Ухвала

іменем україни

03 березня 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, комунальне підприємство «Спеціалізований будинок для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку, інвалідів на вулиці Будищанській, 4», про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

У 2015 році ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1.

На обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що згідно розпорядження Московської районної державної адміністрації м. Києва від 06 травня 1999 року її мати ОСОБА_4 було надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, на момент отримання даної квартири вона мала статус визначений розпорядженням КМДА № 277 від 01 травня 1999 року, а саме спеціалізований жилий будинок для громадян похилого віку та інвалідів. ОСОБА_4 у цьому ж році заселилася в спірну квартиру та до моменту своєї смерті в 2014 році відкрито та безперервно володіла цим майном.

Позивач зазначала, що вона, як спадкоємець ОСОБА_4, продовжила добросовісно користуватися зазначеною квартирою, а тому на підставі ст. 344 ЦК України, є всі правові підстави для визнання за нею права власності на спірну квартиру за набувальною давністю.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 володіла спірною квартирою на підставі договору постійного користування, тому була обізнана з правовою підставою передачі їй в користування цього житла, такий аспект як добросовісне заволодіння чужим майном був відсутній, а тому передбачені ст. 344 ЦК України складові щодо відкритості і безперервності володіння не мають правового значення для вирішення зазначеного спору.

Таким чином, оскільки у ОСОБА_4 не було прав, які має добросовісний володілець чужого майна, тобто, прав заявляти про виникнення права власності за давністю володіння, а одже і спадкоємець позивач ОСОБА_2 також не має відповідних прав.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, комунальне підприємство «Спеціалізований будинок для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку, інвалідів на вулиці Будищанській, 4», про визнання права власності.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова