АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/5178/16-ц
Провадження № 22-ц/792/524/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів: Пастощука М.М., Янчук Т.О.,

секретар - Шевчук Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно розрахунковий центр» про захист прав споживача, стягнення та повернення банківського вкладу,

встановила :

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що між ним та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено 23.05.2016 року договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-071-000251480 на суму 200000грн. Рішенням Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський». Просить стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором банківського вкладу «Перше знайомство» №980-071-000251480 у розмірі 200000грн.

Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року як співвідповідача до участі у справі залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно розрахунковий центр».

Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 2000грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_2 Категорія: 27

Доповідач: Спірідонова Т.В.

Апелянт ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявився.

Відповідачі - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та представник ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр» повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилися.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що після призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», повернення банківського вкладу можливе лише в порядку процедури, що унеможливлює стягнення банківського вкладу у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Однак, вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд першої інстанції допустив помилку.

Встановлено, що 23 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-071-000251480 зі строком розміщення вкладу- 14 днів з 23.05.2016 року по 06.06.2016 року. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 вніс до ПАТ «Банк Михайлівський» вклад у сумі 200000грн., а банк зобовязався сплатити процентну ставку розміром 5% річних.

23 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін № 1 до договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-071-000251480, згідно з яким у випадку, якщо вкладник не буде у будь-який спосіб, передбачений договором, ініціювати повернення вкладу, та відбудеться пролонгація договору, Банк здійснить донарахування процентів за вкладом у розмірі бонусної процентної ставки на суму вкладу, що складає 24,81% річних.

Правлінням Національного банку України прийнято рішення від 12.07.2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства «Банк Михайлівський».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку. Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський».

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредитораминорми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини пятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2001цс15 та від 13 червня 2016 року у справі №6-6-1123 цс16.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що на час розгляду справи та ухвалення рішення в ПАТ «Банк Михайлівський» була введена тимчасова адміністрації та запроваджено процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішення суду в цій частині ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з позивача судового збору у сумі 2000грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

У п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати» роз'яснено, що оскільки ст.5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, позивач був звільнений від сплати судового збору при пред'явленні позову.

Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 року скасувати в частині стягнення судових витрат та судові витрати віднести на рахунок держави.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ ОСОБА_3

Судді: /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова