Справа № 445/499/17
"24" березня 2017 р. Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кіпчарського О.М.
при секретарі Притула І.В.

розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Золочів в особі Золочівської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України в особі Золочівсько-Перемишлянського об`єднаного військового комісаріату Львівської області про визнання права власності на майно, -
в с т а н о в и в :
24.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Золочів в особі Золочівської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України в особі Золочівсько-Перемишлянського об`єднаного військового комісаріату Львівської області про визнання права власності квартиру в порядку спадкування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 24.03 2017 року відкрито провадження у даній справі.
Одночасно з позовною заявою позивач подав суду заяву про забезпечення позову, якою просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, позовної заяви та доданих до неї документів, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно із ч.1, 3ст.151 ЦПК України, за заявою осіб, що беруть участь у справі, суд може забезпечити позов на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до п.4 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Проте, зі змісту заяви про забезпечення позову не можливо зробити висновок про наявність вищезазначених обставин.
Із змісту позовної заяви та доданих до неї документів не можливо встановити хто є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та осіб, які в ній зареєстровані та проживають.
В заяві про забезпечення позову, заявник зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідною мірою, оскільки спірна квартира може бути приватизованою відповідачем ОСОБА_2 , останнім подано відповідні документи до Золочівської міської ради.
Про те, жодних доказів вищевказаного твердження, заявником до заяви про забезпечення позову та/або позовної заяви не додано.
Окрім цього, суд позбавлений можливості пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання права власності на спірну квартиру в порядку спадкування, оскільки самим же позивачем вказано, що квартира ніколи не приватизовувалась, право власності на квартиру за його батьком, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не реєструвалось.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття визначеного ОСОБА_1 заходу забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду у даній справі, а відтак, і відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.
Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він не позбавлений можливості звертатись до суду із заявами про забезпечення позову в процесі подальшого розгляду справи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151- 153 ЦПК України, суд -
в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Копію ухвали надіслати сторонам у справі.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя О. М. Кіпчарський