№провадження2/521/2090/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 березня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Целух А.П..
при секретарі Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, до до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на обставини та підстави викладенів позові, просила суд визнати за нею право власності на 20/50 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: м.Одеса, вулиця Вронського Олександра (вулиця Вронського, вулиця Приміська 3), будинок 16, та складається з приміщень літ.Д: 2-1 - веранда пл.16,9 кв.м; 2-2 - веранда пл.9,9 кв.м; 2-3 - коридор пл.4,5 кв.м; 2-4 - кухня пл.11,3 кв.м; 2-5 - санвузол пл.1,3 кв.м; 2-6 - кладова пл.1,7 кв.м; 2-7 - котельна пл.4,9 кв.м; 2-8 - ванна пл.4,1 кв.м; 2-9 - коридор пл.2,8 кв.м; 2-10 - жила пл.17,5 кв.м; 2-11 - жила пл.13,5 кв.м; 2-12 - жила пл.13,5 кв.м; загальною площею 101,9 кв.м; житловою площею - 44,5 кв.м; вбиральні літ.В; душ літ.Г; огорожа №4,5; вимощення Іі, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого 02 жовтня 2014 року.
Представник позивачки подала до суду заяву від 16.03.2017 року, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила суд розгляд справи провести у її відсутності.
Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог та слухання справи за його відсутністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння №2-2243. виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради від 06.02.2001р. ОСОБА_3 домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Олександра Вронського, 16, право власності на яке зареєстроване Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 07.02.2001р. в реєстрі №4857 на стор. 20. кн. 23.
Відповідно до договору купівлі-продажу за реєстром №7-462 від 20.02.2001р посвідченого нотаріусом Першою Одеською державною нотаріальною конторою. ОСОБА_3 відчужено 33/100 часток вищевказаного домоволодіння, за адресою: м. Одеса, вул. Олександра Вронського, 16.
Як встановлено судом вказані 33/100 часток домоволодіння відчужувались декілька разів, останнім власником даних часток став ОСОБА_2,який здійснив поліпшення своєї частини домоволодіння, в результаті чого його частка часткової спільної частини стала більшою.
Таким чином, залишок від одиниці після відчуження частини складав 67/100 часток вищевказаного домоволодіння (копія договору додається).
02.10.2014р. ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвам про смерть.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є донькою спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження
Позивачка ОСОБА_1, як донька, після смерті ОСОБА_3, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги, звернулась до Сьомої одеської державної нотаріальної контори, після чого було заведено спадкову справу №630/2014.
Як вбачається з матеріалів справи мати позивачки, ОСОБА_4, є спадкоємцем першої черги, як дружина, яка пережила свого чоловіка, проте, вона відмовилась від спадщини у встановленому законом порядку.
Окрім того, як встановлено судом, заповіту спадкодавець не складав, інших спадкоємців чи осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині немає.
Відповідно до постанови нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори від 07.09.2015р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку домоволодіння, посилаючись на суперечливість в документах, а саме у визначенні часток домоволодіння, які перебували у власності спадкодавця ОСОБА_3.
При складанні всіх часток співвласників домоволодіння повинно складати одиницю, тому ідеальні частки підлягають перереєстрації. Натомість, домоволодіння не складає одиницю, а перереєструвати частку міг лише її власник, нотаріус не має можливості видати мені правовстановлюючий документ на спадщину.
На підставі наведеного, позивач не може прийняти спадщину через те, що визначені у правовстановлюючих документах частки домоволодіння, якими за життя володів спадкодавець , не відповідають фактичному стану речей, і фактично, на
сьогодні, частка у спільному частковому майні зменшилась і складає 20/50 часток, що підтверджується довідкою КП «ОМБТІ та РОН» та правовстановлюючими документами
Порядок виділу та поділу майна,що належить особам на праві спільної часткової власності встановлюється Цивільним Кодексом України.
Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ст..357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити за свій рахунок добудову(прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова(прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.
Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ст.. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. У відповідності до ст..364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Частиною 1 статті 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними(ч.1 ст.367 ЦК України).
Відповідно до ст..392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа,який засвідчує його право власності.
За правилами ст.1216,1217,1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування»(пункт23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформлені права на спадкування.
Стаття 3 ЦПК України визначає , що кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.
Згідно ст..41 Конституції України кожен має право володіти,користуватися і розпоряджатися належним йому майном.
Відповідно до вимог ст..10, ст..11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається ,як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,повному,обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ч.1ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права.
Згідно зі ст..57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні данні , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 цієї статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Згідно зазначеної Постанови, враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог чи заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів( ст..58,58 ЦПК України).
Позивач в повній мірі довів суду обставини, на які посилається в позовній заяві, суд не має жодних підстав вважати надані йому докази неналежними та недопустимими, оскільки стороною відповідача не надано жодного доказу,які б спростовували доводи позивача.
З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову.
Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до ст..217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання. Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для державної реєстрації прав є рішення суду, що набрало законної сили.
На підставі ст..ст.3,10,11,15,57,60,209,212-215,217,218, 223 ЦПК України, ст..ст.15, 16, 182,328, 355,356 - 358, 364,367, 392,1216-1218, 1221,1223, 1261 , 1268- 1270,1278 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (код фізичної особи платника податків - НОМЕР_1), яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 20/50 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: м.Одеса, вулиця Вронського Олександра (вулиця Вронського, вулиця Приміська 3), будинок 16, та складається з приміщень літ.Д: 2-1 - веранда пл.16,9 кв.м; 2-2 - веранда пл.9,9 кв.м; 2-3 - коридор пл.4,5 кв.м; 2-4 - кухня пл.11,3 кв.м; 2-5 - санвузол пл.1,3 кв.м; 2-6 - кладова пл.1,7 кв.м; 2-7 - котельна пл.4,9 кв.м; 2-8 - ванна пл.4,1 кв.м; 2-9 - коридор пл.2,8 кв.м; 2-10 - жила пл.17,5 кв.м; 2-11 - жила пл.13,5 кв.м; 2-12 - жила пл.13,5 кв.м; загальною площею 101,9 кв.м; житловою площею - 44,5 кв.м; вбиральні літ.В; душ літ.Г; огорожа №4,5; вимощення Іі, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого 02 жовтня 2014 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом яких постановив його за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.
Суддя : А.П.Целух