Справа № 473/3357/17
РІШЕННЯ

іменем України

"11" грудня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої- судді - Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участю позивача - ОСОБА_2

відповідача- ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

03.10.2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.12.2015 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу грошові кошти на загальну суму 1800 доларів США, які останній зобов'язався повернути у строк до 05.03.2016 року, за користування його коштами мав сплатити 200 доларів США.

Посилаючись на те, що відповідачем умови договору не були виконані, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 борг за договором позики, що еквівалентно 53300 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, зазначив, що він неодноразово звертався до відповідача з приводу повернення коштів, але останній відтягував час повернення коштів, а потім взагалі почав його уникати, нічого з позиченої суми не повернув, тому він змушений звертатися до суду, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням положень ст. 174 ЦПК України у повному обсязі, зважаючи на наступне.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 07.12.2015 року за договором позики грошових коштів, ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 1800 доларів США, які відповідач мав повернути в строк до - 05.03.2016 року, крім того сторони погодили, що позичальник мав повернути кошти та сплатити 200 доларів США за користування грошима, факт надання грошових коштів підтверджується розпискою позичальника (а.с.7).

Станом на 03.10.2017 року курс української гривні за 100 доларів США становить - 2665,4606 грн., проти чого не заперечує відповідач( а.с.8).

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, встановлених нормами ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

За приписами ст. 545 ЦК України, кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, на вимогу боржника повинен видати йому розписку про одержання виконання частково або у повному обсязі.

У разі якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документу кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні позови в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі

За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене вимога позивача про стягнення з ОСОБА_3 суми заборгованості за договором позики у розмірі 53300 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог також підлягають стягненню судові витрати, документально підтверджені та понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 640 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 209, 212- 215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2:

- заборгованість за договором позики - 53300 ( п'ятдесят три тисячі триста) гривень.

- судовий збір - 640 грн., а всього 53940 ( п'ятдесят три тисячі дев'ятсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Висоцька Г.А.