АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Мазурик О.Ф.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, ОСОБА_6 про переведення прав та обов'язків покупця, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року позивачка звернулася із позовом, уточнивши який зазначила, що вона є власником 3/4 частин квартири АДРЕСА_1, а співвласником і відповідно власником іншої 1/4 частини була ОСОБА_4

27 листопада 2015 року позивачці стало відомо, що новим власником 1/4 частини вказаної квартири за договором купівлі-продажу від 27 листопада 2012 року є ОСОБА_2

Посилаючись на те, що під час укладення договору купівлі-продажу 1/4 частини вказаної квартири АДРЕСА_1, було грубо порушено її право, як власника частки у праві спільної часткової власності, оскільки, жодним чином не було забезпечено її переважне право перед іншими особами на купівлю частки спірної квартири, тому позивачка просила перевести на неї права та обов'язки покупця за вказаним договором купівлі-продажу від 27 листопада 2012 року. (т.1 а.с.1-3, 36-38)

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечувала, зазначила, що 27 листопада 2012 року вона не продавала, а придбала частину квартири, а тому не є відповідачем по справі. Крім того, посилалась на пропуск позивачкою строку позовної давності, просила застосувати позовну давність як підставу відмови в позові. (т.1 а.с.121-122, 127, 194)

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечувала.(т.1 а.с.127)

Відповідач ОСОБА_4 проти позову заперечувала. (а.с.171-179)

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЗмисловськаТ.В. посилалась на відповідність договору від 27 листопада 2012 року вимогам законодавства. (т.1 а.с.57)

Третя особа ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. (т.1 а.с.245)

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2016 року у задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Т.В., ОСОБА_6 про переведення прав та обов'язків покупця відмовлено. (т.2 а.с.28-32)

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи,просила рішення суду скасувати із ухваленням нового про задоволення позовних вимог. На обґрунтування скарги зазначила, що суд не врахував обставин та доказів, які викладені на обґрунтування поданої заяви та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволені позовної заяви. (т.2 а.с.40-45)

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_8, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9 заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. ОСОБА_1 просила відкласти розгляд справи, посилаючись на хворобу чоловіка та малолітньої дитини, проте доказів поважності причин неявки, зокрема доказів хвороби близьких родичів, до суду не надала. Подана ОСОБА_1 фотокопія пенсійного посвідчення ОСОБА_10, який є інвалідом ІІ групи та витяг з медичної карти стаціонарного хворого № 16271 про перебування останнього на лікуванні з 03 по 09 грудня 2014 року, не може бути визнано доказом поважності причин неявки апелянта до суду.(т.2 а.с.72-83, 88-93)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що за договором дарування 3/4 частин квартири від 16 грудня 2003 року ОСОБА_11 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла в дар 3/4 частини квартири під АДРЕСА_1. (т.1 а.с.5).

При цьому, відповідно до договору дарування частини квартири від 17 березня 2016 року ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_6 3/4 частини квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_6 зареєструвала належне їй право власності на частку квартири у встановленому законом порядку.(т.1 а.с.229 т.2 а.с.97)

Відповідно до договору купівлі-продажу частини квартири від 27 листопада 2012 року, ОСОБА_4 продала ОСОБА_2 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 за 159810,00 грн. (т.1 а.с.58)

В подальшому, за договором дарування від 30 жовтня 2014 року 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 (т.1 а.с.6-8, 128-129)

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30 жовтня 2014 року, ОСОБА_3 є власником 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1. (т.1 а.с.9)

Відповідно до частин 1 та 2 статті 362 ЦК Україниу разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

Частиною 4 даної норми встановлено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. До таких вимог застосовується позовна давність в один рік.

Під час розгляду позову про переведення на підставі статті 362 ЦК України прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу, укладеним з порушенням переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності, суду слід виходити з дійсної вартості частки на час розгляду справи. Невнесення одночасно з пред'явленням позову на депозитний рахунок суду грошової суми, яку за договором повинен сплатити покупець, є підставою для відмови в позові.

Відповідні роз'яснення, надані у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" N 20 та пункті 18 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Встановивши, що позивачка ОСОБА_1 не внесла на депозитний рахунок суду грошової суми, яку за договором повинен сплатити покупець, виходячи з дійсної вартості частки на час розгляду справи, яка виходячи із звіту про оцінку майна № Ж-04/10-16 від 04 жовтня 2016 року дорівнювала 249998 грн., та на час розгляду справи районним судом і ухвалення оскаржуваного рішення позивачка ОСОБА_1 вже не була власником ѕ частини квартири АДРЕСА_1, оскільки за договором дарування частини квартири від 17 березня 2016 року подарувала належну їй частку ОСОБА_6, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав задоволення позову.

З огляду на положення частини 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Тому, колегія суддів відхилила доводи апелянта, які не були заявлені в суді першої інстанції із посиланням на нові докази, які не були подані і не були предметом оцінки районного суду.

Районний суд відмовивши в задоволенні позову, вірно по суті вирішив спір, а тому, з огляду на положення частини 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

О.Ф.Мазурик

Справа № 22-ц/796/3262/2017

Унікальний номер 759/1689/16-ц

Головуючий у першій інстанції - ВойтенкоЮ.В.

Доповідач Левенець Б.Б.