Справа № 346/4693/17
Провадження № 2/346/2155/17
30 листопада 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді Потятинника Ю.Р.,
з участю секретаря Васильчук Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, та виселення,-

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: с. Черемхів, вул. Українська, 14, Коломийського району, Івано-Франківської області.
В даному будинку крім неї та членів її сімї проживає її колишній зять.
09 березня 2010 р. рішенням Коломийського міськрайонного суду було розірвано шлюб між відповідачем та її дочкою ОСОБА_3. Розірвання шлюбу відбулось внаслідок того, що колишній зять зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, після чого вчиняє пяні дебоші та сварки. Але після розірвання шлюбу відповідач залишився проживати в її будинку. Він продовжує випивати та вживати наркотики, вчиняти сварки, що негативно впливає на всіх членів сімї, в тому числі і на малолітню дитину, її онука. Відповідач жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, чим завдає значних матеріальних збитків.
Проживання разом з відповідачем є нестерпним. Вона неодноразово викликала поліцію, в результаті чого був винесений захисний припис про недопущення вчинення насильства в сім»ї
На її прохання переїхати проживати в інше житло відповідач відмовляє, чим порушує її право та право її членів сімї на спокійне життя, завдає їм моральних страждань та негативно впливає на малолітню дитину, а тому просить суд виселити відповідача із зазначеного житлового будинку, стягнути з нього судові витрати.
Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але подала письмову заяву, в якій зазначає зменшила позовні вимоги, просить лише про виселення відповідача і справу розглядати в її відсутності.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно житловий будинок № 14 по вул. Українська (Леніна)м в с. Черемхів, Коломийського району, Івано-Франківської області, належить ОСОБА_1.
В даному будинковолодінні зареєстровані: ОСОБА_1- власниця майна; ОСОБА_4 її чоловік; ОСОБА_3 дочка; ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 онуки та ОСОБА_2 колишній зять, що підтверджується довідкою Черемхівської сільської ради від 26 вересня 2017 року № 506.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 10 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 10 травня 2011 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 34. Тобто відповідач з 2011 року не є членом сімї ОСОБА_1, однак залишається зареєстрованим у її житлі і не бажає добровільно із нього виписатися.
За заявами ОСОБА_3 Коломийським ВП ГУНП проводились перевірки, за якими затверджено висновки від 04 серпня 2016 року та 02 червня 2017 року. Згідно з цими висновками, встановлено, що між сторонами виникають конфлікти, винесено ОСОБА_2 захисний припис про недопущення вчинення насильства у майбутньому.
Доводи позивача про те, що відповідач продовжує випивати та вживати наркотики, після чого вчиняє сварки, не приймає участі в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг.
Відповідно до ч. 2 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання.
В статті 150 ЖК України зазначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Верховний Суд у своїй Постанові від 16 листопада 2016 року № 6-709цс16 зазначив, що вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права виходить з такого.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.
Таким чином, суд приходить до винсовку про наявність підстав для захисту права власноті позивача на підставі ст. 391 КК України і усунення перешкод в користуванні належним їй житловим будинком шляхом виселення відповідача.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 88, 197 ч.2, 207, 213-215, 294 ЦПК України, суд,-
Зменшені позовні вимоги задоволити.
Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, із житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Черемхів, вул. Українська, 14, Коломийського району, Івано-Франківської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жительки с. Черемхів, вул. Українська, 14, Коломийського району, Івано-Франківської області, 640 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Потятинник Ю. Р.