матері ОСОБА_5 прийняв спадщину, яка складалась з 1/2 частин житлового будинку з господарськими будівлями, то вона належала йому з моменту відкриття спадщини, а після його смерті належала позивачам.

Оскільки в порядку спадкування житловий будинок по вул..Лермонтова, №2/1 в м.Старокостянтинові перейшов у власність кількох осіб, то право користування земельною ділянкою визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 належала 1/2 частина житлового будинку, тому він мав право на приватизацію 1/2 частини земельної ділянки.

Відповідно до ч.1-2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

З позовної заяви убачається, що позивачі просять визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка належить відповідачці.

Однак без частково скасування рішення Старокостянтинівської міської ради №21 п.4 від 13 квітня 2007 року про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки та свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі якого відповідачка успадкувала спірну земельну ділянку, не можуть бути вирішені їх вимоги про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки.

Щодо позовних вимог про зобовязання управління Держкомзему в м.Старокостянтинові внести зміни до державного акта серії ЯГ №119749, включивши позивачів у список співвласників як власників 1/2 частини земельної ділянки, то земельним законодавством не передбачений такий вид захисту прав на земельні ділянки.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачів задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Старокостянтинівської міської ради, управління Держкомзему у м.Старокостянтинові про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки та зобовязання внести зміни до державного акта на право на земельну ділянку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 10 днів з дня проголошення через Старокостянтинівський районний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя