АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Шахової О.В.,

ПоливачЛ.Д.,

при секретарі Горак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Муніципальна іпотечна компанія» про визнання бездіяльності протиправною, визнання договору купівлі-продажу паркомісця дійсним та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 03 січня 2017 року,

у с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Муніципальна іпотечна компанія» про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягала у простроченні виконання зобов'язання за договором №10/05-09-2007 від 05 вересня 2007 року щодо вчинення дій, направлених на нотаріальне посвідчення укладеного договору купівлі-продажу паркінгомісця, визнання договору купівлі-продажу паркінгомісця, укладеного між покупцем ОСОБА_2 та продавцем в особі ТОВ «Муніципальна іпотечна компанія» на умовах, погоджених сторонами - дійсним з дня набрання судовим рішенням законної сили, а також просила зобов'язати відповідача передати їй паркінгомісце (машиномісце), що знаходиться за адресою: будинок №8, вул. Новомістенська, місто Суми, свідоцтво про право власності НОМЕР_1, видане 10 грудня 2012 року виконавчим комітетом Сумської міської ради,- протягом п'яти днів з дати набрання судовим рішенням законної сили, крім того, виконати всі інші обов'язки продавця, в тому числі з передачі покупцеві документів, необхідних для державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 03 січня 2017 року, позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду (а.с.8-9).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 03 січня 2017 року та передати питання на новий розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва.

_______________________________________________

Справа № 761/46287/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/4143/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що виходячи з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції стверджує про неможливість розгляду позовної заяви за місцем проживання позивача та наявність підстав для повернення позову, з посиланням на ст.114 ЦПК України. При цьому, суд фактично не повернув позовну заяву.

В частині позовної вимоги, що по суті є самостійною вимогою, щодо визнання бездіяльності відповідача протиправною, позов пред'явлено не з приводу нерухомого майна, а з приводу ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, умови якого погоджені сторонами. В частині позовної вимоги, що по суті є самостійною вимогою, щодо визнання договору дійсним, позов також пред'явлено не з приводу нерухомого майна, а з приводу застосування ч.2 ст.220 ЦК України. Щодо позовних вимог в іншій частині, то вони є похідними від самостійних вимог позову.

Крім того, позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується відповідними документами, доданими до позовної заяви.

Тому, вирішення питання доступу позивача до правосуддя, має здійснюватися із врахуванням вимог ст.13 Конвенції про права інвалідів, ратифікованої Законом України від 16 грудня 2009 року №1767, шляхом забезпечення ефективного доступу позивача до правосуддя за місцем її проживання.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Муніципальна іпотечна компанія» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення ОСОБА_3, з'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Муніципальна іпотечна компанія» про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягала у простроченні виконання зобов'язання за договором №10/05-09-2007 від 05 вересня 2007 року щодо вчинення дій, направлених на нотаріальне посвідчення укладеного договору купівлі-продажу паркінгомісця, визнання договору купівлі-продажу паркінгомісця, укладеного між покупцем ОСОБА_2 та продавцем в особі ТОВ «Муніципальна іпотечна компанія» на умовах, погоджених сторонами - дійсним з дня набрання судовим рішенням законної сили, а також просила зобов'язати відповідача передати їй паркінгомісце (машиномісце), що знаходиться за адресою: будинок №8, вул. Новомістенська, місто Суми, свідоцтво про право власності НОМЕР_1, видане 10 грудня 2012 року виконавчим комітетом Сумської міської ради,- протягом п'яти днів з дати набрання судовим рішенням законної сили, крім того, виконати всі інші обов'язки продавця, в тому числі з передачі покупцеві документів, необхідних для державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Однак, як вбачається з позовної заяви, остання, крім іншого, ставила питання з приводу нерухомого майна - визнання дійсним договору купівлі-продажу та зобов'язання передати паркомісце, яке знаходиться в місті Суми по вул. Новомістенській, 8.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Так, відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Згідно роз'яснень пунктів 41, 42 вищевказаної Постанови, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позивачці позовної заяви для подання до належного суду, дійшов правильного висновку, що оскільки остання, крім іншого, ставила питання з приводу нерухомого майна - визнання дійсним договору купівлі-продажу та зобов'язання передати паркомісце, яке знаходиться в місті Суми по вул. Новомістенській, 8, такий позов повинен розглядатись за вимогами ст.114 ЦПК України - за місцезнаходженням нерухомого майна, з чим погодилась колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 03 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова