Справа № 333/7242/17
Провадження № 2-з/333/82/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2017 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

06.12.2017 р. до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, з тих підстав, що він проживає в зазначеній квартирі, тобто є фактичним її користувачем. Як йому стало відомо, 15.08.2017 р. на підставі свідоцтва про право власності на житло №97 від 27.09.2017 р., виданого Районною адміністрацією ЗМР по Комунарському району, проведена державна реєстрація права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_2 Згідно відповіді Районної адміністрації ЗМР по Комунарському району від 20.11.2017 р., приватизація вищезазначеної квартири не здійснювалась. Оскільки спірне майно може бути відчужене невідомою особою, такі обставини можуть утруднити виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зазначені заявником обставини, що викладені у заяві про забезпечення позову, не обґрунтовують необхідності в застосуванні виду забезпечення позову, враховуючи те, що заява не містить належних доказів на обґрунтування припущень про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, заявником не надано доказів про намір невідомими особами відчужити спірну квартиру. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи вищезазначене, оскільки заявником не доведено реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, можуть бути порушені права й інших осіб у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.І. Боровікова