Справа № 487/5748/16-ц
Провадження № 2/487/383/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Агєєвої Л.І.

при секретарі Демиденко Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення грошових коштів та припинення договору,-

В С Т А Н О В И В:

27.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення грошових коштів та припинення договору, мотивуючи тим, що 15.12.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №378265. 29.09.2016 року та 31.10.2016 року з карткового рахунку банком було списано без його згоди нараховану заробітну плату в сумі відповідно 7 781,50 грн. та 5436,53 грн. Вважає дії банка незаконними та такими, що порушують його права та суперечать ст. 26 Закону України «Про оплату праці». Просив стягнути з відповідача на його користь незаконно списані грошові кошти в сумі 13211,50 грн., визнати договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №378265 від 15.12.2014 року таким, що втратив чинність, стягнути сплачені послуги банку за перерахування судового збору в сумі 14,00 грн., а також судовий збір в розмірі 251,21 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та остаточно просили стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 13211,50 грн., визнати договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №378265 від 15.12.2014 року таким, що втратив чинність, стягнути сплачені послуги банку за перерахування судового збору в сумі 14,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,21 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що списання коштів з карткового рахунку відповідача здійснено відповідно до умов договору, за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором №167 від 26.03.2008 року, тому вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухав сторони та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що 15 грудня 2014 року між AT «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №378265, відповідно до умов якого Банк відкрив останньому поточний рахунок №6393 у гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою.

29.09.2016 року та 31.10.2016 року з карткового рахунку позивача списано відповідно 7 778,50 грн. та 5433,53 грн., що підтверджується виписками з карткового рахунку позивача.

Не погоджуючись з діями відповідача по списанню коштів з карткового рахунку позивач ОСОБА_1 29.09.2016 року за вх. №1921 та №4947 звернувся до відповідача з листом про надання розяснення щодо незаконного списання грошових коштів з його карткового рахунку та неможливості отримання заробітної плати.

З наданої відповіді від 13.10.2016 р. за вих. №16-17/998 банк повідомив, що було здійснено договірне списання коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №167 від 26.03.2008 року, який було укладено між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2011 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення, яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь Відкритого акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» Філія Корабельне відділення №8310 ВАТ «Ощадбанк» заборгованість в сумі 34086,47 грн. за кредитним договором №167 від 26.03.2008 року, який укладено між сторонами .

На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист, який було предявлено до виконання.

Рішення Заводського районного судум. м. Миколаєва від 04.04.2011 року ОСОБА_1 до теперішнього часу добровільно не виконав, а тому підставою для списання грошових коштів позивача з карткового рахунку була непогашена заборгованість за зазначеним кредитним договором.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобовязаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Договір про розрахунково-касове обслуговування організації з видачею позивачу платіжної картки, на яку роботодавець перераховує його заробітну плату є формою банківського рахунку і правовідносини за цією угодою регулються нормами ст. 1071 ЦК України, яка передбачає, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Аналогічні правові норми містяться в ст. 26.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів з Україні» відповідно до якої, платник при укладенні договорів з банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Відповідно до п. 1.2 Договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки рахунку Банк зобов'язався приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту, та забезпечувати проведення розрахунків за операціями, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту.

Пунктом 1.7 Договору було передбачено, що клієнт доручає Банку в порядку договірного списання списувати з рахунку (в тому числі за рахунок незнижувального залишку) вартість послуг, що наведені в тарифах, у випадку користування держателями цими послуг (в т.ч. у разі користування системами Web-банкінг, «Ощад 24/7» та/або Mobile-банкінг «Ощад 24/7); нараховані проценти за Кредитом/Несанкціонованим овердрафтом Кредит/Несанкціонований овердрафт; курсові різниці за операціями у валюті, що є відмінною від валюти рахунку; платежі, які пред'явлені Міжнародними платіжними системами на підставі платіжних повідомлень еквайрів; помилково зараховані на рахунок платежі; суми пені за цим Договором, а також іншими Договорами, що укладені між клієнтом та Банком. Банк є отримувачем коштів по вказаному договірному списанню. Клієнт доручає, а Банк зобовязується проводити інші договірні списання коштів у сумі, строки та у порядку, визначеному Правилами та тарифами. Договірне списання може здійснюватися з будь-якого рахунку клієнта, відкритого в Банку, реквізити якого відомі сторонам.

Таким чином, суд приходить до переконання, що твердження позивача про порушення відповідачем норм Закону України «Про оплату праці» є необґрунтованими, оскільки відносини, що склалися між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу та умовами договору, а за такого вимоги позивача в частині визнання дій відповідача по списанню грошових коштів з карткового рахунку незаконними та стягнення грошових коштів в сумі 13 211,50 грн., сплачені послуги банку за перерахування судового збору в сумі 14,00 грн., а також сплаченого судового збору в сумі 551,20 грн. не підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині розірвання договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №378265 від 15.12.2014 року укладений між сторонами, суд вважає, що вимоги в цій частині є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не наведено конкретних підстав для його розірвання, окрім, посилання позивача на відсутність законних підстав списання відповідачем грошових коштів з карткового рахунку. Разом з цим, порядок розірвання договору передбачено п. 4.1 самого Договору, яким визначено, що клієнт має право в будь-який момент дії договору ініціювати його розірвання шляхом звернення до банку з заявою про закриття рахунку та припинення дії картки, за умови здійснення рахунку з банком в повному обсязі.

Окрім цього, суд вважає за необхідне стягнути з позивача недоплачену суму судового збору 1 102,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення грошових коштів та припинення договору залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1 102,40 грн. недоплаченої суми судового збору.

Рішення набуває законної сили протягом 10 днів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через місцевий суд в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Л.І. Агєєва