Справа № 750/7477/17 Провадження № 22-ц/795/2243/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції - Коверзнев В. О. Доповідач - Євстафіїв О. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - начальника відділу Філії «Чернігівське регіональне управління» Рожка С.М., відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати дане рішення і ухвалити рішення про задоволення його позову.

У серпні 2017 ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явило позов до ОСОБА_6, у якому просило стягти з останнього 13660 грн 59 коп. заборгованості за кредитним договором без номера від 01.03.2010, що складається з заборгованості: за кредитом - у сумі 926 грн 15 коп., за процентами за користування кредитом - у сумі 9207 грн 75 коп., за пенею й комісією - у загальній сумі 2400 грн 00 коп., а також штрафи у сумах 500 грн 00 коп. (фіксована частина) і 626 грн 70 коп. (процентна складова). Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до вказаного договору ОСОБА_6 отримав кредит у сумі 2000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, який збігається зі строком дії картки. Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов'язків за вищеназваним договором у нього перед позивачем станом на 30.06.2017 утворилася заборгованість у вказаних вище сумах.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- відповідно до пп. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, чинних у ПАТ КБ «ПриватБанк», кредитний ліміт на платіжну картку встановлюється за рішенням банку і банк може його у будь-який момент змінити - збільшити або зменшити. Ці Умови та Правила є невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, про що прямо зазначено у його тексті,

- оскаржуване рішення суперечить правовій позиції, що висловлена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 по справі № 6-63цс13,

- позивачем до справи приєднано належні й допустимі докази, зокрема розрахунок кредитної заборгованості відповідача, який останнім не спростовано.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримав апеляційну скаргу, а ОСОБА_6 просив її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що між сторонами не досягнуто домовленості про надання ОСОБА_6 кредиту, про суму кредиту, розмір плати за користування ним та про порядок і строки їх повернення, що зарахувавши вперше 26.09.2013 на картковий рахунок ОСОБА_6 915 грн 00 коп., ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку суттєво змінив умови укладеного ними договору карткового рахунку, поклавши на ОСОБА_6 без його згоди та інформування про це додаткові зобов'язання по сплаті процентів за користування кредитом і можливу неустойку, у зв'язку з чим ОСОБА_6, користуючись кредитними коштами, не був достовірно обізнаний про їх походження, вважаючи ці кошти власними, та що доказом укладення сторонами кредитного договору має бути не лише згода ОСОБА_6 на виконання Умов та Правил надання банківських послуг, чинних у ПАТ КБ «ПриватБанк», а й підписана ОСОБА_6 пам'ятка клієнта - невід'ємна частина договору, копії якої суду не надано.

Суд не встановив підстав для задоволення апеляційної скарги.

Так, по справі встановлено наступне.

01.03.2010 ОСОБА_6 заповнив у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» заяву, у якій зазначено, що, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, він просить відкрити рахунок і надати перераховані нижче послуги: «валюта рахунку - гривні» (пункт 6 заяви). Графи підпункту «Оберіть КРЕДИТКУ» у цьому ж пункті: «Товари у розстрочку», «Подія», «Універсальна», не заповнено. Весь цей (шостий) пункт заяви мав заповнити ОСОБА_6 (клієнт банку), про що прямо зазначено у бланку заяви.

У бланку вказаної заяви зазначено, що її розділ «БАНКІВСЬКІ ПОСЛУГИ» заповнюється банком. В цьому розділі заповнено такі графи: «тип картки» - «MGCD», «референс» - «НОМЕР_1», вид картки - «особиста», валюта - «UAN», «КРЕДИТКА» - «Універсальна», «Кредитний ліміт у сумі» - «0».

У бланку згаданої заяви друкарським способом також зазначено: «Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт), а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження. Я погоджуюсь із тим, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком договір про надання банківських послуг».

У розділі цієї заяви «ВІДМІТКИ БАНКУ» керівником відділення банку зазначено, що ОСОБА_6 01.03.2010 (у день написання заяви) отримав платіжну картку № НОМЕР_2, про що мається підпис клієнта у цьому розділі.

Факт підписання вказаної заяви ОСОБА_6 не заперечує (її копія на арк. 6).

Довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 05.12.2017 підтверджено, що видана відповідачеві 01.03.2010 платіжна картка № НОМЕР_2 мала термін дії до червня 2013 р. (арк. 69).

14.08.2013 ОСОБА_6 подав до ПАТ КБ «ПриватБанк» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У бланку цієї заяви у розділі «Ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, виявляю бажання оформити на своє ім'я» маються графи: «карта «Універсальна», «Пенсійна карта», «Карта Gold», «Зарплатний пакет», «Ідентифікація з паспортом», «Послуга накопичення «Копилка», «Бажаний кредитний ліміт по платіжній карті «Універсальна/ Gold» ___ грн», «Пам'ятку клієнта, що містить у тому числі Тарифи та основні умови обслуговування та кредитування отримав та ознайомився з її змістом під розпис». Жодна з цих граф не заповнена. У цьому розділі бланку заяви друкарським способом також зазначено: «Я погоджуюсь із тим, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами».

Факт підписання вказаної анкети-заяви ОСОБА_6 не заперечує (її копія на арк. ).

Витягом з програмного комплексу підтверджено факт отримання ОСОБА_6 14.08.2013 платіжної картки (арк. 66).

Довідкою позивача від 05.12.2017 підтверджено, що видана відповідачеві 14.08.2013 платіжна картка № НОМЕР_3 мала термін дії до квітня 2015 р. (арк. ).

Відповідно до виписки про рух грошових коштів по виданих останньому кредитних картках за період з 01.03.2010 по 01.11.2017, встановлення кредитного ліміту на отриману ним картку № НОМЕР_3 у сумі 2000 грн 00 коп. вперше мало місце 14.08.2013 (арк. 70).

Згідно з виконаним ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунком заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором від 01.03.2010, останнім вперше взято у кредит 14.08.2013 кошти у сумі 525 грн 00 коп.; станом на 30.06.2017 він має перед позивачем таку заборгованість: за: кредитом - у сумі 926 грн 15 коп., за процентами за користування кредитом - у сумі 9207 грн 75 коп., за пенею й комісією - у загальній сумі 2400 грн 00 коп., а також штрафи у сумах 500 грн 00 коп. - фіксована частина і 626 грн 70 коп. процентна складова (арк. 4-5).

Даних про те, що ОСОБА_6 отримав кредит у сумі 2000 грн 00 коп. до червня 2013 р., тобто в період дії договору між сторонами від 01.03.2010 (як то зазначено у позовній заяві) і виданої на його виконання платіжної картки № НОМЕР_2, у вказаних вище виписці й розрахунку нема.

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Між сторонами було укладено 2 окремі договори банківських послуг, один з яких був чинним з 01.03.2010 до червня 2013 р., а інший розпочав свою дію 14.08.2013. Цей висновок випливає з того, що відповідачем подавалося позивачеві 2 заяви про надання йому банківських послуг, що позивач видавав йому 2 платіжні картки у день подання кожної з цих заяв, що між кінцевим строком дії виданої йому 01.03.2010 платіжної карти і датою видачі йому другої карти мається розрив у часі - 1 місяць і 14 днів. Крім того, у справі нема жодного доказу того, що укладений сторонами 14.08.2013 договір є пролонгацією укладеного ними ж 01.03.2010 договору, оскільки ні у тексті згаданих вище заяв відповідача позивачеві, ні у інших наявних у справі доказах про таке не йдеться. До того ж, ОСОБА_6 категорично заперечує факт пролонгації укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» 01.03.2010 договору шляхом та внаслідок подання останньому заяви-анкети від 14.08.2013.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 ПАТ КБ «ПриватБанк» від 01.03.2010 однозначно випливає лише те, що метою подання цієї заяви є отримання банківських послуг. Разом з тим зі змісту цієї заяви неможливо зробити висновок, що відповідач подавав її для отримання у відповідача коштів у кредит. Крім того, виходячи з норм, що містяться у параграфі 2 гл. 71 ЦК України, та всіх інших норм права, які регламентують спірні правовідносини, отримати кошти у кредит з встановленням при цьому кредитного ліміту в розмірі 0 грн 00 коп. є принципово неможливим. До того ж, графу «КРЕДИТКА» - «Універсальна» у заяві ОСОБА_6 ПАТ КБ «ПриватБанк» від 01.03.2010 заповнено співробітником банку, а не ОСОБА_6 Також слід врахувати пояснення останнього, згідно з якими метою подання цієї заяви було відкриття рахунку для отримання ним від клієнтів коштів за надані послуги, які відповідач надавав їм як фізична особа-підприємець. Наявність у відповідача статусу фізичної особи-підприємця протягом спірного періоду підтверджено копією листа ДПІ у м. Чернігові від 31.05.2013 № 7524/Д/17-216 (арк. 39). Ці пояснення представником позивача ніяк не спростовано.

Наведені у двох попередніх абзацах висновки апеляційний суд робить з урахуванням і того, що частина 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» приписує, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Виникнення спірної заборгованості мало місце після закінчення строку дії картки, виданої ОСОБА_6 на виконання укладеного сторонами договору про надання банківських послуг від 01.03.2010.

Оскільки у позовній заяві предметом спору між сторонами є стягнення заборгованості за договором між ними від 01.03.2010, то в силу ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не може вирішувати питання щодо стягнення (нестягнення) спірної заборгованості, так як вона виникла після закінчення строку дії цього договору.

Доводи апеляційної скарги і пояснення представника позивача в апеляційному суді апеляційний суд відкидає як такі, що суперечать встановленим та описаним вище обставинам справи й визначеним відповідно до них правовідносинам. Отож оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Апеляційний суд вирішив справу як на підставі наданих суду І інстанції доказів, так і на підставі наданих апеляційному суду доказів, так як всі вони мають виключне значення для справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: