Справа № 148/2068/16-ц Провадження № 22-ц/772/3073/2017Головуючий в суді першої інстанції Саламаха О. В.
Категорія 27Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Медяного В.М., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: представника позивача Рой В.Л.; відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 6 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и л а:

В вересні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 29 травня 2007 року в розмірі 29 368,06 грн.

В квітні 2017 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» подав до суду уточнену позовну заяву, якою просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за відсотками за договором № б/н від 29 травня 2007 року в сумі 7 654,28 грн., що нарахована на прострочену заборгованість за кредитом за період з 24 вересня 2013 року до 24 вересня 2016 року.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 6 листопада 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов та стягнути з відповідача сплачений банком судовий збір за подання позову до суду та за подання апеляційної скарги.

Зазначив, що рішення суду вважає незаконним та необґрунтованим через порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просить її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 травня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_3 укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 7 000 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних. Встановлено, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки; заборгованість погашається щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості (том 1 а. с. 10, 191).

Підписавши 29 травня 2007 року заяву, відповідач ОСОБА_3 погодився на те, що така заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно змісту заяви відповідач ознайомився і згоден з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (том 1 а. с. 191).

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за вказаним договором виконав, видавши 18 червня 2007 року відповідачу ОСОБА_3 кредитну картку № НОМЕР_1, про що зазначено у його заяві від 29 травня 2007 року (том 1 а. с. 191).

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов'язок клієнта погашати заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (п. 6.5.). Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання; якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк (п. 9.12.) (том 1 а. с. 11-16).

Відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконував свої зобов'язання за вказаним договором.

23 квітня 2008 року Тульчинським районним судом Вінницької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 29 травня 2007 року в розмірі 8 596,91 грн., а також судового збору в сумі 42,98 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15,00 грн. (том 1 а. с. 6).

Доказів щодо виконання чи невиконання цього судового наказу матеріали справи не містять.

Згідно розрахунку позивача, доданого до позовної заяви, заборгованість відповідача за договором станом на 31 серпня 2016 року становить 29 368,06 грн. (том 1 а. с. 7-9).

Із цього розрахунку вбачається, що заборгованість нарахована за період з 18 червня 2007 року по 31 серпня 2016 року; загальний залишок заборгованості на наданим кредитом становить 7 022,28 грн., за відсотками - 23 330,54 грн., пеня та комісія - 5 737,48 грн., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1 374,67 грн. (процентна складова). Суму боргу зменшено на суму 8 596,91 грн., яка стягнута з відповідача судовим наказом від 23 квітня 2008 року.

Уточнивши 27 квітня 2017 року позовні вимоги позивач ПАТ КБ «Приватбанк» подав до суду розрахунок заборгованості за договором за період з 24 вересня 2013 року по 24 вересня 2016 року та просив стягнути з відповідача заборгованість зі сплати відсотків за вказаний період (в межах трирічного строку позовної давності) в сумі 7 654,28 грн. (том 1 а. с. 155-157; 158).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України (параграф 1 глава 71) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Отже, суд першої інстанції, оцінивши всі наявні у справі докази, прийшов до правильного висновку про те, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань, визначених кредитним договором, у зв'язку з чим допустив заборгованість за кредитом у сумі 7 654,28 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду, про застосування якого заявлено відповідачем.

По справі встановлено, що відповідно до п. 9.3. Умов та правил надання банківських послуг картрахунки відкриті на невизначений строк за виключенням умов, передбачених п. 9.6., 9.7. даних Умов.

Пунктом 9.12. Умов передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Згідно з п. 3.1.1., 5.4. Правил користування платіжною картою строк дії карти зазначений на лицьовому боці карти (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Строк погашення відсотків за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній карті (в полі MONTH).

Згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Згідно положень ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За правилами ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Частиною 1 статті 266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

По справі встановлено, що строк дії картки, виданої відповідачу закінчився в червні 2011 року, що вбачається із довідки ПАТ КБ «Приватбанк» (том 1 а. с. 205).

Судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 8 596,91 грн. видано Тульчинським районним судом Вінницької області 23 квітня 2008 року (том 1 а. с. 6).

Із розрахунку заборгованості за договором вбачається, що останній платіж відповідачем було здійснено 26 квітня 2012 року в сумі 83,33 грн. (том 1 а. с. 7-9).

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності для звернення з позовом до суду, оскільки сторонами було встановлено строки виконання відповідачем зобов'язань щодо сплати кредиту, відсотків та комісії шляхом внесення щомісячних платежів; відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, термін дії якої закінчився 30 червня 2011 року; 23 квітня 2008 року Тульчинським районним судом Вінницької області видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 8 596,91 грн.; останній платіж за договором відповідач здійснив 26 квітня 2012 року; та про застосування позовної давності було заявлено відповідачем (том 1 а. с. 32-34; 60-62; 106-112; 162-175; 197-203; 210-216).

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення позовних вимог, відповідає нормам матеріального і процесуального права, а отже, є законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги позивача в тому, що до стягнення підлягають проценти за користування коштами в межах трирічного строку позовної давності, що передує дню звернення до суду, не ґрунтуються на законі.

Сплив строку дії кредитного договору припиняє обов'язки сторін за цим договором. За своєю правовою природою проценти є платою за користування грошовими коштами, а їх розмір визначається від суми тіла кредиту, що підлягає поверненню. У зв'язку зі спливом строку позовної давності по тілу кредиту, не можуть бути стягнуті і відсотки за користування цим кредитом.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відхилити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 6 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.В. Матківська

Судді: В.М. Медяний

В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом

Суддя: М.В. Матківська