Провадження № 2/470/99/17
Справа № 470/186/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 07.10.2009 року було укладено кредитний договір № б/н за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. на платіжну картку зі сплатою 36.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами договору відповідач зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати комісію та штрафи на умовах, передбачених Договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 05.03.2017 року у неї утворилась заборгованість в сумі 55782 грн. 75 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача та сплачений судовий збір в сумі 1600 грн.

Представник позивача Сафір Ф.О. (за довіреністю) в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.20).

Відповідач в судове засідання не з'явилась, до суду направила заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги не визнала, та посилалась на тяжкий матеріальний стан.

Оскільки позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви за умовами якої відповідачу того ж дня було видано платіжну картку типу кредитка «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом в розмірі 5000 грн., зі сплатою 36.00 % річних.

Договір складається із заяви відповідача разом з пам'яткою клієнта, Умов і Правил надання банківських послуг, тарифів банку, про ознайомлення з якими свідчить підпис відповідача ( а.с.6 на звороті).

За Умовами та Правилами надання банківських послуг якими передбачено порядок нарахування та зобов'язання відповідача по сплаті відсотків, порядок погашення боргових зобов'язань, комісій, штрафу в разі порушення строків платежів по зобов'язанням відповідач зобов'язався сплачувати кредит та інші боргові зобов'язання передбачені кредитним договором (а.с.7-12).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

За статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Статтями 526,612,625 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим, станом на 05 березня 2017 року у неї утворилась заборгованість в сумі 55782 грн. 75 коп., з яких: 4713 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом; 44586 грн. 54 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3350 грн. - заборгованість за пенею і комісією та штрафи - 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2632 грн. 51 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

Таким чином, в зв'язку з тим, що відповідач порушила умови договору, взяті на себе зобов'язання виконує неналежним чином, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства, умов кредитного договору, суд вважає необхідним стягнути з неї на користь позивача заборгованість за тілом кредиту та відсотками у повному обсязі,

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною третьою ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення. З матеріалів справи та заперечень відповідачки слідує, що вона намагалася сплачувати кредит, однак її матеріальний стан значно погіршився, на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, а з 2016 року - чоловік який є інвалідом 3 групи (а.с.26-30). На думку суду зазначені обставини мають значення та є істотними в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України, а тому розмір неустойки слід зменшити з 3350 грн. до 300 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення штрафів, суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню лише його фіксована частина у розмірі 500 грн., оскільки нарахування штрафу (процентної складової) в сумі 2632 грн. 51 коп. (у розмірі 5% від суми заборгованості) не відповідає змісту ч.2 ст.549 ЦК України та сутності застосування штрафу, як способу забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість на 05.03.2017 року за кредитним договором від 07.10.2009 року в розмірі 50100 (п'ятдесят тисяч сто) грн. 24 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 4713 грн. 70 коп., заборгованість по процентам - 44586 грн. 54 коп.; 300 грн. - заборгованість за пенею і комісією, штраф - 500 грн. (фіксована частина) на поточний рахунок 3111 в ПАТ КБ «Приватбанк», , МФО 305299.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1450 грн. коп. - на поточний рахунок 3111 в ПАТ КБ «Приватбанк», , МФО 305299.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. Ф. Орлова