УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 08 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати дії відповідача в частині неповідомлення про зміну тарифів неправомірними та стягнути на його користь на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є інвалідом 2 групи та має право на 100-відсоткову знижку за користування електроенергією. На підставі договору від 09 вересня 2013 року, укладеного з відповідачем в особі Снігурівської філії, ОСОБА_4 є споживачем електроенергії за адресою: АДРЕСА_1. Зазначав, що у лютому 2016 року контролер під час перевірки показань електролічильника вказав відповідачу на наявність заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 170 грн, оскільки має місце перевищення ліміту споживання.

Зазначав, що при зверненні до відповідача йому повідомили, що відбулася зміна соціальних нормативів за користування житлово-комунальними послугами з 04 листопада 2015 року. Він сплатив заборгованість. Але вважав, що вона утворилась з вини відповідача, який у порушення п. 10 вище вказаного договору не повідомив його про зміну тарифів.

Вважав, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, на підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області

від 21 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 08 грудня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що розмір тарифів не змінювався, проте відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», зі змінами від 28 жовтня 2015 року № 842 року було змінено корегуючий коефіцієнт, що ураховується при розрахунку соціального нормативу з 0,38 на 0,312, що відповідно стало підставою для зменшення квт/год пільгового користування. Вказана постанова опублікована в офіційному друкованому виданні України - газеті «Урядовий кур'єр», що є належним повідомленням держави про зміну державних соціальних стандартів. Укладеним між сторонами договором на користування електроенергією не передбачено обов'язку відповідача повідомляти позивача про зміну державних соціальних стандартів. Крім того, суд правильно вважав, що даний випадок не підпадає під пункт п'ятий частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 08 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана