Номер провадження: 22-ц/785/2601/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Погорєлової С.О., Сидоренко І.П.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 09 червня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 09 червня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуюсь з вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подало до суду апеляційну скаргу, вякій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 09 червня 2016 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути судові витрати.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було достовірно встановлено, що 20 лютого 2007 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір №ODXRF110200403, відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит в розмірі 1360 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-10).

Позивач та відповідачка, підписавши договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору.

Відповідачка кошти отримала, однак не виконувала умови договору, тобто не сплачувала щомісяця обовязковий мінімальний платіж, у звязку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом.

Представником відповідачки ОСОБА_3, до суду було надано заяву, в якій він просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову (а.с.32-33).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Цивільним законодавством України встановлено загальну тривалість позовної давності у 3 роки (ст. 257 ЦК України), а позовна давність щодо стягнення неустойки (пені, штрафу) 1 рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України).

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Сторонами встановлений термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за кредитним договором №ODXRF110200403 від 20 лютого 2007 року тривалістю 5 років.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Враховуючи, що позивач надав відповідачці строковий кредит на строк 12 місяців, а саме з 20 лютого 2007 року по 20 лютого 2008 року , що свідчить про те, що позивач довідався про порушення свого права ще 20 лютого 2008 року, отже перебіг позовної давності відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України почався 20 лютого 2008 року.

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ODXRF110200403 від 20 лютого 2007 року лише 18 лютого 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що ними не пропущено строку позовної давності щодо процентів та неустойки є неспроможним з огляду на те, що за змістом ст.. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, про що зазначено в Постанові ВСУ від 02.12.2015 року по справі № 6-249цс1.

За встановлених обставин справи та з урахуванням вищевказаних норм права, які були застосовані судом першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог банку, виходячи з того, що на момент звернення позивача до суду збіг строк позовної давності щодо права вимоги повернення боргу.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані, тому, висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 09 червня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

ОСОБА_4