АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/3906/17 Головуючий суддя І інстанції Горпинич О. В.
Провадження № 22-ц/790/7078/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, пов'язані із застосуванням Закону України "Про захист прав споживачів"
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Комунального підприємства «Харківводоканал», Комунального підприємства «Комплексу по вивозу побутових відходів», Акціонерної компанії «Харківобленерго», третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Немишлянського району Харківської міської ради про захист прав споживачів,

встановила:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просив на підставі Конституції України, Закону України «Про захист прав споживачів», Цивільного кодексу України, Цивільного - процесуального кодексу України визнати дії Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Комунального підприємства «Харківводоканал», Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів», Акціонерної компанії «Харківобленерго», а саме: щодо надання суб'єктивної інформації про начебто його заборгованість без підтвердження рішення суду Управлінню праці та соціального захисту населення Немишлянського району м. Харкова, в результаті чого йому було призупинено нарахування субсидій - незаконним та такими, що порушують його права, як громадянина та споживача.

В обґрунтування позову посилався на те, що він добросовісно виконує свої обов'язки щодо сплати комунальних платежів у повному обсязі. З 01.04.2017 року він перестав сплачувати комунальні послуги з вини Управління праці та соціального захисту населення Немишлянського району м. Харкова та не буде сплачувати до тих пір, поки Управління не надасть йому законні розрахунки, починаючи з квітня 2017 року, так як йому не відомі суми обов'язкових платежів. 27.07.2017 року позивач звернувся до Управління та просив повідомити виконують працівники Управління у своїй діяльності нормативні акти, що регулюють цивільні правовідносини, також прохав повідомити, на якій підставі працівники Управління прийняли рішення упразднить функцію судів, приймаючи на себе рішення про наявність у громадян України заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг. Також просив підтвердити його заборгованість по комунальним послугам судовими рішеннями, або судовими наказами. В своєму листі начальник Управління повідомив, що працівники Управління у своїй діяльності виконують нормативні акти, що регулюють цивільні правовідносини, та їм достатньо інформації про наявність або відсутність простроченої більше ніж два місяці заборгованості по сплаті комунальних послуг, при цьому наявність або відсутність судового рішення або наказу не потребується.

Позивач зазначав, що дії комунальних підприємств про надання інформації про заборгованість споживача без встановлення цього факту рішенням суду є незаконними, оскільки лише суд має такі повноваження.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким заочним рішенням ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. При цьому посилався на те, що рішення є необґрунтованим і незаконним. Оскаржуване рішення призвело до порушення його прав, як громадянина споживача послуг, право на отримання субсидії, заохочуються незаконні дії житлово-комунальних підприємств. Суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи. Обставини, які мають значення для справи які суд вважав встановленими є недоказаними. Невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Вказав, що суд повірив словам відповідача і наданими ними зведених карток абонента та довідки абонента, не маючи ніяких доказів та підстав вирішив, що інформація про наявність заборгованості є достовірною. Звідна картка абонента та довідка абоненту- це довідково-інформаційний матеріал всередині підприємства і не є доказом заборгованості перед відповідачами. Доказами є акти звірки нарахувань та платежів.

Зазначив, що станом на 01.05.2017 року у нього заборгованості перед відповідачами немає, що підтверджується наданими відповідачами звідними картками абонента та довідкою абонента.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України законність та обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і є споживачем послуг, які йому надають відповідачі, КП «Харківводоканал», КП «ХТМ», КП «КВБО», АК «Харківобленерго».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Правилами

Позивач, заперечуючи наявність у нього заборгованості за отримані від відповідачів послуги, не оспорював право відповідачів, від яких він отримував послуги нараховувати цю заборгованість, а також - право Управління праці та соціального захисту населення витребувати від відповідачів інформацію про наявність заборгованості.

Дійсно, правовий порядок, визначений у ст. 124 Конституції України, передбачає, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Однак у даному випадку предметом позову є не спростування заборгованості, а незаконність дій Управління стосовно збору інформації про наявність заборгованості у позивача, що у справі позивачем не доведено.

Згідно пунктів 2, 3, 7 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до обов'язків виконавця належать: здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; підготовка та укладення із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для спростування інформації про наявність заборгованості, з приводу чого позивач заперечував, але не заявляв з цього приводу відповідних вимог, позивачем обрано невірний спосіб захисту його прав.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі, зведені до посилання на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку. Колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що надання відповідачами інформації про наявність заборгованості за період з 2006 року по 2014р.р. призвело до позбавлення його права на отримання субсидію, за недоведеністю причинного зв'язку між цими обставинами. При цьому законність позбавлення субсидії позивач в цій справі не оспорював.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, то відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії