Справа № 645/4983/16-ц
Провадження № 2/645/407/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2017 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :
Головуючого судді - Шарко О.П.
Секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Карташова Світлана Іванівна, Орган опіки та піклування Харківської міської ради в особі Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання недійсним договору дарування,
Позивач ОСОБА_2, яка дії в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Карташова Світлана Іванівна, Орган опіки та піклування Харківської міської ради в особі Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив суду про обставини викладені вище.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Третя особа у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
В ст.ст. 13,41 Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Відповідно до статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує на його зобов'язання.
У ході судового розгляду встановлено, що 13 березня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карташовою С.І. посвідчено договір дарування квартири (зареєстрованого 13.03.2015 р. в за №432), за цим договором, ОСОБА_6, подарував відповідачу ОСОБА_4, двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 12 грудня 2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 12.12.2008 року).
Від шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_2 мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 27.02.2009 року.)
Згідно з ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.
Згідно з вимогами ч. 6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей. Батьки управляють майном дітей без спеціального на те повноваження, але без дозволу органів опіки і піклування не можуть укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині прав, здійснювати відчуження житла.
Відповідно до ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини.
Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" (в редакції, яка діяла на час укладання договору іпотеки), батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.
Суду не надано доказів, що на укладання 13 березня 2015 року договору дарування квартири АДРЕСА_1 була надана згода органів опіки та піклування, у зв'язку з чим правочин, що вчинений батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_6 суперечить правам та інтересам малолітнього, у зв'язку з чим підлягає визнанню недійсним.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177 СК України, ст.ст. 203,204, 717 ЦК України, ст.ст. 11, 27, 60, 224-229 ЦПК України,
Позов ОСОБА_2, яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Карташова Світлана Іванівна, Орган опіки та піклування Харківської міської ради в особі Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання недійсним договору дарування - задовольнити.
Визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укдажений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, 13.03.2015 року та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карташовою С.І. (зареєстровано в реєстрі за №432)
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Надруковано у нарадчій кімнаті.
Головуючий суддя -