Справа № 289/433/17
Номер провадження 2/289/410/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Пергун Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Мірчанської сільської ради про визнання права та перерозподіл спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права та перерозподіл спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька ОСОБА_3, залишилось спадкове майно яке складається з:

- земельних ділянок загальною площею 2,3765 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (які складаються з: земельної ділянки площею 1,4625 га кадастровим номером :04:000:1174 та земельної ділянки площею 0,9140 га кадастровим номером :01:000:0529, що розташовані на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і межі яких зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №095110, виданого 20 серпня 2004 року Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на імя відповідача ОСОБА_2. Акт зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за № 110.

В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву в якій просив справу розглянути без його участі а позовні вимоги задовольнити.

Представник сільськох ради в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала до суду письмову заяву, просила розгляд справи проводити без її участі, з позовними вимогами погодилася просила позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що 07 вересня 2000 року у віці 50 років помер рідний батько позивачки та відповідачки ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть 07 вересня 2000 року було зроблено відповідний запис за № 10, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 138283, яке видане «07» вересня 2000 року ВДРАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської області.

Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складалося з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності членів КСП в Поліському кооперативному селекційному центрі «Росія» села Мірча Радомишльського району Житомирської області, площею 2,98 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), і належали померлому на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0314621, виданого 14.03.2000 Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області за зареєстрованого 20.04.2000 р., і які відповідачка - ОСОБА_4, 16.04.2002 р. в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, отримала у спадок.

Вартість зазначеного права на земельну частку (пай) становила 13050,00 грн.

У подальшому зазначене право на земельну частку (пай) у землі площею 2,98 га в умовних кадастрових гектарах, було розпайоване у земельні ділянки загальною площею 2,3765 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (яка складається з: земельної ділянки площею 1,4625 га кадастровим номером :04:000:1174 та земельної ділянки площею 0,9140 га кадастровим номером :01:000:0529, що розташовані на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і відповідачка - ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 095110, виданого 20 серпня 2004 року Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області. Акт зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за № 110.

Статтею 1217 Цивільного кодексу України (скорочено ЦК України), передбачено: спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР, прийнятому у 1963 році (надалі ЦК УРСР), який був чинний на момент відкриття та прийняття спадщини, передбачено: Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідачка - ОСОБА_2 не мала наміру отримувати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове право на земельну частку (пай) у землі площею 2,98 земельні ділянки і відповідно не мала бажання його ні його розпаювати в натурі (на місцевості) і отримувати у свою власність відповідні земельні ділянки загальною площею 2,3765 га (яка складається з: земельної ділянки площею 1,4625 га кадастровим номером :04:000:1174 та земельної ділянки площею 0,9140 га кадастровим номером :01:000:0529), а мала намір відмовитися від них на користь своєї рідної сестри, позивачки - ОСОБА_1, яка одночасно є рідною дочкою померлого спадкодавця.

Частина друга статті 1223 ЦК України встановлює, що: у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1266 цього Кодексу. Тобто спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом першої черги (згідно зі ст. 529 ЦК УРСР, ст.. 1261 ЦК України), яка має право і претендує на зазначене спадкове майно після смерті батька.

Відповідно до пункту 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження по справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і а законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Родинні звязки позивачки зі спадкодавцем підтверджуються:

- Свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії ІІ-ТП № 325545, виданим 27.11.1981 Мірчанською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, в якому її батьком уписаний «Яковлєв Олександр Федорович», а матірю уписана «Яковлєва Тетяна Сергіївна»;

- Свідоцтвом про одруження ОСОБА_5 серії І-ТП № 073298, виданим 27.10.2001 Краснобірською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, в якому вона своє дівоче прізвище «Яковлєва» змінила на «Недашківську».

Окрім позивачки, у померлого спадкодавця відсутні спадкоємці: першої черги, які претендують на зазначене спадкове майно, окрім відповідачки - ОСОБА_2, іншої дочки померлого спадкодавця, яка має право на зазначену спадщину за заповітом і прийняла її, а у 2002-ому році як єдина спадкоємиця за заповітом оформила на себе зазначене спадкове майно.

Відповідачка, спадщину після смерті батька прийняла, оформила, але зареєструвати на себе не має наміру і відмовляється від неї на користь своєї рідної сестри, позивачки ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 1280 ЦК України спадкоємці мають право на перерозподіл спадщини між собою: «Якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними.».

Враховуючі, що позивачка фактично спадщину після смерті батька теж прийняла, а відповідачка має намір відмовитися від спадщини на користь позивачки, а свій правовстановлюючий документ на спадкове майно вона втратила, то за його відсутністю ми не можемо у добровільному (позасудовому) порядку відновити його та перерозподілити спадщину відповідно до ч.1. п. 1 ст. 1280 ЦК України та відмовитись від неї на користь позивачки.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до пункту 17 Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Таке ж правило має застосовуватись і до земельних ділянок та прав на них.

Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивач не може також по причині наявності зазначених перешкод, факти по яким можуть бути встановлені тільки судом, за умови відсутності інших спадкоємців, тому це питання не можливо вирішити у позасудовому порядку.

Визнання судом права власності в порядку спадкування та перерозподіл спадщини між спадкоємцями за наявності перешкод для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом не суперечить закону, який передбачає порядок оформлення спадщини.

При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені.

Право змінювати правовідносин, захищати порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси належить тільки суду, до компетенції якого згідно із законом є оформлення спадщини, оскільки в такому випадку вимоги про розподіл спадщини і визнання права власності на спадкове майно підлягають розгляду тільки судом.

На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120, 234 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Мірчанської сільської ради про визнання права та перерозподіл спадщини задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно, яке належало її батьку ОСОБА_3, який помер 07 вересня 2000 року у віці 50 років в селі Мірча, яке складається з :

- земельних ділянок загальною площею 2,3765 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (які складаються з: земельної ділянки площею 1,4625 га кадастровим номером :04:000:1174 та земельної ділянки площею 0,9140 га кадастровим номером :01:000:0529, що розташовані на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і межі яких зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №095110, виданого 20 серпня 2004 року Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на імя відповідача ОСОБА_2. Акт зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за № 110.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький