Справа №705/3383/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Обуховській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Уманська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, діючи від імені позивача, звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою, у якій зазначив, що 15 березня 2014 року померла ОСОБА_3, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на імя своєї дочки ОСОБА_1 залишила заповіт на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,3153 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, що належить їй на праві приватної власності, яке підтверджується Державним актом ЧР 15-13-114, виданим 8.11.2000 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 109.

Єдиним спадкоємцем майна вищевказаного спадкодавця є її дочка, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на імя якої спадкодавець залишила заповіт. Спадкове майно після ОСОБА_3 позивачем своєчасно прийнято, оскільки остання звернулась у шестимісячний строк після смерті спадкодавця до нотаріуса та прийняла спадщину.

Так, згідно відомостей, які зберігаються в Уманській районній державній нотаріальній конторі, спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої 15.03.2014, заведена під № 441 за 2014 рік.

Однак позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,3153 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, що залишилась після смерті ОСОБА_3, яка померла 15 березня 2014 року, нотаріусом було відмовлено, у звязку з тим, що в Державному акті ЧР 15-13-114, виданому 8.11.2000 року та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 109 здійснено виправлення імені з «Поліна» на «Палагія», а відповідно до п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в т.ч. на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05 1999 року за № 43, усі записи в державних актах мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються, що підтверджується постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 21 липня 2017 року, копію якої додано до позовної заяви.

Внести зміни щодо виправлення цієї помилки в оригінал правовстановлюючого документу після смерті спадкодавця неможливо, хоча право власності ОСОБА_4 на зазначену у вказаному Державному акті земельну ділянку ніким не оспорюється. А тому усунення порушень прав позивача ОСОБА_1 можливо лише в судовому порядку шляхом визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права на вказане спадкове майно.

Після смерті матері позивач фактично прийняла у спадщину вказану земельну ділянкою і почала нею користуватись на власний розсуд, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не може, так як наявне порушення в державному акті на право власності на земельну ділянку.

Спадкодавець набула право власності на земельну ділянку, оскільки за її життя було прийнято рішення компетентним органом про передачу земельної ділянки їй у власність, а саме рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 14.06.1996 року, після чого вона 08.11.2000 року отримала державний акт ЧР 15-13-114, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 109, то відповідно і спадкоємець позивач у справі, набула право в порядку спадкування на дану земельну ділянку.

Таким чином, спадкодавець має право власності на земельну ділянку площею 0,3153 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства в с. Доброводи, Уманського району, право на яку посвідчено державним актом серії ЧР 15-13-114, а відтак після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять усі права та обов'язки на зазначену земельну ділянку.

Просить суд визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,3153 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, згідно державного акту ЧР № 15-13-114 від 08.11.2000 року, розташовану за адресою: с. Доброводи, Уманського району, Черкаської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 15 березня 2014 року.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи Уманської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника до вирішення справи.

Дослідивши позовну заяву та заяви осіб, які беруть участь у справі, враховуючи викладені в позовній заяві фактичні обставини, на підтвердження яких надані письмові докази та які відповідачем не були заперечені, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у звязку з визнанням відповідачем позову без подальшого зясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 73, 174, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1233, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,3153 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, згідно державного акту ЧР № 15-13-114 від 08.11.2000 року, розташовану за адресою: с. Доброводи, Уманського району, Черкаської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 15 березня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль