АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/3632/17 Номер провадження 22-ц/786/2556/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Лимар О.М.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 липня 2017 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено у звязку з пропуском строків звернення до суду.

Рішення оскаржив позивач по справі, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 19 березня 2008 між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є - ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №700004736, згідно умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 15878,43 дол.США за номінальною процентною ставкою 13,5% річних.

Платежі з повернення Кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком №1 до Договору та його невідємною частиною в порядку та на умовах, визначених договором.

В п.3 Договору визначено, що позичальник зобовязується в порядку та на умовах, що визначені даним договором повертати Кредит, виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, сплачувати комісії за дії Банка, які вчиняються на користь Позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов'язань за Договором, сплачувати неустойки та інші передбачені Договором платежі та виконувати іншій обов'язки, що передбачені Договором (а.с. 6).

Договором про внесення змін і доповнень №1 встановлено дату остаточного повернення кредиту 20 березня 2018 року (а.с. 12).

19 березня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Бак» та ОСОБА_4 укладено договір поруки №700004736-П, за умовами якого боржник ОСОБА_3 та поручитель ОСОБА_5 зобовязались відповідати перед Банком за порушення обов'язків, перелічених у ст.2 цього Договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. Передбачена умовами договору поруки відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо Боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обовязків, зазначених у п.2.1. Договору поруки (а.с. 15).

Відповідно до наданого судом розрахунку, заборгованість за кредитним договором станом на 10 січня 2017 року становить 454822,63 дол.США і складається із наступних складових: заборгованість за кредитом 14356,34 дол.США; заборгованість по відсотках 7131,04 дол.США; пеня (загальна) 433329,25 дол.США; пеня(за останній календарний рік) 78665,77 дол.США. (а.с. 21).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, предявивши 10.10.2012р. вимогу про дострокове повернення кредиту, змінив строк виконання основного зобовязання, а тому звернувшись до суду із даним позовом у травні 2017р. поза межами встановленого законом трьохрічного строку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Як вбачається з розрахунку заборгованості позичальник з листопада 2011 року припинив погашення кредитної заборгованості, чим порушив графік платежів (а.с. 9), що погоджений сторонами у п. 2.8. Кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно до п. 3 Кредитного договору, позичальник зобовязується в порядку та на умовах, що визначені цим Договором повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати комісії за дії банка, які вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконані ним зобовязань за договором, сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі та виконувати іншій обовязки передбачені договором. Повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється позичальником у порядку та на умовах, що визначені у Додатку № 1 до цього договору, який є невідємною частиною.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості після встановлення факту прострочення виконання позичальником зобовязання є обґрунтованим.

Проте, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що у позові слід відмовити із підстав пропуску строку, передбаченого для його предявлення.

Сторони договору визначили як строк дії договору ? до 20 березня 2018 року, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Відповідно до п. 11 Договору позичальник до підписання договору ознайомлений та згодний з тим, що надання кредиту за даним договором передбачає відкриття поточного рахунку. Умови відкриття, ведення та закриття поточного рахунку містяться в публічній пропозиції ЗАТ «Альфа-Банк» на укладання банківського рахунку фізичної особи-резидента, які опублікувані в офіційному виданні «Голос України» № 224 (3974) від 25 листопада 2006 року. Тарифи по обслуговуванню поточних рахунків фізичних осіб в ЗАТ «Альфа-Банк» відповідно до публічної пропозиції ЗАТ «Альфа-Банк» на укладання договору банківського рахунку фізичної особи (обслуговуванню поточного рахунку) є невідємною частиною цього договору.

Пунктом 10 Загальних умов кредитування фізичних осіб визначено, що у разі набуття банком, на підставах передбачених договором, права вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, банк направляє на адресу позичальника рекомендованим листом письмову вимогу про дострокове повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, нарахованої неустойки та інших платежів та нарахувань за договором та/або про усунення порушення та виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний термін з письмовим попередженням про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання цієї вимоги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у звязку з порушенням боржником умов кредитного договору щодо повернення кредиту банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши їм письмову вимогу від 10 жовтня 2012 року про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги (а.с. 56).

Згідно з частиною пятою статті 261 ЦК України за зобовязанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, позовна давність обчислюється від цієї дати.

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя ? протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України) від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями викладеними Верховним Судом України у постановах від 27 січня 2016 року у справі № 6-990цс15, від 22 червня 2016 року у справі № 6-368цс16, від 5 липня 2017 року у справі № 6-509цс17.

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом у травні 2017 року, тобто із пропуском строку його предявлення, як до боржника ОСОБА_3, так і поручителя ОСОБА_4

Посилання в апеляційній скарзі на постанови Верховного Суду України у справах № 6-1252цс16 від 21 вересня 2016 року і № 6-3087цс16 від 29 березня 2017 року, у даному випадку, є безпідставними, оскільки правовідносини, що врегульовані даними постановами стосувалися діючих зобовязань, поза як, за умов даної справи, кредитодавець змінив строк виконання основного зобовяз ання, шляхом направлення вимоги про дострокове повернення кредиту та інших повязаних із ним платежів.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, колегія суддів, приходить до висновку про необхідність відхилення скарги і залишення рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1