Ухвала

іменем україни

22 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Мостової Г.І., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, за касаційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 04 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року публічнеакціонернетовариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, посилаючись на те, що 13 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 281п-2007, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США зі сплатою 12% річних строком до 12 листопада 2012 року, для придбання легкового автомобіля Mitsubishi Grandis 2.4 Sport AT.

08 жовтня 2008 року до кредитного договору було укладено додаткову угоду № 1, якою збільшено відсоткову ставку до 15% річних та додаткову угоду № 2, відповідно до якої внесено зміни до параграфу 2 Умов повернення кредиту, сплати комісії та процентів.

В забезпечення виконання вказаного договору ОСОБА_3 передав у заставу банку автомобіль марки Mitsubishi Grandis 2.4 Sport AT.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3помер.

Спадкоємцем майна померлого є його дружина ОСОБА_1, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка.

В зв'язку з викладеним та посилаючись на ст. 1282 ЦК України, банк просив суд звернути стягнення на автомобіль легковий універсал - В; марка - Mitsubishi; модель - Grandis 2.4 Sport АТ; кузов НОМЕР_1; колір - синій; рік випуску-2006, переданий спадкоємцю ОСОБА_1шляхом продажу вказаного заставного майна на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за ціною, встановленою суб'єктом оціночної діяльності при проведені виконавчих дій, для погашення кредитної заборгованості за вказаним кредитним договором.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2015 року відмовлено в задоволенні позову.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 04 квітня 2016 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

У рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 листопада 2007 року № 281п-2007 в сумі 253 080 грн 24 коп. станом на 01 липня 2014 року звернуто стягнення на предмет застави - легковий автомобіль універсал В, марки - Mitsubishi, модель Grandis 2.4 Sport AT, кузов НОМЕР_1, колір - синій, 2006 року випуску, шляхом продажу вказаного заставного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за ліквідною ціною, що реально буде складена на момент реалізації.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 проситьрішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги банку про звернення стягнення щодо заставленого автомобіля, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем в зазначений строк не пред'явлено вимог до спадкоємця, а звернення стягнення можливе лише в разі відмови спадкоємця від виплати одноразовим платежем кредитору боргу спадкодавця.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов апеляційний суд виходив з того, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в Законі України «Про заставу», майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи, а також посилаючись на те, що позивач в передбачений законом строк звернувся до нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців померлого ОСОБА_3 та на те, що відшкодування спадкоємцем боргів іншим кредиторам спадкодавця не є підставою для відмови в задоволенні позову банка про звернення стягнення на заставлене майно.

Однак, з такими висновками апеляційного суду повністю погодитися не можна виходячи з наступного.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 13 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 281п-2007, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США зі сплатою 12% річних строком до 12 листопада 2012 року, для придбання легкового автомобіля Mitsubishi Grandis 2.4 Sport AT.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 13 листопада 2007 року було укладено договір застави транспортного засобу Mitsubishi Grandis 2.4 Sport AT.

08 жовтня 2008 року до кредитного договору було укладено додаткову угоду № 1, якою збільшено відсоткову ставку до 15% річних та додаткову угоду № 2, відповідно до якої внесено зміни до параграфу 2 Умов повернення кредиту, сплати комісії та процентів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3помер.

17 жовтня 2012 року ОСОБА_1 звернулася до другої Черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, яка складається: з житлового будинку з надвірними спорудами по провулку АДРЕСА_1 та земельної ділянки; з корпоративних прав ТОВ «Аура - Плюс» та автомобіля марки Mitsubishi Grandis 2.4 Sport AT.

17 січня 2013 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся з листом до першої Черкаської державної нотаріальної контори за інформацією для встановлення кола осіб, які звернулися з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 для пред'явлення вимог до спадкоємців в порядку ст.1281 ЦК України.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 березня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до другої Черкаської державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним встановлено, що ОСОБА_1 фактично отримала у спадщину майно, в тому числі Ѕ частину автомобіля марки Mitsubishi Grandis 2.4 Sport AT, а інша Ѕ частина зазначеного автомобіля належить їй на праві спільної сумісної власності.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Нормою ст. 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки в межах, яких кредитор, здійснюючи активні власні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності.

Висновок апеляційного суду про те, що вимога банку до потенційних спадкоємців адресована до нотаріуса є свідченням своєчасного звернення позивача до відповідача є передчасним. Таке звернення не є ідентичним зверненню до спадкоємців.

Згідно з ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Тобто з урахуванням ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна отриманого у спадщину.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» встановлено, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Проте зазначені положення законодавчих актів та обставини справи, суд апеляційної інстанції на порушення вимог ст. ст. 10, 212, 316 ЦПК України не врахував, доводи та заперечення сторін належним чином не перевірив, не звернувши уваги, що позивачем адресовано вимогу не до спадкоємця, а до нотаріуса, не з'ясував, коли стало відомо про таку вимогу безпосередньо відповідачу, в тому числі шляхом дослідження спадкової справи, не врахував висновків рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 березня 2014 року.

Таким чином, апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених ст. ст. 303, 304, 316 ЦПК України та дійшов передчасного висновку щодо правових підстав для задоволення позову.

Допущене судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, згідно вимог ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого судового рішення й направлення справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 04 квітня 2016 року скасувати.

Справу передати на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Є.П. Євграфова

О.І.Євтушенко

Г.І.Мостова

О.В. Умнова