Справа № 368/1475/17
Провадження: № 2/368/647/17
Рішення

Іменем України

"13" грудня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Широкоступ К.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

27.10.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій позивач просив суд винести рішення, яким:

- розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 15.08.2014 року виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Уманського району Черкаської області;

- судові витрати залишити за ним.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовує наступними обставинами.

15 серпня 2014 року між нимю, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Уманського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження (повторним) серії І-СР № 147583 від 17.10.2017 р.

Дітей від шлюбу у них не має.

На жаль його дружина ОСОБА_2 не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Під час проживання однією сімєю між нами постійно виникають сварки по самим не значним поводам.

Мені не відомо де і з ким проживає ОСОБА_2, оскільки на даний час, починаючи із квітня 2017 року, наші сімейні стосунки припинені повністю і ми з нею не бачимось, а тому, приймаючи до уваги, що наше сумісне проживання повністю припинено, то за моїм глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Таким чином я та ОСОБА_2 фактично припинили шлюбні стосунки, перестали проживати разом як одна сімя, вести спільне домашнє господарство, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого наше подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу суперечить як моїм, так і її інтересам.

27.10.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

01.11.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 13.11.2017 року.

13.11.2017 року слухання справи було відкладено на 13.12.2017 року взв»язку з неявкою відповідачки.

В судове засідання, яке відбулося 13.12.2017 року, позивач ОСОБА_1 та його представник, - ОСОБА_4 не з»явилися, проте, на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява представника позивача ОСОБА_4, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, майнових претензій немає, категорично заперечує проти надання строку на примирення.

В судове засідання, яке відбулося 12.12.2017 року, відповідачка ОСОБА_2 та її представник, - адвокат ОСОБА_5 не з»явилися, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява представника відповідачки, - ОСОБА_5, в якій представник відповідача просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Процесуальні наслідки визнання позову йому зрозумілі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно довідки адресно довідкового підрозділу територіального органу ДМС України ГУ ДМС України в Київській області від 13.11.2017 року, відповідачка по справі, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 29.09.1994 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Враховуючи фактичні обставини справи, що стосуються місця проживання сторін, та вищевикладену норми процесуального права, даний спір підсудний Кагарлицькому районному суду Київської області як суду загальної юрисдикції першої інстанції на підставі 1 ст. 109 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.

15.08.2014 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_6.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І СР № 147583, яке видане 17 жовтня 2017 року виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Уманського району Черкаської області, в якому зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, Україна, громадянин України, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка села Курортне Білгород Дністровського району Одеської області, Україна, громадянка України, зареєстрували шлюб 15 серпня 2014 року, про що 15 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис № 1.

Після укладення шлюбу присвоєно прізвища:

Чоловікові ОСОБА_1.

Дружині ОСОБА_1.

Як встановлено судом під час судового засідання з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 мають напружені, неприязні відносини тривалий час, внаслідок взагалі не підтримують шлюбно - сімейних відносин тривалий час, - проживають на різних житлових площах, в різних населених пунктах, в різних регіонах, відповідно, між ними існують тривалі, усталені неприязні відносини, які склалися на грунті розбіжностей поглядів на подружнє життя, понять про спільне проживання та піклування один про одного, відповідно, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, відповідно, сторони шлюбно сімейних стосунків взагалі не підтримують поза розумними строками.

Спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей сторони не мають, майнових спорів немає.

Відповідно, як вбачається з письмових заяв сторін, як позивач ОСОБА_1, так і відповідачка ОСОБА_2 не заперечують проти розірвання шлюбу, окрім того, позивач в додатковій письмовій заяві категорично відмоввся на надання терміну на примирення, з огляду на тривалі неприязні відносини, які існують між ними, та істотними підставами для розірвання шлюбу.

Що ж стосується застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного спору, то суд при винесенні рішення керувався наступним.

ОСОБА_8 України.

Згідно ст. 21 ОСОБА_8 України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є не відчужуваними та непорушними.

Згідно ст. 51 ОСОБА_8 України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов»язки у шлюбі та сім»ї.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 51 ОСОБА_8 України закріплює принципове положення, за яким шлюб як сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, набуває юридичної сили за умови, що він грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Це положення повністю відтворено вч. 1 ст. 24 С К України.

Слід також зазначити, що згода не може вважатися вільною, коли вона дається під впливом фізичного чи психічного насильства з боку інших осіб.

Норми галузевого права, - норми СК України.

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки.

Згідно ч. 3 ст. 2 СК України Сімейний Кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між подружжям.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення.

Отже, припинення правовідношення, - антипод встановлення правовідношення, який має випадки, коли інтересам особи, права якої порушені значною мірою, відповідає саме припинення існуючого сімейного правовідношення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає положенню ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Аасамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно якої чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім»ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, як це зазначено в абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, чого в даному шлюбі, на думку суду, немає, причому, з обох сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Отже, шлюб може бути припинено шляхом його розірвання за життя подружжя внаслідок волевиявлення обох або одного з них у суді або в органах РАЦСу. Відповідно, згідно з законом розірвання шлюбу має місце у випадках, коли подружжя або один із них вважають, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе і бажають його розірвати.

Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного або обох подружжя є проявом принципу свободи шлюбу і рівності подружжя, відповідно, припинення шлюбу внаслідок його розірвання має суб»єктивну підставу, яку судом слід ретельно дослідити в судовому засіданні, з метою недопущення безпідставного розірвання шлюбу, застосування можливих засобів для збереження сім»ї, як основи суспільства.

Для розірвання шлюбу потрібна воля подружжя або одного із них, спрямована на юридичне закріплення відсутності шлюбу між сторонами.

Суд наголошує, що в даному випадку має місце воля обох з подружжя на розірвання шлюбу, що зводить на нівець намагання суду на примирення подружжя, яке, на думку суду, в даному випадку неможливе.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Слід зазначити, що позов про розірвання шлюбу може бути пред»ялений одним із подружжя у будь який час, окрім того, одностороннє подання позовної заяви про розірвання шлюбу виникає у випадках, коли один із подружжя ініціює розірвання шлюбу, а другий вважає за можливе збереження сімейних стосунків або просто ухиляється від подачі спільної заяви до суду або від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При застосуванні положень ст. 112 СК України суд змушений надавати приорітет інтересам другого з подружжя, який наполягає на розірванні шлюбу на шкоду інтересам другого з подружжя.

Так, судом встановлено, що існування даного шлюбу суперечить як інтересам позивачки, так і інтересам відповідача.

Окрім того, суд зазначає, що спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей у сторін немає, майнових спорів немає.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень ОСОБА_8 України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовиму записі про шлюб.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 214 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовував позовну заяву позивач ОСОБА_1, - мали місце;

- із встановлених обставин випливають сімейні правовідносини, - особисті немайнові відносини між подружжям, які регулюються нормами СК України, що закріплено, зокрема, в ч. 1 ст. 2 СК України;

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - ст.ст. 21, 51 ОСОБА_8 України, абз. 3 ч. 2 ст. 1, ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 110, ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст.. 4, 88, 107, 118, 119, 120, 215, 218, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»;

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення;

- судові витрати слід залишити за позивачем;

- підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 367 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- захиди забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Відповідно, даний шлюб на думку суду має лише формальний характер, при його фактичному розпаді протягом тривалого часу, зважаючи на обставини справи, примирення між стронами не можливе, продовження існування даного шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому має бути розірваний на підставі рішення суду.

Судові витрати.

Питання судових витрат врегульовано ч. 1 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Проте, як вбачається з прохальної частини позовної заяви, та додаткової заяви представника позивача, позивач не бажає стягувати судові витрати з відповідачки, а тому судові витрати у виді сплаченого судового збору суд залишає за позивачем, - ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 21, 51 ОСОБА_8 України, абз. 3 ч. 2 ст. 1, ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 110, ст. 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст.. 4, 88, 107, 118, 119, 120, 215, 218, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 серпня 2014 року виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Уманського району Черкаської області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, Україна, громадянином України, паспорт громадянина України серії НЕ 364882, виданий 9 грудня 2004 року Уманським МВ УМВС в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище, - ОСОБА_7) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_7 Дністровського району Черкаської області, Україна, громадянкою України, свідоцтво про шлюб серії І СР № 147583, яке видане 17 жовтня 2017 року Уманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1, - розірвати.

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно після набрання законної сили є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ч. 2 ст. 115 СК України).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні при проголошенні рішення, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя: О.В. Закаблук