Справа № 584/1181/17
Провадження № 4-с/584/1/17
УХВАЛА

12.12.2017 Путивльський районний суд Сумської області

в особі : головуючого - судді Толстого О.О.

при секретарі Зікрати Я.В.

за участю : заявника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

державного виконавця Деркачова А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Путивль скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Путивльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.11.2017,

встановив :

29.11.2017 заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Путивльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 (далі - державний виконавець) про опис та арешт майна боржника від 27.11.2017.

Свою скаргу обгрунтовував тим, що 27.11.2017 державним виконавцем накладено арешт на майно боржника ОСОБА_4, яке розташоване в магазині «Турист» по проспекту І. Путивльського, 34, в м. Путивль, про що складено оскаржувану постанову.

Однак державний виконавець не повідомив його, як стягувача у виконавчому провадженні, про проведення опису та арешту майна та здійснив ці виконавчі дії за його відсутності.

При цьому в порушення вимог ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» залучив понятим продавця магазина ОСОБА_5, тобто підлеглого боржнику ОСОБА_4 працівника.

Крім того, державним виконавцем майно описано вибірково, за завищеними цінами.

Посилаючись на вказані обставини, просив оскаржувану постанову визнати незаконною та скасувати, зобовязати Путивльський районний відділ ДВС ГУЮ у Сумській області провести повторний опис та арешт майна боржника, яке знаходиться в магазині «Турист» по проспекту І.Путивльського, 34, в м. Путивль.

У судовому засіданні заявник та його представник доводи скарги підтримали.

Державний виконавець проти скарги заперечував та пояснив, що на підставі ухвали Путивльського районного суду від 22.11.2017 здійснив опис та арешт майна боржника ОСОБА_4 на загальну суму 330 тис. грн., яке знаходилося в магазині «Турист» по проспекту І.Путивльського, 34, в м. Путивль, про склав відповідну постанову. Про дату і час проведення цієї виконавчої дії стягувача не повідомляв. Перелік описаного майна визначив самостійно, а вартість - за цінами магазину. Поняті були запрошені боржником та про їх заінтересованість йому нічого не відомо. Діяв у відповідності до закону, у межах повноважень, і права заявника не було порушено.

Заінтересована особа ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення скарги заперечувала.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши надані матеріали, судом встановлено, що на підставі ухвали Путивльського районного суду Сумської області від 22.11.2017 державним виконавцем 24.11.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо накладення арешту на непродовольчі товари, товари для рибальства та туризму в асортименті, що знаходяться в магазині «Турист» по проспекту І. Путивльського, 34, в м. Путивль, що орендується фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4, у межах вартості 330 тис. грн. (а.с. 3).

Постановою від 27.11.2017 державним виконавцем описано та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_4 на загальну суму 330 тис. грн., яке передано їй на відповідальне зберігання (а.с. 4-6).

Як вбачається зі змісту цього документа, опис та арешт майна проведено за відсутності стягувача ОСОБА_1, в присутності боржника ОСОБА_4 та двох понятих ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обовязковим. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Пунктами 10-12 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5 із змінами (далі - Інструкція), передбачено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо) та інші відомості, Крім того, постанова має містити відмітку про роз'яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові. Якщо опис і арешт майна (коштів) здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Якщо опис і арешт майна здійснюються за участю сторін виконавчого провадження (їх представників), постанова про опис та арешт майна (коштів) складається в трьох примірниках. Перший примірник залишається у провадженні виконавця, інші - видаються під підпис сторонам виконавчого провадження.

В силу ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право брати участь у провадженні виконавчих дій.

Разом з тим, опис та арешт майна проведені без присутності стягувача, який не був повідомлений про дату і час проведення згаданих виконавчих дій.

Крім того, при описі та арешті майна державним виконавцем в якості понятої була залучена ОСОБА_5 продавець магазина «Турист», тобто підлеглий боржнику ОСОБА_4 працівник, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що понятими можуть бути запрошені будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у провадженні виконавчих дій і не пов'язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв'язками, підлеглістю чи підконтрольністю.

Водночас, доводів заявника щодо незаконності самостійного визначення державним виконавцем переліку майна, яке підлягає опису та арешту, суд не приймає, оскільки такі його дії відповідають положенням ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та змісту ухвали Путивльського районного суду від 22.11.2017 щодо накладення арешту на непродовольчі товари, товари для рибальства та туризму в асортименті, що знаходяться в магазині «Турист» по проспекту І. Путивльського, 34, в м. Путивль у межах вартості 330 тис. грн.

Щодо незгоди заявника з визначеною державним виконавцем вартістю описаного майна, суд зазначає наступне.

За загальним правилом ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Частинами 2-4 цієї статті передбачено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна.

Такі положення кореспондуються з приписами пунктів 18, 19 розділу VIII Інструкції, якими визначено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження або їх представники, а також заставодержатель у десятиденний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна, про що складає відповідний акт.

У випадках, передбачених абзацом другим частини третьої статті 57 Закону, виконавець для оцінки майна залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Визначення вартості майна боржника виконавцем проводиться за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, з урахуванням фактичного стану майна, у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту проведення опису й арешту майна. Для визначення вартості майна виконавець використовує власні знання, дані засобів масової інформації, повідомлення сторін виконавчого провадження та інших осіб, яких виконавець у разі необхідності може залучити до проведення визначення вартості майна. З метою належного визначення вартості окремих видів майна виконавець може в установленому порядку залучати до процесу опису майна експертів чи спеціалістів.

В акті про визначення вартості майна боржника виконавцем зазначається дата опису й арешту цього майна, опис та аналіз зібраних і використаних даних та іншої інформації під час визначення вартості майна, вартість кожного описаного предмета та загальна вартість майна. У разі заперечень з боку сторін виконавчого провадження вони мають право зазначити про це в акті. Акт складається у трьох примірниках. Акт визначення вартості майна вважається чинним протягом шести місяців з дня його складання.

Два примірники акта визначення вартості майна надсилаються сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після його складання. Якщо сторони виконавчого провадження або їх представники присутні під час визначення вартості майна, примірники акта вручаються їм під підпис.

Як розяснено в п. 24 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12.07.2001 № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Як зазначено в оскаржуваній постанові державного виконавця, вартість майна в постанові визначена за ціною його продажу в магазині.

При цьому, докази того, що державним виконавцем складався акт визначення вартості майна боржника, у справі відсутні.

Тобто, оцінка майна у порядку, передбаченому ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», пунктами 18, 19 розділу VIII Інструкції, державним виконавцем не проведена.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 ст. 387 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин та з урахуванням розяснень, які містяться в п. 18 наведеної постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 6, суд вважає за необхідне скаргу задовольнити частково, визнавши неправомірною та скасувавши оскаржувану постанову, яка винесена державним виконавцем у порушення порядку проведення опису й арешту майна, права стягувача на участь у провадженні виконавчих дій, а в іншій частині скарги відмовити, оскільки визнання неправомірною та скасування оскаржуваної постанови про опис та арешт майна боржника є правовою підставою для повторного вчинення цих виконавчих дій, які можуть здійснюватися лише державним виконавцем.

Виходячи з вкладеного, керуючись ст.ст. 2, 19, 30, 56, 57, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд,

ухвалив :

1. Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову державного виконавця Путивльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.11.2017 у виконавчому провадженні № 55242294 - визнати неправомірною та скасувати.

3. У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_7