Головуючий суду 1 інстанції - Булгакова Г.В.
Доповідач - Авалян Н.М.
Справа № 408/8072/16-ц
Провадження № 22ц/782/137/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Авалян Н.М.

суддів - Назарової М.В., Орлова І.В.

за участю секретаря - Попової Д.В.

представника позивача - Бондаря А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 17 січня 2017 року в справі за позовом Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу

встановив

09 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 670 гривень 79 копійок.

12 грудня 2016 року суддею постановлена ухвала про відмову у відстроченні сплати судового збору та залишення позовної заяви без руху для сплати судового збору (копія цієї ухвали отримана позивачем 28 грудня 2016 року).

13 січня 2017 року на виконання вказаної ухвали позивачем була подана повторна заява про відстрочення сплати судового збору.

17 січня 2017 року ухвалою, що оскаржується, клопотання про відстрочення сплати судового збору повторно відхилено, а позовна заява повернута у зв'язку з несплатою судового збору.

В апеляційній скарзі позивач Кредитна спілка "Імперіал ЛТД" просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та обмеження доступу до правосуддя.

В судовому засіданні представник Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Апеляційний суд, перевіривши відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору та залишаючи позовну заяву без руху, а потім повертаючи її, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем письмові докази не свідчать про важкий майновий стан спілки, оскільки вони не дають уяви про повний баланс спілки та рух коштів.

Апеляційний суд з цим висновком погоджується, оскільки він відповідає матеріалам справи, які не містять доказів того, що на рахунках або в касі спілки на момент звернення до суду були відсутні грошові кошти, або їх недостатньо, або всі наявні на рахунках безготівкові грошові кошти, а також готівкові кошти в касі спілки арештовані державним виконавцем.

За змістом ч.3 ст.10, ч.1, ст.82 ЦПК України та ст.8 Закону України "Про судовий збір" єдиною підставою для розстрочення (відстрочення) сплати судового збору або звільнення від його сплати є майновий стан сторони, який підтверджений відповідними документами. Тому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна не тільки навести доводи, але і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплатити судовий збір у встановленому законодавством порядку і розмірі .

Оскільки позивачем не надано доказів того, що на момент звернення до суду спілка не мала можливості сплатити судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі, висновок суду про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору є обгрнутованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не врахована практика Європейського суду з прав людини та порушена ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не заслуговує на увагу, виходячи з наступного.

Дійсно, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків.

Але при цьому наголошується, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Вирішенні питання щодо сплати судового збору є процесуальним обов'язком суду, яке в даному випадку вирішено у чіткій відповідності до ЦПК України та Закону України "Про судовий збір".

Окремо слід зауважити, що подання доказів неможливості сплати судового збору для вирішення питання про відстрочення такої сплати є процесуальним обов'язком особи, яка заявляє відповідне клопотання.

Тому повернення позовної заяви з тієї підстави, що позивачем не надано доказів неможливості сплати судового збору аж ніяк не може свідчити про обмеження доступу до правосуддя та порушенням ст.6 Конвенції, оскільки це не перешкоджає повторному зверненню до суду з одночасним поданням заяви про відстрочення сплати судового збору та відповідних доказів, які б об'єктивно свідчили про неможливість сплати судового збору на момент звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 323-325, 327 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив

Апеляційну скаргу Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" відхилити.

Ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Авалян Н.М.

Судді Назарова М.В.

Орлов І.В.