Справа № 307/2147/16-ц
Провадження № 2/307/127/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Клим В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого звернувся ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 Дьордєвича про усунення перешкод при відновленні межі та встановлення огорожі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2,в інтересах ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 Дьордєвича про усунення перешкод при відновленні межі та встановлення огорожі. В позовній заяві зазначив, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,239 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №039300 від 11 березня 1999 року, яка розташована в смт. Солотвино, вул. Тячівська, 29. На даний час суміжними землекористувачами земельної ділянки позивача є відповідачі. З метою незаконного захоплення земельної ділянки позивача, відповідачі виготовили приватизаційні документи на свої земельні ділянки, однак такі були скасовані рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2013 року в цивільній справі №307/1619/13-ц, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21.04.2016 року. Рішенням апеляційного суду встановлено, що державний акт про право приватної власності, виданий на імя ОСОБА_3 був виготовлений з порушенням вимог земельного законодавства без відповідного рішення про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки у власність. Також встановлено, що рішення Солотвинської селищної ради від 8 серпня 2013 року щодо відводу земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_4 суперечить нормам земельного законодавства та порушує права ОСОБА_1 на користування належної йому на праві приватної власності земельної ділянки, частина якої була надана у приватну власність ОСОБА_4 В ході розгляду справи №307/1619/13-ц проводилася судова будівельно-технічна експертиза. З висновку експерта №0002/2015 від 31.03.2015 року, слідує, що земельні ділянки №25 та №27 по вулиці Тячівській в смт. Солотвино, Тячівського району накладаються на земельну ділянку №29 по вулиці Тячівській в смт. Солотвино, Тячівського району. Площа накладення земельної ділянки №25 на земельну ділянку №29 становить 455 квадратних метрів, а площа накладення земельної ділянки №27 на земельну ділянку №29 становить 928 квадратних метрів. Також у висновку зазначено, що земельну ділянку №29 зменшено за рахунок земель ділянок №27 та №25, точно встановити площу зменшення неможливо через відсутність огорожі. Зазначено, що ймовірна площа зменшення ділянки №29 через накладення на неї ділянки №27 становить 0,013 га, в тому числі 0,0036 га зайнято будівлею земельної ділянки №27. Експертом вказано, що технічна можливість відновити межі земельної ділянки №29 в межах згідно з державним актом на даний момент існує частково, оскільки частина площі 0,0036 га зайнята будівлею земельної ділянки №27. Вказане підтверджує порушення земельних прав позивача, а також свідчить про незаконне будівництво капітальної споруди з боку ОСОБА_3 на земельній ділянці позивача.

Просить суд зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Дьордєвича не чинити перешкоди ОСОБА_1 при відновленні межі та встановлення огорожі земельної ділянки №29 по вул. Тячівській в смт. Солотвино, Тячівського району, згідно розмірів вказаних в Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №039300 від 11 березня 1999 року, ділянка №3, площею 0,239 га.

Представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що оскільки державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №039300 від 11 березня 1999 року позивачу видано незаконно, він і в подальшому не надаватиме можливість позивачу ОСОБА_1 відновити межі земельної ділянки по вулиці Тячівській в смт. Солотвино, згідно вказаного державного акту на землю та встановити на земельній ділянці огорожу, яка знаходиться поряд з його земельною ділянкою. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ЗК №039300, виданого 11 березня 1999 року, позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,475 га по вул. Туряниці, Добролюбова, на території Солотвинської селищної ради, із цільовим призначенням земельної ділянки - для будівництва жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, при цьому зазначена земельна ділянка складається із земельної ділянки №1, площею 0,096 га., земельної ділянки №2, площею 0,14 га., земельної ділянки №3, площею 0,239 га., (а.с.18).

Згідно рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27.11.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ від 21.04.2016 року, скасовано рішення Тячівського районного суду від 22 вересня 2015 року та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 Дьордєвича, Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, третьої особи Управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку та реєстрацію право власності на нерухоме майно, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Солотвинської селищної ради, виконавчого комітету Солотвинської, третьої особи Управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської області про визнання недійсним та скасування рішення і державного акту на право власності на землю, визнано недійсним і скасовано державний акт на право приватної власності на землю серії 1II-ЗК №010395 від 3 березня 1998 року, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,19 га по вул. Туряниці, 27 у селищі Солотвино Тячівського району, визнано недійсним і скасовано рішення №503 17 сесії 6 скликання Солотвинської селищної ради від 8 серпня 2013 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_4 Дьордєвичу для ведення особистого селянського господарства» щодо відводу земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_4 Дьордєвичу у Тячівському районі смт. Солотвино по вул. Тячівська, 25 (кадастровий номер :02:003:0956) для ведення селянського господарства площею 0,1067 га, визнано недійсним і скасовано свідоцтво про право власності, видане реєстраційною службою Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області 12.09.2013 року ОСОБА_4 Дьордєвичу серії САК №087340, індексний номер 9313652, на нерухоме майно земельну ділянку №25 по вул. Тячівська, смт. Солотвино, Тячівський район, кадастровий номер :02:003:0956 для ведення селянського господарства площею 0,1067 га, в решті позовних вимог та в задоволенні зустрічного позову відмовлено (а.с.5-10, 15-17).

З висновку будівельно-технічної експертизи від 31 березня 2015 року за №0002/2015, проведеної в зазначеній цивільній справі, вбачається, що порушення землекористування мають місце, земельні ділянки №25 та №27 накладаються на земельну ділянку №29, всі межі відкладені у відповідності до державних актів та приватизаційних документів, площа накладення земельної ділянки №25 на №29 455 кв.м., площа накладення земельної ділянки №27 на №29 928 кв.м., в таких же площах ділянка №29 накладається на №25 та №27 відповідно. У висновку зазначено, що земельну ділянку №29 зменшено і зменшення відбулося за рахунок земель №27 та №25, встановити точну площу зменшення не вдається можливим, через відсутність огорож, експерт може навести ймовірну площу зменшення, а саме: 1)- якщо брати зареєстровану площу по акту 0,239 і фактичну площу користування (0,2290-0,0064=0,2226, де 0,0064 - частина ділянки, яка не входить до жодних правовстановлюючих, але є в користуванні), то площа зменшення становитиме 0,239 -0,226= 0,013 га, в тому числі 0,0036 га під будівлею, розташованою на ділянці №27; 2) якщо брати фактичну площу по акту 0,2837 і фактичну площу користування (0,2290-0,0064=0,2226, де 0,0064 - частина ділянки, яка не входить до жодних правовстановлюючих документів, але в користуванні), то площа зменшення становитиме 0,2837-0,226=0,0577 га, в тому числі 0,0036 га під будівлею, розташованою на ділянці №27. Технічна можливість відновити межі земельної ділянки №29 в межах згідно з державним актом на даний момент існує частково, оскільки частина площі 0,0036 га зайнята будівлею земельної ділянки №27 (а.с.19-23).

В акті обстеження від 21.09.2016 року, складеного депутатом Солотвинської селищної ради по округу №20 ОСОБА_7 зазначено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець смт. Солотвино, вул. Тячівська, 27, Тячівського району, побудував в 1975 році житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в смт Солотвино по вулиці Тячівській (Туряниці) №27, про що підтверджують і мешканці даної вулиці (а.с.105).

Згідно архівної копії рішення виконавчого комітету Солотвинської селищної ради депутатів трудящих від 18 вересня 1975 року за №156 вирішено відвести ОСОБА_8 та ОСОБА_9 земельну ділянку під будівництво 2-ох поверхового житлового будинку по вул. Туряниці, 25 в Солотвино по типовому проекту 30-113-к-1 земель держфонду (а.с.106).

Відповідно до платіжного доручення №251 від 04.01.1987 року, квитанцією про прийом податкових платежів від 17.07.1991 року, квитанцією на одержання платежів обовязкового окладного страхування від 13.03.1987 року, квитанцією на одержання платежів обовязкового окладного страхування від 10.01.1984 року, квитанцією від 17.01.1990 року, квитанцією від 30.12.2008 року відповідачем ОСОБА_3 сплачувався податок за землю (а.с.107-110).

Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на правах особистої власності від 1975 року відповідно до рішення виконкому Солотвинської селищної Ради депутатів трудящих №145 від 18.09.1975 року про відведення земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_9 надано право безстрокового користування земельною ділянкою під №25 по вул. Туряниці в с.Солотвино, загальною площею 700 квадратних метрів, на якій забудовник зобовязався побудувати двохповерховий цегляний будинок, площею 60 квадратних метрів, на віддалі 12,85 метрів від червоної лінії (а.с.111-112).

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 3 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобовязання ОСОБА_3 щодо знесення частини будівлі, яка частково розміщена на земельній ділянці ОСОБА_1 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31 березня 2015 року за №0002/2015 на відстань одного метра від межі ділянок №27 та №29 по вулиці Тячівській в смт. Солотвино, Тячівського району, в глиб ділянки ОСОБА_3, залишено без розгляду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може також бути визнання правочину недійсним.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частини 3 статті 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин (п.34 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року за №376.

Відповідно до п.1.2 вказаної Інструкції встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її межі та їх закріплення межовими знаками.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 цієї ж Інструкції визначено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).Комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,475 га, до якої також входить земельна ділянка №3, площею 0,239 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №039300 від 11 березня 1999 року, яка розташована по вулиці Тячівській, 29 в смт. Солотвино, Тячівського району та бажає відновити межі зазначеної земельної ділянки в натурі (на місцевості), встановити на ній огорожу, однак відповідач ОСОБА_3 йому в цьому перешкоджає, що визнав сам відповідач ОСОБА_3І в судовому засіданні, оскільки вважає, що державний акт на право власності на земельну ділянку позивачу видано незаконно.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А згідно до ст. ст. 58, 59 цього Кодексу докази повинні бути належними і допустимими.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позивачем в судовому засіданні доведено факт порушення з боку відповідача ОСОБА_3 його право користування та розпоряджання своїм майном, а саме належною йому на праві власності земельної ділянки, площею 0,475 га, до якої також входить земельна ділянка №3, площею 0,239 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №039300 від 11 березня 1999 року, яка розташована по вулиці Тячівській, 29 в смт. Солотвино, Тячівського району, при здійсненні відновлення її меж та встановлення огорожі на ній.

Доводи відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_10, що державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №039300 від 11 березня 1999 року позивачу ОСОБА_1І видано незаконно суд вважає безпідставними, оскільки даний державний акт на право власності на земельну ділянку є дійсним та не скасований.

Оскільки позивачем та його представником в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведено факт порушення з боку відповідача ОСОБА_4 право позивача на користування та розпоряджання земельною ділянкою по вулиці Тячівській, 29 в смт. Солотвино, Тячівського району, при здійсненні відновлення її меж та встановлення огорожі на ній, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_4 про усунення перешкод при відновлення меж та встановлення огорожі на земельній ділянці до задоволення не підлягають.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 при відновленні межі та встановленні огорожі земельної ділянки №29 по вулиці Тячівській в смт. Солотвино, Тячівського району (ділянки №3, площею 0,239 га.) згідно розмірів вказаних в державному акті на право приватної власності на землю серії IV- ЗК №039300 від 11 березня 1999 року, а в решті позову відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід розділити між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, пунктами 1.2, 2.1, 2.2, 2.3 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року за №376, ст.ст.39, 125, 126, 152 158, ЗК України, ст.ст.328, 391, 393 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 при відновленні межі та встановленні огорожі земельної ділянки №29 по вулиці Тячівській в смт. Солотвино, Тячівського району (ділянки №3, площею 0,239 га.) згідно розмірів вказаних в державному акті на право приватної власності на землю серії IV- ЗК №039300 від 11 березня 1999 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.І.Бобрушко