Номер провадження: 22-ц/785/7239/17
Номер справи місцевого суду: 521/8210/15-ц
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого- Гірняк Л.А.

суддів - Сегеда С.М.

Цюра Т.В.

за участю секретаря-Лопотан В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.09.2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради

-про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИЛА:

21 травня 2015 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеними в котрих зазначала, що відповідач який є батьком малолітніх дітей - ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, своїх батьківських обов'язків не виконує, ніякої матеріальної допомоги дітям не надає, участі у їх вихованні не приймає, ніякого інтересу до них не проявляє, життям та здоров'ям доньок не цікавиться.

Посилаючись на те,що ОСОБА_3свідомо не бажає брати участь у вихованні дітей,виявляти турботу щодо них з посиланням на вимоги ст.164 СК України просить задовольнити позовні вимоги.

Заочним рішенням Малиновського районного суду та ухвалою від 16 вересня 2015 року,про виправлення описки, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав задоволено .Позбавлено ОСОБА_3, батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 10.09.2015 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2015 року посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на відсутність винної поведінки з ухилення від виховання дітей та свідомого нехтування батьківськими обов'язками та втручання збоку держави у його право на ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права на повагу до сімейного життя. Заявник зазначає, що кожна спроба налагодити нормальні стосунки сприймаються позивачкою негативно,вчиняються сварки його подарунки та солодощі викидуються у смітник,а тому він припинив спроби спілкування з дітьми задля припинення негативного впливу на душевний спокій дітей.Проте він через рідних та друзів цікавиться життям доньок.

В судове засідання сторони не з'явились,про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. В своєму клопотанні представник ОСОБА_4 просить справу відкласти посилаючись на день місцевого самоврядування.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності оскільки підстави на котрі посилається представник позивача не визнаються поважними.

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких міркувань.

Позбавляючи ОСОБА_3 батьківських прав,районний суд виходив з того, що батько неповнолітніх дітей ніякої матеріальної допомоги не надає,участі у їх вихованні не приймає,ніякого інтересу до них не проявляє,життям та здоров'ям доньок не цікавиться.

Проте з таким судженням районного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Матеріалами справи втсновлено, стороноами не оспорюється, що відповідач є батьком ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до висновку ради опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, орган опіки та піклування районної адміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За правилами ст. 32 Конституції України "Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України ..." та ст.51 "...Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою".

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, з чого випливає, що позивач має право вимоги.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ст. 19 СК орган опіки та

піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 09.07.2015 року № Т-1015 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав доньок базується лише на поясненнях самої позивачки. При цьому не брались до уваги відносини котрі склались між батьками, відсутність заборгованості за аліментними зобов'язаннями на утримання дітей.

За таких обставин,судова колегія приходить до висновку, що висновок органу опіки та піклування є недостатньо обґрунтований,суперечить інтересам дітей

Суд не звернув увагу на роз'яснення п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін. ), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження заборгованості по оплаті аліментних зобов'язань які сторони в добровільному порядку погодили їх розмір, а відповідно матеріалів справи вбачається, що з наявної виписки по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_4 з ПАТ «УкрСиббанк» вбачається, що кожного місяця відповідач добровільно перераховує 1500 грн. на утримання доньок.( а.с.48-60)

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що позивачка з дітьми проживає в квартирі, де ? частка належить відповідачеві та між сторонами виник спір його користування спірною квартирою в окремому провадженні.

Приписами ст.150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Проте, головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини. її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Також, в рішенні Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» зазначено, що хоча первинною метою статті 8 Конвенції є захист особи від свавільного втручання органів державної влади, додатково існують позитивні зобов'язання, невід'ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя. У зв'язку з основною гарантією права взаємного використання батьками та дитиною присутності один одного. Суд неодноразово встановлював, що стаття 8 Конвенції включає як право батьків на вжиття заходів для повернення дитини, так і обов'язок національних органів влади вживати такі заходи .

Негайне встановлення спілкування може виявитися неможливим, а тому можуть знадобитись попередні та поступові заходи.

Незважаючи на те, що національні органи влади зобов'язані максимально сприяти взаємодії, будь-який обов'язок застосування примусу з цих питань має бути обмежено, оскільки мають бути враховані інтереси, а також права та свободи усіх зацікавлених осіб, із наданням першочергової важливості основним інтересам дитини та її правам за статтею 8 Конвєнції (рішення у справі «Йохансен проти Норвегії»

Наведені вище обставини справи свідчать про відсутність достатніх мотивів для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, поверховість та однобічність висновку органу опіки щодо доцільності позбавлення батьківських прав.

Позивачка не довела, які безспірні докази свідчать про ухилення ОСОБА_3 від знання обов'язків щодо виховання дітей, у чому полягає винна поведінка у свідомому нехтуванні батьківськими обов'язками .

Судова колегія враховуючи вищезазначене дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 ознак необхідних для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав, а саме винної поведінки з ухилення від виховання дітей та свідомого нехтування батьківськими обов'язками. Характер його поведінки, особистості та інші обставини не вимагають позбавлення його батьківських прав. Позбавлення батьківських прав призведе до порушення як відповідача так і прав та законних інтересів його неповнолітніх дітей.

З врахуванням вищезазначеного,судова колегія приходить до висновку, що районний суд помилково вважав доведений факт винної поведінки з ухилення від виховання дітей та свідомого нехтування батьківськими обов'язками відповідача, що є порушенням вимог ст.213-214 ЦПК України, а тому в силу ст.309 ч.1 п.3,4, ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового, про відмову в задоволенні вимог.

Керуючись ст. 218, 307, 309,316,317,319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.09.2015 року скасувати.

В позовній заяві ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженню в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Головуючий суддя - Л.А.Гірняк

Т.В.Цюра

С.М.Сегеда