Справа № 149/664/17
Провадження №2/149/489/17
Номер рядка звіту 22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І.В.

за участі секретаря Янюк А.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі,-

ВСТАНОВИВ:

14.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ТОВ «Поділля Агроінвест» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі.

Позов мотивований тим, що відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 055367 виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією позивачу, на праві приватної власності, належить земельна ділянка площею 3,2072 га., кадастровий номер :05:001:0330, що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Вказану земельну ділянку позивач, відповідно до договору оренди укладеного 10.03.2011 року із ЗАТ «Поділля» правонаступником якого є ТОВ «Поділля Агроінвест» та зареєстрованого відділом Держкомзему, передала в оренду строком на 10 років. Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 вказаного договору оренди, відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства, не пізніше 31 грудня кожного року. Пунктом 4.2 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахування індексації на дату її виплати.

Відповідно до даних розрахунків заборгованість по орендній платі становить: за 2014 рік 3360,55 грн., за 2015 рік 5304,17 грн, за 2016 рік 299,20 а всього 8963,92 грн., а також інфляційні 2709,98 грн., 3% річних 360,76 грн.

Враховуючи невиплату орендної плати за вищевказані роки, невиконання відповідачем умов договору позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 03.03.2011 року та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 12034,65 грн., а також судові витрати.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Поділля Агроінвест» надав суду заяву із проханням розглядати справу у його відсутність та зазначає, що позов визнає лише в частині стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 8963,92 грн. 27.03.2017 року від представника відповідача надійшло письмове заперечення в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою позицію, тим що відповідач частково виплатив позивачу орендну плату, таким чином, заборгованість з 2014 по 2016 роки становить 8963,92 грн. Зважаючи на це відповідач зазначає, що часткова невиплата орендної плати не є істотним порушенням умов договору та достатньою підставою для його розірвання. Також відповідач не вбачає систематичності порушення умов договору. Відповідно до п. 4.7 договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за період, за який нараховується пеня, відповідач вважає, що не можна одночасно застосовувати штраф, пеню та 3% річних з інфляційними витратами за одне порушення грошового зобовязання, а тому просить відмовити в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних.

У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 055367 виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією позивачу, на праві приватної власності, належить земельна ділянка площею 3,2072 га., кадастровий номер :05:001:0330, що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Вищевказану земельну ділянку позивач згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 10 березня 2011 року та зареєстрованого 03.06. 2011 року відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за № 01164 передала в оренду строком на десять років ЗАТ «Поділля» правонаступником якого в процесі реорганізації є ТОВ «Поділля Агроінвест».

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до п. 4.1. та 4.3. договору оренди земельної ділянки, відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 31 грудня кожного року.

Однак в порушення умов договору відповідач систематично ухилявся від виплати орендної плати в розмірі зазначеному в договорі, у звязку з чим у нього виникла заборгованість: за 2014 рік 3360,55 грн., за 2015 рік 5304,17 грн, за 2016 рік 299,20 а всього 8963,92 грн.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-146цс12, систематичність несплати орендної плати є підставою для розірвання договору оренди.

Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобовязання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).

Слід враховувати, що, попри подібність правової природи ч. 3 ст. 549 ЦК України (щодо сплати пені) та ст. 625 цього Кодексу (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов'язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою.

Таким чином твердження відповідача, що у разі застосування судом вимог ст. 625 ЦК України, товариство буде нести подвійну відповідальність за неналежне виконання умов договору оренди земельної ділянки, є безпідставним.

Таким чином у звязку з несвоєчасним виконання грошових зобовязань за договором оренди, укладеним з позивачем, відповідач має сплатити: по заборгованості за 2014 рік - 3% річних за два роки в сумі 201,63 грн.; по заборгованості за 2015 рік - 3% річних за один рік в сумі 159,13 грн. Разом з цим по заборгованості за 2014 рік - знецінення боргу в звязку з інфляцією (індекс інфляції за 2015 рік становить 143,3%, за 2016 рік 112,4%) складає 2052,26 грн.; по заборгованості за 2015 рік - знецінення боргу в звязку з інфляцією (індекс інфляції за 2016 рік 112,4%) становить 657,72 грн..

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджений розмір судових витрат.

Керуючись ст.ст. 625, 629, 792 ЦК України, ст.ст. 93, 96 ЗК України, ст.ст. 13, 21, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 3, 10, 15, 57-60, 88,174, 208, 209, 212-215, 294, 360-7 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Договір оренди земельної ділянки, укладений 10.03.2011 року між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Поділля» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест» та зареєстрований 03 червня 2011 року відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за № 01164 розірвати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест» () на користь ОСОБА_1 заборгованість за 2014-2016 роки по орендній платі за договором оренди земельної ділянки з урахуванням 3% річних та індексу інфляції в сумі 12034 (Дванадцять тисяч тридцять чотири) грн. 65 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест» () на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1280 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Олійник І. В.