Справа №167/198/17
Провадження №2/167/106/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Сіліча І.І.,

при секретарі - Ісаковій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2017 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтовання своїх вимог вказують, що їм на праві приватної, спільної сумісної власності належить квартира № 30, що знаходиться по вул.Незалежності 95 в м.Рожище Волинської області. Крім позивачів в даній квартирі зареєстрований ОСОБА_3, який є сином позивача ОСОБА_1, проте з травня 2005 року не проживає в даній квартирі, не оплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні квартири. Вважають, що відповідач порушує їхні права як співвласників квартири. Позивач ОСОБА_1 є особою похилого віку, потребує допомоги сторонніх осіб та соціальної допомоги зі сторони держави, також для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4. Відповідач ОСОБА_3 втратив своє право на спадщину, оскільки не проживав з померлим та не подав документи на прийняття спадщини у встановлений законом термін. Просять визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням з 2006 року в м.Рожище по вул.Незалежності, 95/30, Волинської області, зобовязати Рожищенську міську раду зняти з реєстраційного обліку за адресою: м.Рожище по вул.Незалежності, 95/30, ОСОБА_3.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, суду надали заяви про підтримання позову та розгляд справи у їхній відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується судовим оголошенням опублікованим в газеті «Волинь-нова» 14.03.2017 № 27.

Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.319, ч.1 ст.321, ч.1 ст.391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.12.2006, реєстраційний номер 16970949 (а.с.7), свідоцтвом про право власності на житло від 27.10.2006 року № 225 (а.с.8).

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З повторного свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 245926 вбачається, що батьками відповідача ОСОБА_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.19).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 167732 від 25.02.2015 року ОСОБА_4 помер 25 лютого 2015 року (а.с.18).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 хоч і зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проте з 2005 року не проживає, що стверджується довідкою про склад сімї та зареєстрованих № 389 від 09.02.2017 року (а.с.5), актом № 21 від 07.02.2017 року ( ас.6).

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області від 07.03.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, Україна, паспорт серії АС № 972974 від 08.12.05, з 29 листопада 2010 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.31).

Оскільки відповідач ОСОБА_3 був відсутній в квартирі без поважних причин понад один рік, фактично припинив користуватись цим жилим приміщенням переїхавши на інше місце проживання, яке позивачам невідоме, ніяких обовязків щодо утримання квартири відповідач не несе, тому і втратив право користування житловим приміщенням, тому подальше проживання відповідача у цій квартирі створюватиме перешкоди позивачам у здійсненні їхнього права користування і розпорядження належним їм майном.

Позовні вимоги щодо зобовязання Рожищенську міську раду провести зняття з реєстрації є передчасними, оскільки відповідно до вимог ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382- IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, остаточного рішення суду, яке набрало законної сили. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково та ОСОБА_3 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою № 30, що знаходиться по вул. Незалежності, 95 в м.Рожище Волинської області.

В решті позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 110, 197, 209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 355, 368, 369, 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою № 30, що знаходиться по вул. Незалежності, 95 в м.Рожище Волинської області.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Рожищенський районний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Рожищенського районного суду І.І.Сіліч