РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/14441/15-ц

пр. № 2/759/153/17

04 липня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у вересні 2015 року заявила позов про виселення колишнього чоловіка ОСОБА_2 з кімнат АДРЕСА_3, без надання іншого житла, за підстав систематичного порушення останнім правил співжиття, тобто за підстав, передбачених ст. 116 ЖК України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві.

ОСОБА_2 в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неяки не повідомив.

Суд, виходячи з того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження за наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала.

Судом встановлено таке.

Сторони з 19.10.2002 року перебували в шлюбі.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1, згідно з ордером на право зайняття житлового приміщення № 287 від 06.05.2006 року, виділено для проживання дві кімнати в комунальній квартирі АДРЕСА_2.

На підставі цього ордеру сім'я ОСОБА_5 вселились в кімнати 1, 2 вказаної квартири, наймачем житла визначена ОСОБА_1

05.08.2010 року шлюб між сторонами було розірвано, що підверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року на відповідача покладено аліментні зобов'язання щодо утримання дітей сторін.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач постійно пиячить, ніде не працює, неодноразово будучи п'яним застосовував до неї насильство, в тому числі і в присутності дітей, та сусідів, будь-якої участі в утриманні житла, у вихованні та утриманні дітей не приймає, на вимоги представників правоохороних органів, зауваження оточуючих належним чином не реагує.

Далі позивач пояснила, що через агресивну поведінку відповідача, була змушена покинути житло, на даний час вона разом з дітьми проживає у знайомих.

Ці доводи позивача знайшли своє часткове підтвердження матеріалами справи.

Зокрема, за висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 05.09.2014 року №1614/Ж , ОСОБА_1 05.09.2014 року були нанесені тілесні ушкодження у виді синців на тілі в тому числі і на голові, зі слів обстежуваної ушкодження їй заподіяв ОСОБА_2

За результатами звернення позивача з приводу побиття 05.09.2014р., відповідача притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, та винесене щодо нього офіційне попередження про недопустимість вчинення насильства в сім'ї.

Проте відповідач не змінив своєї поведінки.

Так, за даними інформаційно-пошукової системи «Армор» ОСОБА_1 26.06.2015 року та 04.07.2015 року зверталась до правоохоронних органів з приводу аморальної поведінки ОСОБА_2, а саме застосування насильства, погроз застосування такого насильства.

За цими зверненнями з відповідачем проводились профілактичні бесіди.

Крім того, 28.06.2015 року реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про побиття ОСОБА_1 колишнім чоловіком ОСОБА_2, за попередньою правою кваліфікацією по ст. 129 ч.1 КК України.

Відповідно до ст. 157 ЖК члена сім'ї власника (в тому числі колишнього) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 12.04.1985р. №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

За таких фактів та відповідних їм правовідносинах, відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та можливість задоволення його вимог напідставі вказаних норм закону.

Питання про перерозподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житла.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Сенько М.Ф.