Справа № 510/1184/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2017 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Фурсовой А.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ренійської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивачі на задоволенні позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися із відповідними вимогами та просили визнати за ними в порядку спадкування право власності на спадкове майно, зазначивши, що за життя їх матері ОСОБА_3 належало:

-житловий будинок із надвірними спорудами № 32, розташований по вул. Проїзна у м. Рені Одеської області, на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.1972 року, технічним паспортом на вказаний житловий будинок, виготовлений Ренійським БТІ 02.03.2017 р.

-житловий будинок із надвірними спорудами № 34, розташований по вул. Проїзна у м. Рені Одеської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2015 р., реєстр 673.

На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядилася належним їй майном, заповіту не залишила, 06.06.2016 р. - померла. Після смерті матері позивачів, родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження, відкрилась спадщина на вищезазначене майно, у вигляді житлових будинків із надвірними спорудами №№ 32,34, розташованих по вул. Проїзна у м. Рені Одеської області. У відповідний 6-місячний строк, ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, однак позивачі прийняли спадщину з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини, позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем. Протягом строку, встанволеного для прийняття спадщини з моменту її відкриття, позивачі про відмову від спадщини не заявляли, а отже фактично прийняли спадщину, що залишилася після померлої ОСОБА_3, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вступом в управління та володіння спадковим майном. Враховуючі ці обставини, позивачі звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину на вищевказані житлові будинки, однак їм в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів (які були загублені спадкодавцем) на вищевказане нерухоме майно, про що 26.07.2017р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову. Після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на вищевказані житлові будинки, як на об'єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачі фактично прийняли спадщину, що залишилася після померлої ОСОБА_3 і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці відсутні, представник відповідача не заперечував, щоб позивачі оформили право власності на спадкове майно після сметрі спадкодавця на своє ім'я.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачі у справі є спадкоємцями першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). У відповідний 6-місячний строк, ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, однак позивачі прийняли спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. На час відкриття спадщини, позивачі постійно проживали разом із спадкодавцем, протягом строку встановленого для прийняття спадщини позивачі про відмову від спадщини не заявляли, а отже фактично прийняли спадщину, що залишилася після померлої ОСОБА_3, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вступом в управління та володіння спадковим майном.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, вони не можуть оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя ОСОБА_3 було загублено оригінали правовстановлюючих документів на право власності на нерухоме спадкове майно, про що нотаріусом винесено вмотивовану постанову від 26.07.2017 р., у звязку із чим в даний час позивачі вимушені звернутися до суду із позовом.

Також, відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Між собою позивачі досягли згоди розподілити спадкове майно таким чином: ОСОБА_1 успадковує житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: м. Рені Одеської області, вул. Проїзна, 34, ОСОБА_2 успадковує житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: м. Рені Одеської області, вул. Проїзна, 32.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає, що позивачі є субєктами набуття права власності на вищевказані спадкові житлові будинки, з підстав прийняття спадщини за законом, однак, з незалежних від них причин вони не можуть оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на спадщину, у звязку із чим були вимушені звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачів щодо визнання за ними права власності на спадкове майно, з урахуванням досягнутою між ними угоди про розподіл спадкового майна.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1228, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на:

-житловий будинок із надвірними спорудами № 32, розташований по вул. Проїзна у м. Рені Одеської області,

після смерті ОСОБА_3, померлої 06.06.2016 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на:

-житловий будинок із надвірними спорудами № 34, розташований по вул. Проїзна у м. Рені Одеської області,

після смерті ОСОБА_3, померлої 06.06.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.І. Дудник