Справа № 361/7530/16-ц Головуючий у І інстанції Селезньова Т. В.
Провадження № 22-ц/780/2126/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 28.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

28 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

Суддів Сушко Л.П., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, заінтересована особа - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову про передачу майна стягувачу ОСОБА_4 у рахунок погашення боргу від 01 грудня 2016 року по виконавчому провадженню № 36070342 за виконавчим листом № 2/1007/2460/2012, виданим 16 січня 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області; скасувати акт про передачу майна стягувачу від 01 грудня 2016 року, виданий державним виконавцем ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 відносно квартири № 27 по вул. Енгельса (ОСОБА_5), 10-А у м. Бровари Київської області, яка належить скаржнику на праві приватної власності.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова державного виконавця винесена на підставі ухвали суду про звернення стягнення на майно боржника, в тому числі на вказану квартиру, земельну ділянку та інше майно, на яке накладено арешт. Квартира є місцем проживання боржника, а в нього є інше майно, на яке може бути в першу чергу звернуто стягнення. Державний виконавець не врахував, що існує не вичерпана можливість виконання судового рішення за рахунок стягнення з заробітної плати солідарного боржника ОСОБА_6, звернення стягнення на інше майно боржника, зокрема, земельну ділянку, а також за рахунок стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 Державний виконавець порушив порядок реалізації майна, передбачений ст. ст. 46, 61 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено проведення трьох прилюдних торгів з поступовим зменшенням вартості реалізованого майна, передачу майна за ціною третіх торгів, в порядку черговості. Державний виконавець необґрунтовано послався на п. 10 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» і ст. 49 Закону України «Про іпотеку», які застосовуються лише до іпотекодержателя і не можуть застосовуватись до стягувача ОСОБА_4, оскільки він не є іпотекодержателем вказаної квартири. Державний виконавець порушив ст. 3 Закону України «Про іпотеку» та пріоритетне право іпотекодержателя ТОВ «Кей-колект», перед яким у ОСОБА_2 існує заборгованість за грошовим зобовязанням. Державний виконавець не мав підстав враховувати довідку ТОВ «Кей-колект» про відсутність боргу у ОСОБА_2 перед ним і договір між скаржником і ТОВ «Кей-колект» про прощення боргу, оскільки даний договір був укладений з єдиною метою фіксації визначеного договором розміру заборгованості. Крім того, ОСОБА_2 просив врахувати, що він хворий на туберкульоз та протягом останніх трьох років він проживав у Обухівському районі з причини своєї хвороби.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та постановлення нової ухвали про задоволення скарги. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що висновки суду суперечать Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку». Електронні торги не відбулися через відсутність учасників торгів. Державний виконавець не звернув увагу на черговість обєктів, на які звертається стягнення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що в діях державного виконавця не виявлено порушення прав та інтересів боржника при здійсненні виконавчого провадження. Судом не виявлено порушення, які б могли бути підставою для визнання незаконними оскаржуваних постанови та акту про передачу майна стягувачу. Дії та рішення державного виконавця були вчинені відповідно до закону, в межах наданих повноважень та без порушення прав та законних інтересів заявника.

Судом встановлено, що 12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» і ТОВ «Кей-колект» укладено договір факторингу, за яким останньому передано право вимоги за договором кредиту, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2

13 лютого 2012 року ПАТ «Укрсиббанк» відступив ТОВ «Кей-колект» права вимоги за договором іпотеки від 12 березня 2007 року, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2

Броварським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 16 січня 2013 року на підставі рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_4 солідарно зі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 боргу у розмірі 603 219 грн.

Згідно відповіді ПАТ «Укрсиббанк» від 19 червня 2013 року ПАТ «Укрсиббанк» не є заставодержателем майна, належного ОСОБА_2, у звязку з відступленням боргу (права вимоги) ТОВ «Кей-колект» згідно договору факторингу.

21 серпня 2013 року ВДВС направив листа ТОВ «Кей-колект», в якому просив надати погодження або відмову в реалізації майна, належного ОСОБА_2, що знаходиться в заставі за відступленими ПАТ «Укрсиббанк» вимогами.

28 листопада 2013 року ВДВС повідомив ТОВ «Кей-колект» про накладення арешту на вказане заставне майно в межах виконавчого провадження, боржник ОСОБА_2

23 липня 2014 року та 23 січня 2015 року ВДВС направляв інформаційний лист ТОВ «Кей-колект» з приводу виконавчих дій та подальшої організації реалізації заставного майна.

Згідно відповідей ТОВ «Кей-колект» № 135-16356 від 20 лютого 2015 року та від 15 червня 2015 року 12 березня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» і ОСОБА_2 було укладено договір кредиту та договір іпотеки, предметом якого є вищезазначена квартира.

06 жовтня 2015 року ВДВС направив ПАТ «Укрсиббанк», стягувачу ОСОБА_4 та боржнику ОСОБА_2 акт про опис накладення арешту на вказане майно та висновок з вимогою надати згоду чи незгоду на реалізацію майна.

25 листопада 2015 року та 15 листопада 2016 року ВДВС направив ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-колект» повідомлення про вчинені дії відносно опису і арешту квартири щодо надання відомостей про вирішення питання про заміну іпотекодержателя з ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Кей-колект» на підставі договору факторингу та щодо внесення відповідних змін до запису в державному реєстрі щодо іпотекодержателя за даним обтяженням.

Згідно довідки № 145-20817 від 29 січня 2016 року ТОВ «Кей-колект», виданої ОСОБА_2, станом на 30 січня 2016 року позичальник ОСОБА_2 не має заборгованості перед ТОВ «Кей-колект» за кредитним договором від 12 березня 2007 року, право вимоги за яким відступлено ПАТ «Укрсиббанк» на користь ТОВ «Кей-колект».

29 січня 2016 року між ТОВ «Кей-колект» та ОСОБА_2 було укладено договір про припинення зобовязання переданням відступного. Відступним за даним договором є грошова сума 21 350 доларів США, що складає 562 572 грн. 50 коп. Відступне боржник зобовязаний передати кредитору до 31 січня 2016 року. З дня отримання кредитором грошових коштів (відступних) кредитор анулює залишок боргу за кредитним договором.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року, яка набрала законної сили, задоволено скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Шкред І.Ю. Зобовязано державного виконавця звернути стягнення на заставне нерухоме майно боржника ОСОБА_2: земельну ділянку кадастровий номер :07:002:0056 в с. Ленди Обухівського району Київсьької області; квартиру АДРЕСА_1 шляхом його реалізації у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом «Про виконавче провадження». Зобовязано звернути стягнення на описане, арештоване та оцінене рухоме майно боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_6 шляхом його реалізації у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом «Про виконавче провадження».

18 травня 2016 року ВДВС направив ПАТ «Укрсиббанк» вимогу про надання запиту щодо наявності боргу ОСОБА_6 перед іпотекодержателем.

30 червня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 направлено акт опису і арешту майна боржника ОСОБА_2 від 06 червня 2016 року та ухвалу суду від 16 травня 2016 року.

30 червня 2016 року ТОВ «Кей-колект» направлено ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року та довідку ТОВ «Кей-колект» про відсутність заборгованості.

08 липня 2016 року державний виконавець направив ТОВ «Сетам» пакет документів щодо реалізації вказаної квартири, належної ОСОБА_2, з прилюдних електронних торгів за запропонованою початковою ціною, що відповідає експертній оцінці.

29 вересня 2016 року ДП «Сетам» повідомив іпотекодержателя ПАТ «Укрсиббанк», стягувача ОСОБА_4 та боржника ОСОБА_2 про призначені перші електронні торги, про номер лоту, його характеристику і початкову ціну.

Згідно протоколу № 206265 ТОВ «Сетам» призначені на 19-21 жовтня 2016 року електронні торги, майно: квартира № 27 площею 64, 4 кв.м., розташована по вул. Енгельса, 10-А у м. Бровари Київської області, стартова ціна 569 400 грн., реєстраційний номер лота 174221, не відбулися з підстав відсутності допущених учасників торгів.

26 жовтня 2016 року державний виконавець відправив вимогу іпотекодержателю ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ «Кей-колект», та повідомлення стягувачу і боржнику, в якому повідомив про те, що перші торги не відбулися та запропонував надати інформацію про згоду чи відмову придбання квартири за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

14 листопада 2016 року на адресу ВДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_4 про згоду і своє бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни вказаного майна.

З відповіді ВДВС на звернення стягувача ОСОБА_4 від 30 листопада 2016 року вбачається, що станом на 30 листопада 2016 року за рахунок стягнутих з заробітної плати ОСОБА_6 коштів погашено заборгованість перед ОСОБА_4 у сумі 26 029 грн. Загальна сума боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 по виконавчим документам у зведеному виконавчому провадженні становить 1 336 987 грн.

Згідно постанови державного виконавця Шкред І.Ю. від 01 грудня 2016 року у виконавчому провадженні ВП № 36070342 стягувачу ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу (частини боргу в розмірі 569 400 грн.) передано майно, а саме квартиру № 27 площею 64,4 кв.м. по вул. Енгельса, 10-А у м. Бровари Київської області, що належить боржнику ОСОБА_2 Зі змісту постанови вбачається, що підставою для передачі майна боржника стягувачу стало те, що призначені на 19-21 жовтня 2016 року торги не відбулися. Після торгів кредиторам, в тому числі іпотекодержателям даного майна, було запропоновано придбати квартиру в рахунок погашення боргів власника вказаного майна.

Згідно акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 01 грудня 2016 року, складеного державним виконавцем Шкред І.Ю. стягувачу ОСОБА_4 була передана належна боржнику ОСОБА_2 квартира № 27 площею 64,4 кв.м. по вул. Енгельса, 10-А у м. Бровари Київської області за ціною 569 400 грн. в рахунок погашення боргу за виконавчим листом, виданим Броварським міськрайонним судом Київської області 16 жовтня 2013 року про стягнення 603 219 грн. Правові підстави: виконавчий лист про стягнення, постанова державного виконавця про передачу майна стягувачу від 01 грудня 2016 року.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до вимог ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. Порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України. Порядок реалізації обмежено оборотоздатного майна визначається законодавством. Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної не реалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі не реалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є солідарним боржником у виконавчому провадженні по стягненню, зокрема, з нього на користь ОСОБА_4 заборгованості у сумі 603 219 грн. Внаслідок відсутності у боржника коштів, необхідних для виконання рішення суду, в межах виконавчого провадження стягувачу ОСОБА_4 було передано належне боржнику нерухоме майно.

Оскаржуючи постанову та акт державного виконавця, боржник ОСОБА_2 зазначає, що державний виконавець порушив пріоритетне право іпотекодержателя ТОВ «Кей-колект», перед яким у ОСОБА_2 існує заборгованість за грошовим зобовязанням. Однак, з наявного у матеріалах справи договору про припинення зобовязання переданням відступного, укладеного між ТОВ «Кей-колект» та ОСОБА_2, та довідки ТОВ «Кей-колект» вбачається, що у ОСОБА_2 відсутня заборгованість перед ТОВ «Кей-колект». Таким чином, передачею квартири у власність стягувачу ОСОБА_4 права ТОВ «Кей-колект» не порушені. Крім того саме ТОВ «Кей-колект» до суду за захистом своїх прав не зверталося.

У скарзі ОСОБА_2 також зазначає, що державний виконавець порушив порядок реалізації майна, яким передбачено проведення трьох прилюдних торгів з поступовим зменшенням вартості реалізованого майна, передачу майна за ціною третіх торгів в порядку черговості.

Однак, як вбачається з матеріалів справи державний виконавець призначив електронні торги з 19 жовтня по 21 жовтня 2016 року, тобто діяв у межах, передбачених статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження». Передача стягувану майна боржника за початковою ціною ніяким чином не порушує прав боржника, оскільки уцінка майна і передача його на повторні торги потягли б за собою його реалізацію за значно меншою ціною, а відтак до зменшення частини погашення боргових зобовязань самого боржника.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що порушення процедури реалізації майна боржника, за умови відсутності порушень його прав не може бути підставою до скасування рішень державного виконавця.

Як пояснив представник ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, при реалізації квартири його довірителя державним виконавцем порушено процедуру реалізації майна на торгах. Однак права боржника порушені не були.

ОСОБА_2 зазначає про те, що квартира є місцем проживання боржника, а в нього є інше майно, на яке може бути в першу чергу звернуто стягнення.

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, вартість земельної ділянки, яка розташована у с. Ленди Обухівського району та належить боржнику, є значно меншою від суми заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 Відрахування з заробітної плати ОСОБА_6 не покривають у повному обсязі заборгованість боржника перед стягувачем і не можуть забезпечити виконання рішення суду у строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції дав належну оцінку доводам скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а відтак відсутні підстави до скасування ухвали суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Сушко Л.П.

ОСОБА_8