Справа № 296/1441/12-ц
УХВАЛА

"25" вересня 2017 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Галасюка Р.А.,

При секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомир подання старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 про виділ частки зі спільного майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з поданням про виділ частки зі спільного майна посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження АСВП 47476045 з примусового виконання виконавчого листа № 296/1441/12-ц виданого 17.03.2015 року Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 70309,78 грн. в рахунок компенсації частки у спільному майні подружжя. Єдиним майном боржника ОСОБА_2 є 1/1 частина квартири АДРЕСА_1. Тому, для задоволення вимог стягувача, просить виділити частку із спільного майна боржника ОСОБА_2, що належить йому на праві власності, а саме: 1/2 частина квартири АДРЕСА_2.

В судове засідання сторони не зявилися, про причину неявки суд не повідомили. Відповідно до положень ч.2 ст.379 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, у Корольовському відділі державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження АСВП 47476045 від 12.05.2015 року з примусового виконання виконавчого листа № 296/1441/12-ц від 17.03.2015 року за рішенням Корольовського районного суду м.Житомира про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 70309,78 грн. в рахунок компенсації частки у спільному майні подружжя.

Старший державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1В зазначає, що згідно Інформаційної довідки від 08.09.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців за субєктом ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/1 квартири АДРЕСА_3.

Згідно Інформаційної довідки від 08.09.2017 року з Державного реєстру речових прав

на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців за обєктом: квартира АДРЕСА_1 право власності на 1/2 у спільній частковій власності зареєстровано за ОСОБА_3, на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира № 296/1441/12-ц від 22.05.2014 та право власності на 1/1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 8046 від 26.12.1997.

17.07.2017 року до відділу надійшла заява стягувача у якій ОСОБА_3 просить звернути стягнення на 1/2 квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_2, в рахунок погашення боргу.

Відповідно до положень частин 1-5 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Згідно з підпунктом 5.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року N74/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за N 865/415, звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Таким чином, законодавцем установлено можливість звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи як крайній захід, у разі безрезультатності вжиття інших, крім звернення стягнення на заробітну плату, пенсії тощо, заходів погашення заборгованості.

Водночас державним виконавцем не подано суду жодних підтверджуючих документів щодо виявлення коштів на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, наявності її рахунків у цінних паперах у депозитаріях цінних паперів тощо.

У матеріалах справи також відсутні дані про те, чи звертався державний виконавець до суду із поданням для вирішення питання про примусове проникнення до житла боржника з метою виявлення його майна, на яке можна було б звернути стягнення.

Згідно зі статтею 366 ЦК України, кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Таким чином, державним виконавцем не подано суду доказів вжиття заходів, які є передумовою звернення до суду з цим поданням, передбачених і вище зазначеною нормою, зокрема, висновку експерта про можливість виділу вказаних часток квартир в натурі, відмову боржника від продажу своєї частки квартири чи відмови інших співвласників від придбання частки боржника.

За наведених обставин суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 379 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом пяти днів з дня її проголошення та іншими заінтересованими особами протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р. А. Галасюк