Справа №2/331/560/2017
УХВАЛА

31 березня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі Постарнак М.М.,

за участю представників :

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

В лютому 2017 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ( з 1.11.2015 р. по 2.03.2016 р.) у розмірі 5 426, 60 грн.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2017 року провадження у справі відкрито.

До початку розгляду справи по суті представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, оскільки між сторонами вже вирішений спір з питання стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за спірний період часу.

Представник позивача в суді проти закриття провадження у справі не заперечує.

Суд, вислухавши обґрунтування заявленого клопотання, перевіривши доводи заявника наданими суду документами, взявши до уваги думку представника позивача, приходить до наступного.

З позову, який є предметом цього розгляду вбачається, що позивачкою визначено період часу, за який необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу - з 1.11.2015 р. по 2.03.2016 р. ( 86 робочих днів).

При цьому позивачка посилається на припис ст. 235 КЗпП України, якою встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нежчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 2.03.2016 р. у справі № 2/331/171/16 стягнуто з ФОР ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму 8568, 05 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в порядку ст. 235 КЗпП України.

В мотивувальній частині цього рішення суду зазначено про те, що періодом стягнення суми 8 568,05 грн. є : 8.08.2015 р. до 3.03.2016 р.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 21.07.2016 р. залишено без змін рішення суду першої інстанції від 2.03.2016 р. в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 8 568, 05 грн. та підтверджено, що вказана сума стягнута за період з 8.08.2015 р. по день ухвалення рішення.

Копії вищезазначених судових рішень долучені до матеріалів цієї справи.

Таким чином в суді встановлено, що між сторонами вже вирішений спір з питання стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за спірний період часу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У зв»язку з існуванням рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд вбачає законні підстави для закриття провадження у цій справі.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в п»ятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

31.03.2017