УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козака Романа Павловича про визнання постанови неправомірною, вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеною скаргою на дії головного державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козака Р.П.

Свої вимоги мотивує тим, що 25 листопада 2016 року він отримав постанову державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козака Р.П. про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14 липня 2016 року на підставі того, що виконавчий документ не містить ідентифікаційних номерів боржника та стягувача.

Вважає, що така постанова порушує його права та просить суд: визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козака Р.П. про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язати головного державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козака Р.П. відкрити виконавче провадження № 51677737 та виконати ухвалу слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року про накладення арешту на нерухоме майно у справі № 760/19054/14-к.

У судовому засіданні представник скаржника підтримала подану скаргу та просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник головного державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козака Р.П. вважає, що скарга не підлягає задоволенню. Надала суду письмові заперечення проти скарги, в яких зазначено, що дії державного виконавця ґрунтувались на нормах закону, тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та на будинок АДРЕСА_2, які належать на праві власності ОСОБА_1

14 липня 2016 року головний державний виконавець Солом'янського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козак Р.П. виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ не містить ідентифікаційних номерів боржника та стягувача.

Скаржник зазначає, що державним виконавцем неправомірно винесено зазначену постанову, оскільки відомості щодо ідентифікаційних номерів боржника та стягувача наявні в Солом'янському районному ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Виконавчий документ - ухвала слідчого судді вже перебував на виконанні у відділі, виконавчий документ був повернутий та поданий повторно.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Вбачається, що в ухвалі слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року не зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника та інформація про місце проживання чи перебування стягувача і боржника.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 25 червня 2014 року визначено, що відсутність у виконавчому листі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Також на підставі п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право отримати необхідну інформацію про місце проживання чи перебування стягувача і боржника.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 57-60, 209, 212-214, 221, 360-7, 383-386 ЦПК України, статтями 11, 18, 26, 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Козака Романа Павловича про визнання постанови неправомірною, вчинити дії задовольнити.

Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козака Романа Павловича про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14 липня 2016 року у виконавчому провадженні № 51677737.

Зобов'язати головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козака Романа Павловича вжити дій щодо відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року № 1-кс/760/5293/14, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 16 вересня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: