Ухвала

іменем україни

29 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 03 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 серпня 2015 року її автомобіль марки «Renault Trafik» під її керуванням потрапив у дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), за участю автомобіля «Renault Master» під керуванням ОСОБА_5 та з його вини, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а саме: зсувні праві двері, декоративна захисна накладка дверей, заднє праве крило, арка заднього правого крила, підкрилок задній правий, диск колісний, ковпак.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault Master» ОСОБА_5 застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Перша» (далі - ПрАТ «СК «Перша»). Зазначила, що після повідомлення про страховий випадок на місце ДТП прибув аварійний комісар, який оглянув транспортні засоби учасників ДТП, про що склав рапорт. 05 вересня 2015 року позивач звернулася до ПрАТ «СК «Перша» із заявою про страхове відшкодування, проте 28 грудня 2015 року у виплаті страхового відшкодування їй було відмовлено на підставі п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки потерпіла особа не виконала обов'язку щодо зберігання транспортного засобу, поки його не огляне представник страхової компанії (аварійний комісар, експерт) та відремонтувала автомобіль власними силами, після чого вже звернулася за відшкодуванням матеріальної шкоди.

Вказану відповідь страхової компанії позивач вважає такою, що не відповідає положенням Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так як у п. 33.3 ст. 33 зазначеного Закону встановлено, що особи звільняються від обов'язку збереження пошкодженого транспортного засобу, у такому стані, в якому він знаходився після ДТП, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про ДТП його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Оскільки аварійний комісар оглянув автомобіль в день ДТП, про що свідчить відповідний рапорт, позивач вважає, що відповідач неправомірно відмовив їй у відшкодуванні шкоди.

Таким чином, просила стягнути з ПрАТ «СК «Перша» на свою користь 9 800 грн на відшкодування майнових збитків, розмір яких підтверджується рахунком - фактурою від 07 серпня 2015 року № АВ-01071/1, актом виконаних робіт від 13 серпня 2015 року № ААВ-0277.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 03 серпня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають наведеним нормам процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

У силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом установлено, що позивач є власником автомобіля марки «Renault Trafik», номерний знак НОМЕР_1.

06 серпня 2015 року о 10 год. 40 хв. у м. Черкаси на перехресті вулиць Котовського - Шевченка сталася ДТП за участю автомобіля марки «Renault Master» під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Renault Trafik» під керуванням позивача.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України.

Установлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_5 як власника автомобіля «Renault Master» застрахована у ПрАТ «СК «Перша», що підтверджується копією поліса № АІ/6191891 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 14 листопада 2014 року по 13 листопада 2015 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 50 тис. грн, розмір франшизи дорівнює 500 грн.

05 вересня 2015 року ОСОБА_3 вперше звернулася до страховика стосовно виплати страхового відшкодування.

Станом на час звернення до страховика автомобіль позивача вже було відремонтовано, що підтверджується рахунком - фактурою від 07 серпня 2015 року № АВ-01071/1, актом виконаних робіт від 13 серпня 2015 року № ААВ-0277, таким чином, фактичне відновлення автомобіля здійснено на 5-й день після ДТП.

ПрАТ «СК «Перша» відмовило ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з невиконанням нею вимог п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: позивач до огляду пошкодженого майна представником страховика провела його ремонт та не погодила виконавця ремонту з представником страховика. У результаті допущених порушень позивачем встановити розмір заподіяних збитків неможливо, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

На обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що оскільки в день ДТП її автомобіль вже було оглянуто аварійним комісаром страховика, тому згідно з п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від обов'язку зберігати автомобіль у тому стані, в якому він знаходився після ДТП, вона звільняється.

Однак на спростування цих доводів суд зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту проведення огляду її транспортного засобу представниками страхової компанії до його ремонту, а також доказів погодження з представниками страховика виконавця ремонту автомобіля.

Зокрема, суд виходив із того, що відповідно до рапорту аварійного комісара від 06 серпня 2015 року комісар зафіксував саму подію настання страхового випадку та не проводив огляду транспортних засобів із метою встановити наявні на них пошкодження, крім того, вказаний рапорт позивачем не підписано.

Оскільки автомобіль відремонтовано і неможливо встановити які саме пошкодження були спричинені автомобілю позивача в момент ДТП 06 серпня 2015 року та який розмір заподіяних збитків, суд обґрунтовано вважав відсутніми підстави для задоволення позову.

Ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, в результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи про порушення судами вимог ст. ст. 60, 212-214 ЦПК України щодо оцінки доказів зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами п. 34.2 ст. 34 та пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є помилковими, адже під час розгляду справи суди правильно визначилися із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, достатньо повно установили обставини, ямі мають значення для правильного вирішення справи, у результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги щодо бездіяльності страховика не підтверджені жодним доказом, а згідно з вимогами ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 03 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: Ю.Г. Іваненко

А.О. Леванчук

А.В.Маляренко

О.В.Ступак