Справа № 201/3599/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пісчанської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи Перша дніпровська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що його батьку ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі судового рішення належало 16/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 Проте, у зв'язку з тим, що за життя ОСОБА_2 не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на належну йому частину вказаного домоволодіння, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 16/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. Тому ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на 16/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач надав заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на відсутність реєстрації прав власності за спадкодавцем.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від представника надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без участі її представника Першої дніпровської державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Як встановлено в судовому засіданні, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а. с. 9/.

Рішенням Жовтневого районного народного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 1988 року будинок АДРЕСА_2 розподілений наступним чином:

-ОСОБА_4 виділені відповідні частини будинку, що становлять 66/100 частин домоволодіння з нестачею до 2/3 частин 67 рублів;

-ОСОБА_5 виділені відповідні частини будинку, що становлять 18/100 частин з перевищенням 1/6 частини на 116 рублів;

-ОСОБА_2 виділені відповідні частини будинку, що становлять 16/100 частин будинку з нестачею 1/6 частин 49 рублів /а. с. 14/.

В тексті зазначеного судового рішення також йдеться про те, що зазначеним особам належить право власності на відповідні частки домоволодіння на підставі рішення суду від 19 лютого 1980 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2015 року рішення Жовтневого районного народного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 1988 року було роз'яснено наступним чином: виділ часток в домоволодінні АДРЕСА_1 а саме, виділ ОСОБА_4 (66/100) 2/3 частки, виділ ОСОБА_5 18/100 (1/6) частки, виділ ОСОБА_2 16/100 (1/6) частки не є визначенням права власності на дані частки, оскільки таке право власності вже попередньо визнано рішенням Жовтневого районного народного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 1980 року, яким визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування на 2/3 частки будинку, залишено за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування на 1/6 частки, залишено за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на 1/6 частки /а. с. 15-16/.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою дніпропетровською нотаріальною конторою 10 грудня 2013 року, ОСОБА_1 прийняв у спадщину після смерті ОСОБА_4 84/100часток домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_1 /а. с. 20/.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /а. с. 23/, та після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини /а. с. 48 зворот/.

З довідки КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 3867 від 30 березня 2016 року, наданої на запит Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_1 містяться відомості про право власності: 18/100 частин - гр. ОСОБА_4, 1/6 частин (16/100) - гр. ОСОБА_2 частка не зареєстрована; 66/100 частин - гр. ОСОБА_4 /а. с. 58 зворот/.

Постановою Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 22 червня 2016 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 16/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю належної реєстрації даної частини домоволодіння за спадкодавцем /а. с. 10 зворот, 58/.

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 дане домоволодіння має такі технічні характеристики:

- житловий будинок А-1 загальною площею 49,40 кв.м, житловою площею 26,10 кв.м, який складається з: 1-коридор площею 7,40 кв.м, 2-кухня площею 5,30 кв.м, 3-житлова площею 8,00 кв.м, 4-коридор площею 5,90 кв.м, 5-житлова площею 5,50 кв.м, 6-житлова площею 12,60 кв.м, 7-коридор площею 4,70 кв.м;

- прибудова а-1;

- вбиральня (тимчасова) Б;

- літня кухня В;

- споруди №1-9;

- замощення І /а. с. 17-19/.

За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи, що розмір належної ОСОБА_2 частки в домоволодінні АДРЕСА_1 був уточнений з 1/6 частин на 16/100 частин судовим рішенням, проте ОСОБА_2 за життя не здійснив реєстрацію свого права власності належним чином, приймаючи до уваги, що позивач у встановлені законом строки звернувся до нотаріальних органів за отриманням свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на 16/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 задовольнивши таким чином позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи Перша дніпровська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 16/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 яке має такі технічні характеристики:

- житловий будинок А-1 загальною площею 49,40 кв.м, житловою площею 26,10 кв.м, який складається з: 1-коридор площею 7,40 кв.м, 2-кухня площею 5,30 кв.м, 3-житлова площею 8,00 кв.м, 4-коридор площею 5,90 кв.м, 5-житлова площею 5,50 кв.м, 6-житлова площею 12,60 кв.м, 7-коридор площею 4,70 кв.м;

- прибудова а-1;

- вбиральня (тимчасова) Б;

- літня кухня В;

- споруди №1-9;

- замощення І.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.О. Демидова